ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 251, 2001-02-27 09:00

חברי הוועדה: יגאל ביבי צבי הנדל נסים דהן אברהם רביץ

מוזמנים: ד"ר יזהר טל יועץ משפטי, משרד התקשורת אורי אולניק עוזר שר התקשורת אריק רשף,עו"ד סגן בכיר ליועץ המשפטי, משרד התקשורת טל אופק לשכה משפטית, משרד התקשורת אמיר לוי רכז תקשורת אגף תקציבים, משרד האוצר יואל נווה אגף תקציבים, משרד האוצר דוידה לחמן-מסר, עו"ד המשנה ליועץ המשפטי לממשלה נגה רובינשטיין, עו"ד משרד המשפטים יורם מוקדי, עו"ד המועצה לשידורי כבלים ולווין דורית ענבר, עו"ד יו"ר המועצה לשידורי כבלים ולווין גדעון אביטל, עו"ד חברות הכבלים בני איינהורן סגן נשיא בכיר דיסקונט השקעות דפנה ליבאי, עו"ד מיצגת את חברות הכבלים דוד ליבאי, עו"ד חברות הכבלים איילת כהן-מעגן, עו"ד לשכה משפטית, חברת בזק עמית שכטר מנהל רגולציה, חברת סלקום יעל יקואל מנהלת קשרי ספקי תקשורת, חברת פרטנר נילי יבניאלי, עו"ד ממונה על רגולציה, אופק העולם החדש בע"מ דרור שטרום, עו"ד הממונה על הגבלים עסקיים עידית פרוים הרשות להגבלים עסקיים אייל מלובן מנכ"ל איגוד העובדים בקולנוע ובטלוויזיה מיכאל רפאלי-כדורי סמנכ"ל די.

מוזמנים: בי.

מוזמנים: אס.

מוזמנים: שירותי לווין בע"מ מוריאל מטלון, עו"ד די.

מוזמנים: בי.

מוזמנים: אס.

מוזמנים: שירותי לווין בע"מ ליאור פורת, עו"ד די.

מוזמנים: בי.

מוזמנים: אס.

מוזמנים: שירותי לווין בע"מ

נושא: הצעת חוק הבזק (תיקון מס' 24), התשס"א-2000

אברהם פורז: אנחנו מדברים בהצעה הממשלתית בסעיף 17(10).

אברהם פורז: מר רוזן, אם אנחנו קובעים בחוק שהמועצה לשידורי כבלים יכולה לתת למישהו רשיון מיוחד שבעל רשיון כללי לשידור צריך להעביר, למה אנחנו צריכים שהוא ישמור איזו שהיא יתרה הולמת?

אברהם פורז: ומה זו בכלל יתרה הולמת?

דני רוזן: אם שידור מועבר בצורה ממותגת, אז כל מה שצריך להבטיח נגישות אל הרשת מבחינת הצופה זה שאפשר יהיה למתג את החיבור שלו פעם לפה ופעם לשם.

דני רוזן: לעומת זאת אם שידור מועבר בצורה לא ממותגת, צריך להקצות רוחב סרט בצורה קבועה.

דני רוזן: יש טרנספורמציה של עולם השידורים מחיבור בצורה קבועה לחיבור בצורה ממותגת.

דני רוזן: אנחנו מחוקקים את החוק בעיצומו של תהליך הטרנספורמציה כך שתהיה תקופת ביניים, שאינני יודע מה תהיה אורכה בשנים, שיכול להיות שצריך יהיה לעשות כללים מהסוג שכתובים בו.

אברהם פורז: האם לא די בזה שאני בא למי שיש לו רשיון בשידורי כבלים ואומר לו: "שמע, הערוץ הזה והזה קיבל רשיון מאיתנו, תעביר אותו"?

דני רוזן: אי אפשר להתעלם מאילוצים טכנולוגיים.

דני רוזן: יכול להיות, בנקודת זמן נתונה, שיהיה איזה שהוא אילוץ טכנולוגי שצריך יהיה להקצות.

דני רוזן: .

אברהם פורז: אז מה זה שמירת יתרה הולמת?

דני רוזן: אם יש מקום ל-10 חברי כנסת סביב לשולחן ויבוא חבר כנסת נוסף, תהיה בעיה להושיב אותו, צריך יהיה להוסיף כיסא.

אברהם פורז: אפשר להגיד לאחד לקום.

דני רוזן: עדיין אתה צריך להושיב את חבר הכנסת הנוסף.

אברהם פורז: יש לי אפשרות אם יבואו 4 חברי כנסת להקים 4 אורחים, ויש לי אפשרות לשמור 4 מקומות ריקים.

דני רוזן: מה שאתה אומר הוא נכון.

דני רוזן: צריך לזכור שאנחנו מתעסקים בנושאי מעבר.

דני רוזן: היום אין בעלי רשיון מיוחד לשידור.

דני רוזן: יהיה איזה שהוא תהליך שיקומו מספר בעלי רשיונות מיוחדים לשידור ויתחילו לפעול.

דני רוזן: תהליך המעבר הזה הוא לא פשוט.

אברהם פורז: אם סעיף 10 נשאר ויש איזה שהוא ספקטרום, אז יש שטחים בספקטרום שאי אפשר להשתמש בהם משום שזה כביכול עתודה לבאים.

דני רוזן: לא בהכרח.

אברהם פורז: אז מה זה שמירת יתרה הולמת?

דורית ענבר: אם לא מקצים קיבולת מספקת למתחרים, תוכל תמיד לבוא הטענה מצד מי שיש לו את הרשת מלכתחילה שזה תפוס על ידו.

דורית ענבר: אם מקצים מראש את הקיבולת הזאת, זה לא אומר שבזמן שהקיבולת לא נמצאת בשימוש של מישהו אחר הוא לא יוכל להשתמש בה.

אברהם פורז: זה לא מה שכתוב פה.

נסים דהן: זה לא תלוי במספר תדרים קיימים?

אברהם פורז: אני מציע נוסח שאומר שהם יכולים לעשות מה שהם רוצים בקיבולת שלהם.

אברהם פורז: הם קיבלו הוראה להעביר, הם חייבים להעביר.

יזהר טל: אני חושב שההבדל בין המקרה הזה לדוגמה שנתת עם הכיסאות המוזיקליים בוועדה הוא שיש צופים לערוצים.

יזהר טל: הכוונה היא שלא יהיה מצב שהשר יורה להחליף ערוץ שמשודר, שיש לו צופים, שיש לו מנויים בערוץ אחר.

יזהר טל: הכוונה לא היתה ליצור מצב של חילופי ערוצים.

דרור שטרום: אי אפשר להשקיע בצורה כזאת בתכנים.

אברהם פורז: כשיש לך מערכת כבלים אחת שהיא מונופול ואתה רוצה לתת לאחרים להכנס, אתה חייב להכריח את המונופול לתת להם לעבור.

דרור שטרום: מה שלא נקבע כאן בחקיקה יהיה כפוף לתחולה של דיני הגבלים עסקיים.

דרור שטרום: צריכים להבחין בין שתי מערכות משלימות.

דרור שטרום: מערכת אחת כבר חלה היום על חברות הכבלים בתור בעלות מונופול.

דרור שטרום: כמונופול הן כפופות למגבלות מסויימות.

דרור שטרום: החוק הזה בא להוסיף על הדין הקיים שחל ממילא, שנועד לאפשר לגורמים אחרים להכנס לתשתית המונופוליסטית ולשדר באופן סביר.

אברהם פורז: בין אם התשתית רוצה את זה ובין אם היא לא רוצה את זה.

נסים דהן: אז למה לנו להתערב בשיקולים הכלכליים שלהם?

נסים דהן: למה שהממונה לא יכריח אותם?

אברהם פורז: האם אנחנו, כדי שיהיה פעם מישהו שירצה לעבור, צריכים להשאיר קיבולת פנויה, או שאנחנו אומרים שבמקרה הכי גרוע יורידו ערוץ גרמני אחד כי יש הרבה ערוצים גרמניים וישדרו ערוץ פולני במקום.

דני רוזן: הסדר כזה של שמירת יתרת קיבולת מקובל בכל העולם המערבי.

יזהר טל: מנקודת מבטו של בעל הרשיון המיוחד הזה, שבוודאי הוועדה רוצה לעודד אותו, אני לא חושב שיהיה נכון שבבוא העת הוא יצטרך לשכנע את השר לשכנע את הכבלים לפנות ערוץ כדי שיהיה לו מקום.

אברהם פורז: אני לא יודע אם לפנות.

יזהר טל: אנחנו רוצים לאפשר לו את זה מראש.

דורית ענבר: עובדות החיים היום הן שהרשת מלאה.

דורית ענבר: כשרצינו להשקיע ולהעלות ערוצים חדשים, נוכחנו לראות שאנחנו צריכים להוריד ערוצים קיימים.

דורית ענבר: קבענו להוריד רק ערוץ שיש לו ערוץ שמשדר באותו ז'אנר.

דורית ענבר: הורדנו כבר את כל הערוצים.

דורית ענבר: היום כשאני צריכה להעלות ברשת האנלוגית את הערוצים היעודיים אין לי מה להוריד.

בני איינהורן: אדוני היושב-ראש, אומרים פה שאני מעלה איזה ערוצים שאני רוצה ואני זה שסותם את השישית.

בני איינהורן: המועצה היא זאת שמנחה.

בני איינהורן: אין שום ערוץ שחברות הכבלים מעלות על דעת עצמן.

בני איינהורן: אי אפשר לומר שאני סותם, שאני ממלא.

דורית ענבר: אין לנו שום טענה לחברות הכבלים.

אברהם פורז: הסעיף ינוסח באופן הבא: "לעניין בעל רשיון כללי לשידור, שמירת האפשרות להעביר שידורים במוקד השידור עבור בעלי רשיון מיוחד לשידור.

אברהם פורז: "

גדעון אביטל: איזו הוראה אנחנו נקבל?

אברהם פורז: אתם תקבלו הוראה בנוסח הבא: תתכונן, כי יכול להיות שינחיתו עליך משהו.

גדעון אביטל: זאת הוראה שאי אפשר לקבל אותה.

אברהם פורז: אני רוצה שמצד אחד תהיו מודעים לאפשרות שיונחת עליכם דבר כזה, לא תטענו טענות כמו צפוף לי, כואב לי, לא ידעתי, לא ראיתי, ומצד שני לא לחייב אתכם להחזיק שטחים פנויים.

בני איינהורן: אדוני היושב-ראש, כמו שנתת את הדוגמה ששומרים 4 כיסאות לחברי כנסת ועד שייכנסו חברי כנסת אתה יכול להגיד למישהו אחר לשבת.

בני איינהורן: .

אברהם פורז: לא, אני אומר מראש לכל מי שיושב בכיסא: "תדע שזה כיסאות של חבר כנסת, יש סכנה שיקימו אותך".

בני איינהורן: נכון, אבל אלה שיושבים בכיסאות יודעים שהם עשויים להיות על תקן של זמני.

בני איינהורן: מאחר שאני לא מושיב אף אחד על אף ערוץ שלי, כי אין לי סמכות כזאת, זה צריך להיות בהיצע אחת מה אני מוריד ומה אני מעלה.

אברהם פורז: אני רוצה לשלול ממך את הזכות לטעון את הטענה: "לא ידעתי, הנחיתו עלי".

אברהם פורז: צריך שיהיה ברור שאתה יודע מראש שיכול להיות מצב שינחיתו עליך, שיכניסו לך דייר נוסף.

בני איינהורן: מה איכפת לי.

יזהר טל: ההצעה שאתם כאן קובעים קובעת שגורלו של אותו בעל רשיון מיוחד והאפשרות שלו בבוא העת לשדר תלויה בשורה של דברים.

יזהר טל: כיוון שרוצים לעודד את אותה תחרות, כפי שמקובל בעולם, צריך לאפשר מראש לאותם בעלי רשיון את הידיעה שאפשרות השידור שמורה להם.

יזהר טל: לא נאמרה פה אף טענה שמשכנעת מדוע זאת פגיעה כל כך חזקה בבעלי התשתית שלא צריך לעשות את היתרון הזה למתחרים החדשים.

אברהם פורז: זה בזבוז של תשתית.

יזהר טל: יחשבו חברות הכבלים שהיתרה לא הולמת מסיבות של סבירות או מידתיות, יבואו הם ויטענו את זה, לא אותו בעל רשיון מיוחד שמנסה לחדור פנימה.

אברהם פורז: העניין הזה גם ככה מפרנס כמה עשרות עורכי דין.

אברהם פורז: אתה רוצה לפרנס עוד כמה עשרות?

יזהר טל: אתם יוצרים את המסגרת של לפרנס.

יגאל ביבי: היות ורוב הערוצים המשודרים היום אינם נותנים לרוב תושבי מדינת ישראל את התוכן הדרוש, יצטרכו להכניס ערוצים חדשים.

יגאל ביבי: ברגע שיבוא גוף יעודי, יהודי, יחודי שירצה לשדר, אני לא רוצה שיעכבו אותו אפילו יום אחד.

יגאל ביבי: החוק הזה צריך לשמור לי מקום.

גדעון אביטל: שישית נשמרת בכל מקרה.

דני רוזן: שישית לא נשמרת.

דני רוזן: בשישית המדינה קובעת מה ישודר.

דני רוזן: זה דבר אחר לגמרי.

גדעון אביטל: השישית היא לבעלי רשות שימוש שהמדינה קובעת אותם.

גדעון אביטל: הם משלמים לחברות הכבלים או לחברת הלווין.

גדעון אביטל: אנחנו סבורים שבכל מקרה צריך להיות גג לאותה כמות שצריכה להשמר.

גדעון אביטל: חברות הכבלים יצאו לדרך עם קיבולת מחוייבת של 450 מגה הרץ.

אברהם פורז: מר אביטל, מה אתה מציע?

בני איינהורן: כל ערוץ מקומי שהמועצה תורה אני מעביר.

אברהם פורז: אני לא אומר שהוא יצטרך לשמור אפיקי שידור, אבל לעניין בעל רשיון כללי לשידור צריכה להיות שמירת האפשרות להעביר שידורים עבור בעלי רשיון מיוחד.

יגאל ביבי: האם השמירה של הערוצים היא לתוצרת הארץ או לתוצרת חו"ל?

אברהם פורז: לא דיברנו על זה.

אברהם פורז: דיברנו על כך שאם יש לו את חברת הבת שלו שמעבירה שידורים ואנחנו רוצים לאפשר גם לגופים אחרים להעביר שידור דרך הצינורות שלו, שהאפשרות הזאת לא תשלל.

יגאל ביבי: האם הוא חייב להעביר 50, 60 ערוצים שאני מביא מחו"ל?

אברהם פורז: יכול להיות שכן.

יגאל ביבי: אני לא רוצה זבל מחו"ל.

יגאל ביבי: אני רוצה שמהמועצה תתן לתוצרת הארץ עדיפות בלתי מוגבלת.

גדעון אביטל: פה יש פתח ללא שום חסמים.

גדעון אביטל: אנחנו מבקשים שיהיה כאן חסם של 5% או 10%.

אברהם פורז: רבותי, לא יהיה שום חסם, כי אם תלכו על חסם, יעשו לכם רף כזה שהוא גם חגורה וגם שלייקס.

גדעון אביטל: גם הממונה על הגבלים עסקיים לא סבור שאנחנו צריכים להעמיד 70% מהתשתית.

גדעון אביטל: לא יכול להיות מצב שבסופו של דבר אותה חברה בת תהיה מיעוט קטן מכל מה שנמצא ברשת.

גדעון אביטל: אנחנו מבקשים 10%.

בני איינהורן: או ערוצים מקומיים ישראליים ללא הגבלה.

בני איינהורן: כל ערוץ ישראלי שהמועצה תורה אני אעביר.

אברהם פורז: יש כאן עניין של לנקוב במכסה מקסימאלית של מקסימום טרמפיסטים?

יגאל ביבי: תוצרת חוץ תגביל.

דני רוזן: הם לא טרמפיסטים, הם היצרנים האמיתיים של התוכן.

בני איינהורן: אני חושש מכך שיבוא מישהו עם 50 ערוצים רוסיים ובסוף זה יצטבר ל-500.

אברהם פורז: אתה מאמין שהמועצה לכבלים עלולה לעשות לך את זה?

בני איינהורן: אני חושש.

אברהם פורז: איך אפשר לשמור לך את זה?

אברהם פורז: על ידי איזה פרמטר?

אברהם פורז: קיבולת מקסימאלית?

אברהם פורז: הרי כל פעם זה עובר לספקטרום אחר של תדרים, ואז כביכול מוציאים עוד.

בני איינהורן: אני חי את הענף הזה.

בני איינהורן: להפיק ערוץ זה מיליוני דולרים.

בני איינהורן: כמות הערוצים המקומיים שיופקו זה מספר לא גדול – 10 ערוצים, 20 ערוצים.

בני איינהורן: לא יכול להיות יותר מזה.

בני איינהורן: אף אחד לא יכול להרים כלכלית את ה-5,6 מיליון דולר לערוץ.

אברהם פורז: אתה רוצה לומר: "ובלבד שמספר הערוצים הזה לא יעלה על אחוז מסויים מהקיבולת"?

בני איינהורן: תתחום את זה במסגרת השישית.

בני איינהורן: אם אתה רוצה לתת למקומי אני אומר בלי מגבלה.

דוידה לחמן-מסר: לא הצלחתי להכין מצגת כדי להראות את הרוחב של הערוץ.

דוידה לחמן-מסר: נניח שיש 6 שישיות.

דוידה לחמן-מסר: שישית זה לאופניים, אנחנו לא מגדירים אותה.

אברהם פורז: אני לא מסכים לתזה הזאת.

דוידה לחמן-מסר: רוב הערוצים שיצאו עד היום בשישית היו במכרז.

דוידה לחמן-מסר: אנחנו מדברים על ערוצים שרוצים לעבור ולא עושים להם מכרז.

דוידה לחמן-מסר: שישית זה ערוצים במכרז.

אברהם פורז: למה?

דוידה לחמן-מסר: השישית זה שטח ציבורי פתוח שלהם, הם המתחזקים אותו.

דוידה לחמן-מסר: מה יהיו היעודים של שטח ציבורי פתוח המדינה מחליטה, וגם כתוב בחוק לפי סידרי עדיפויות שתקבע המועצה באישור הוועדה הנכבדה הזאת.

אברהם פורז: איזה יעוד ציבורי יכול להיות?

דוידה לחמן-מסר: חדשות, למשל, זה יעוד ציבורי.

דוידה לחמן-מסר: לגבי השישית יש מכרז.

דוידה לחמן-מסר: לגבי החמש חמישיות אני מסכימה עם מר איינהורן שכל ערוץ מקומי יעבור אצלו.

דוידה לחמן-מסר: הבעיה העיקרית היא סוגיית המחיר.

דוידה לחמן-מסר: מדוע?

דוידה לחמן-מסר: כי אם מר איינהורן מבקש מכל אחד שיעבור 20% מההכנסות, אז אנחנו צריכים להחליט אם יש מנגנון הכרעה על המחיר.

אברהם פורז: יש מנגנון הכרעה.

דוידה לחמן-מסר: אם יש מנגנון הכרעה על המחיר והמחיר יהיה מפוקח, אז יש לנו מצב כזה: שישית שטח ציבורי פתוח.

דוידה לחמן-מסר: .

אברהם פורז: למה?

דוידה לחמן-מסר: כי שטח ציבורי פתוח זה גם יכולת לעשות מכרז.

דוידה לחמן-מסר: אני על ערוצים שלו לא יכולה לעשות מכרז.

אברהם פורז: אגב, זה לא שטח ציבורי פתוח, זה שטח לתכנון בעתיד, אם בכלל.

דוידה לחמן-מסר: בשטח הציבורי המיועד לתכנון אנחנו נעשה מכרזים.

דוידה לחמן-מסר: בשיטה של מר איינהורן, שהיא שיטה שמקובלת עלי, השישית היא שטח ציבורי.

אברהם פורז: מה זה שטח ציבורי?

דוידה לחמן-מסר: שטח ציבורי זה משאב הציבור, דהיינו: הציבור צריך להחליט איזה שימוש יעשה בו.

דוידה לחמן-מסר: איך הציבור מחליט?

דוידה לחמן-מסר: עושים מכרז.

אברהם פורז: פה יאמר: "ובלבד שלא יעלה על שישית".

אברהם פורז: הם צריכים לאפשר להעביר כל שידור שהם מקבלים הוראה, כאשר אי אפשר יהיה לתת להם הוראות להעביר ערוצים בשיעור העולה על שישית מהקיבולת שלהם.

צבי הנדל: ההבדל בין ההצעה שלך ובין הצעתו של מר איינהורן, שהוא אומר: "תראה, אם אתה אומר לי שמדובר בערוצים ישראלים אז אני מוכן ללא הגבלה".

צבי הנדל: אתה בא ואומר: "אני רוצה להגביל את זה בשישית נוספת, לאו דווקא ישראלית".

צבי הנדל: אם אני צריך להעדיף בין שניכם, אני מעדיף אותו, אבל מאחר ואתה חושש שבעלי הכבלים ישארו ללא פרנסה בעתיד, אני מוכן שהשישית הנוספת היא באישורם ובתנאי שזה ישראלי.

דוידה לחמן-מסר: מקובל.

אברהם פורז: חבר הכנסת הנדל, נניח שמחר הקהילה היהודית בארצות הברית עושה ערוץ באידיש והיא רוצה לשדר אותו פה.

אברהם פורז: לפי מה שאתה אומר זה מחוץ לגדר.

אברהם פורז: אל תלך דווקא לישראליות.

יגאל ביבי: או ערוצים ישראליים, או שהמועצה הגיעה למסקנה שהם ערוצים חיוניים וחינוכיים.

דני רוזן: כל המטרה שלנו היא להבטיח פלורליזם בשידור.

דני רוזן: כשאנחנו באים לנתח איך יוצרים פלורליזם, אנחנו מאוד מודאגים מהשוואת הכוחות בין השחקנים השונים, בעיקר של אלה ששולטים בתשתית שישפיעו יותר מידי על התכנים.

דני רוזן: אנחנו מנסים איכשהו לצמצם את ההשפעה.

דני רוזן: זה אחד הסעיפים שעוסק בזה, אבל יש גם סעיפים אחרים.

דני רוזן: כשנדון בסעיפים האחרים, צריך לזכור שפה צמצמנו את התחום ל12.5%.

בני איינהורן: האם אדוני חושב שזה שישית מעבר לשישית?

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: אמרתי שזה נשאר פתוח לדיון.

אברהם פורז: לא השתכנעתי לפי שעה שזה קניין הציבור.

נסים דהן: השישית היעודית זה קניין הציבור.

דוידה לחמן-מסר: זה מה שניסיתי להגיד.

נסים דהן: צריך להיות ברור שבזה לא נוגעים.

נסים דהן: יש שישית שעל פי החוק היא חלק מקניין הציבור.

דני רוזן: היא לא קניין הציבור, הציבור קובע מה יעשו איתה.

דני רוזן: חבר הכנסת דהן, אני מבטיח לך שנדון בהרחבה בסעיף הזה.

נסים דהן: עכשיו אתה מדבר על שישית אחרת, זאת אומרת שישית ועוד שישית.

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: שישית אחת יכולה להיות חופפת לשישית השנייה.

אברהם פורז: זאת שאלה פתוחה.

אברהם פורז: כרגע אמרנו שאי אפשר לתת להם הוראות להעביר ערוצים יותר מהשישית.

אברהם פורז: לגבי קניין הציבור נדון בנפרד.

אברהם פורז: זה יכול להיות חופף לשישית, לא חופף, חופף בחלקו.

נסים דהן: לא יכול להיות שאותה שישית שהיא קניין הציבור תהיה אותה שישית שתגרום לתחרות.

נסים דהן: קניין הציבור הוא לא נושא לתחרות.

נסים דהן: הוא יכול להיות אפילו ערוץ מפסיד, אבל הוא קניין הציבור.

אברהם פורז: יכול להיות מצב שכל השישית הזאת תהיה קניין הציבור, חלק מהשישית תהיה קניין הציבור או שתהיה עוד שישית.

נסים דהן: לעוד שישית אני מתנגד.

בני איינהורן: אני לא מעלה אף ערוץ ביוזמתי.

בני איינהורן: המועצה מחליטה איזה ערוצים להעלות.

צבי הנדל: חבר הכנסת יגאל ביבי שואל אם הוא יזום והמועצה תאשר זה יעבוד.

דורית ענבר: זה יכול לעבוד רק אחרי שהחוק יעבור, כי נכון להיום ערוצים עצמאיים אינם יכולים לבוא אלי ולומר לי: "בקשה, אשרי אותי".

בני איינהורן: אנחנו מתחננים לערוצים.

בני איינהורן: אף אחד לא בא עם יוזמות של ערוצים.

בני איינהורן: יש מקרה שבא אליך מישהו עם ערוץ, את אישרת ואני אמרתי לך לא?

דרור שטרום: הדבר הזה לא אפשרי היום.

דורית ענבר: אף אחד לא בא אלי ולא יכול לבוא אלי.

דורית ענבר: הדרך היחידה להעלות ערוץ היום היא שבעל הערוץ, מפיק הערוץ מתקשר עם חברת הכבלים והלווין.

דורית ענבר: והיה והגיע איתה להסכמה, פונה אלי חברת הכבלים או הלווין ומבקשת את אישורי להעלות את הערוץ.

דורית ענבר: לפי החוק החדש יש שני מסלולים: המסלול האחד זה המסלול הקלאסי, שבו אתה מתקשר לאחת החברות והיא מבקשת את אישורי ואני מאשרת, והמסלול השני הוא שאתה פונה ישר אלי, אני נותנת אישור שידור מיוחד ואתה בא אל החברה עם רשיון השידור ומבקש ממנה שתעביר אותך.

דורית ענבר: בשביל זה צריך מקום.

אברהם פורז: ברור לגמרי, לפחות מבחינת הניסוח, שהסמכויות הן בידי המועצה לכבלים, כולל התעריפים, כולל הכל.

אברהם פורז: תכתבי שהצעת היושב-ראש היא שכל הסמכויות הן בידי המועצה.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר לך שכשדנו בסעיף 6ח, שדן בנושא מתן רשיון שידור, התקבלה כאן החלטה לפיה חתימת השר תהיה מעין חתימת קיום.

אתי בנדלר: בסייפה של הסעיף הקטן שאנחנו מדברים עליו, כלומר "לעניין סעיף קטן זה, על קביעת תנאים ברשיון שידור, תחול הוראת סעיף 6ח(ו)(1)", נכתוב: "תחול הוראת סעיף 6ח(ו)".

דני רוזן: חתימה ליופי?

אתי בנדלר: לא.

דני רוזן: אני לא מכיר הרבה שרים שמוכנים לחתום ליופי.

דני רוזן: אני ישבתי עם שרים מכל קצוות הקשת הפוליטית שחקרו, התעניינו ורק אז היו מוכנים לחתום.

אתי בנדלר: כשדנו בתיקון לחוק ההגבלים העסקיים דנו רבות בנושא של מה היו סמכויות השר לעומת סמכויות הממונה.

אתי בנדלר: בסופו של דבר נמצאה שם נוסחה יפה: השר נדרש לחתום על הכללים, כאשר הוא יכול לא לחתום עליהם אם הוא שוכנע מטעמים מיוחדים שאין לעשות כן.

אתי בנדלר: חשבתי שזאת נוסחה ראויה.

נסים דהן: החתימה של השר מעכבת?

אברהם פורז: למה נשיא המדינה חותם על חוקי הכנסת?

אברהם פורז: הוא יכול לעכב חוק שלא נראה לו?

אתי בנדלר: הסמכות של השר הרבה יותר רחבה מאשר סתם חתימת קיום.

אתי בנדלר: אם אין חתימה אין תוקף.

אתי בנדלר: אומרים לשר: "חתום על זה, אלא אם כן יש לך נימוקים טובים שלא לחתום על זה".

דני רוזן: ההסדרה של ענף התקשורת היא הסדרה מורכבת.

דני רוזן: אחד ההיבטים שלה הוא נושאי התוכן שעליהם מופקדת המועצה.

דני רוזן: יש לה גם היבטים אחרים – צרכניים, טכנולוגיים, כלכליים וכו'.

דני רוזן: השר צריך לשקול את כל ההיבטים.

דני רוזן: המועצה שוקלת רק את נושא התוכן.

דני רוזן: יש כמה גישות להסדרת ענף התקשורת, כאשר גישה אחת אומרת: "בואו נקים מערכת של מן רשות ציבורית בלי פוליטיקאים".

דני רוזן: הגישה השנייה אומרת: "יש ממשלה שקובעת מדיניות ותפקיד השר לבצע את המדיניות".

דני רוזן: הוא נעזר, בין היתר, בנושאים מסויימים במועצה ציבורית.

דני רוזן: כל מתכונת החוק היא מתכונת שאני אמרתי.

דני רוזן: אם אתם רוצים לעבור לגישה אחרת, זה בסדר, אין לי בעיה נפשית עם זה, רק זה לא החוק הזה.

דני רוזן: לעשות מן שעטנז זה דבר בעייתי, שיוביל לכאוס מוחלט.

אברהם פורז: אני בעד להרחיק את השרים ואת הפוליטיקאים מהשידורים ומתכני השידורים.

דני רוזן: זה לא מה שאתה עושה.

דני רוזן: הבעיה היא שאנחנו צריכים קוהרנטיות בחוק.

דני רוזן: אם בכל קטע תהיה לנו תזה אחרת, יהיה לנו בסופו של דבר חוק בלתי קוהרנטי.

דני רוזן: אם רוצים שהמועצה תקבע, אין לי בעיה, אבל צריך לראות בדיוק מה, ולצמצם את מה שכתוב שמתייעצים איתה כי זה לא יעבוד.

דרור שטרום: אתה לא חושב שבתחום התוכן המועצה צריכה להיות הגוף המוביל?

דני רוזן: רק בתוכן.

דני רוזן: האם ערבויות לקיום תנאי רשיון הן תוכן?

אברהם פורז: אנחנו רוצים לתת את העניין הזה לעצמאות המקסימאלית של המועצה.

אברהם פורז: אנחנו רוצים להפוך אותה ליחידת סמך, שיהיו לה גורמים כלכליים.

דני רוזן: אם רוב חברי הוועדה חושבים שצריך לבנות מועצה עצמאית אז צריך לתקן את החוק, לא רק לתקן שני סעיפים.

אברהם פורז: נכון.

דני רוזן: אתה עושה שעטנז טוטאלי שיתקע גם את ענף התוכן וגם את ענף השידורים.

אברהם פורז: אנחנו נראה.

אברהם פורז: (ב) "לעניין רשיון כללי לשידור, תנאים בנוגע למוקד שידור, לרבות בנושאים: (1) הטכנולוגיה שתשמש לצורך השידורים ודרכי הקליטה והגישה לשידורים אלה;

גדעון אביטל: אם בסופו של דבר מוקד השידור יהיה בידי בעל רשיון תשתית ולא בידי בעל רשיון שידור, אז צריך לעשות התאמה של הניסוח בסעיפים האלה.

אברהם פורז: ההערה במקומה.

דני רוזן: הוא אמר שאם הופכים את החוק אז החוק הפוך.

אברהם פורז: הוא לא אמר את זה.

אברהם פורז: (2) "האמצעים והדרכים להעברת השידורים, להפצתם ולקליטתם בידי המנויים, לרבות מפרטי מוקד השידור ועמידתו בתקינה, ומספר מזערי של אפיקי שידור שניתן לקיים באמצעותו; (3) חיבורו של מוקד השידור לרשת בזק ציבורית;" אגב, יש לכם התנגדות שנקרא לחוק הזה חוק התקשורת במקום חוק הבזק?

דני רוזן: הוא לא עוסק בתקשורת, הוא עוסק בהרבה מאוד נושאים.

אברהם פורז: יש בעיה בכך שיש חברת בזק וחוק הבזק.

גדעון אביטל: אני חושב שהשינוי הזה מתחייב נוכח הוספת סעיפים ב(1) וב(2).

אברהם פורז: (4) "קצב הפיתוח של מוקד השידור, בהתחשב במגבלות רשת הבזק הציבורית המשמשת את בעל הרשיון הכללי לשידור; (5) דרכי הפעלתו של מוקד השידור וניהולו; (6) אפשרות ביצוע פעולות בזק הדרושות לצורך קיום שידוריו של בעל הרשיון, באמצעות אחר מטעמו.

אברהם פורז: לעניין סעיף קטן זה, על קביעת תנאים ברשיון שידור, לא תחול הוראת סעיף 6ח(ו) (1)."

יזהר טל: יש פה את בעיית הקוהרנטיות.

יזהר טל: בכל סעיף שאנחנו עוברים הבעיה של חוסר קוהרנטיות הולכת וגוברת.

יזהר טל: אם, לדוגמה, עברנו על הסעיף הזה, זאת אומרת שהסעיף מקובל.

יזהר טל: אם את מוקד השידור העברתם לרשת הבזק הציבורית, אז כל ההקשר של הסעיף הזה משתנה ועל כל אחת מההוראות צריך לחשוב מחדש.

יזהר טל: זאת הסכנה בשינויים האלה.

יזהר טל: אני רוצה להזהיר בפני התוצאה שעושה רושם, לצערי, שהוועדה הולכת לקראתה.

אברהם פורז: אני מבטיח לך שיהיה draft שיצא מתחת ידינו.

אברהם פורז: שם נשתדל להיות קוהרנטיים.

אברהם פורז: נשתדל, לאור התיקונים שהכנסנו, להתאים גם את הסעיפים.

אברהם פורז: אנחנו נעביר את הdraft הזה לעיונכם, ואתם תבדקו בין היתר את שאלת הקוהרנטיות.

אברהם פורז: 18.

אברהם פורז: "אחרי סעיף 6ט לחוק העיקרי יבוא: 6ט1 (א) בעל רשיון שידור יקיים את השידורים באורח תקין וסדיר במסגרת הרשיון שהוענק לו ועל פי התקנות והכללים שנקבעו לפי חוק זה.

אברהם פורז: (ב) ראה השר כי בעל רשיון שידור פועל באופן העלול לגורם לפגיעה בביצוע תקין וסדיר של השידורים, או כי יש בפעולותו כד לגרום לפגעיה משמעותית בתחרות בתחום השידורים, רשאי הוא להורות לבעל הרשיון בדבר צעדים שעליו לנקוט כדי למנוע את הפגיעה.

אברהם פורז: "

דוד ליבאי: אי אפשר שהשר ינקוט אמצעים בלי שיתן זכות שימוע.

אברהם פורז: מקובל עלי.

אברהם פורז: אנחנו נאמר: "לאחר שנתן לבעל הרשיון אפשרות לטעון את טענותיו".

נגה רובינשטיין: יש פה בעיה, כי זה כבר קיים בהוראות חוק אחרות.

דרור שטרום: אצלינו בחוק, למשל, יש לנו סמכות לתת מתן הוראות למונופולים.

דרור שטרום: זה ברור שכל פעם אנחנו שומעים את העמדות.

דרור שטרום: לא כותבים בכל מקום שמחייב סמכות מינהלית שחייבים לשמוע.

דוד ליבאי: השאלה היא גם מה הזיקה בין שני הסעיפים.

אברהם פורז: אני חושב שהסמכות צריכה להיות גם לשר וגם למועצה, עם אפשרות שימוע.

אברהם פורז: אפשר לכתוב: "ראה השר או ראתה המועצה.

אברהם פורז: ." היא יכולה להורות לו לאחר ששמעה אותו.

אברהם פורז: השר בתחום הטכנולוגי, המועצה בתחום התכני.

יזהר טל: זה כולל גם בעל רשיון כללי לשידור.

נגה רובינשטיין: חבר הכנסת פורז, האם לפני שאתה מוסיף את המשפט הזה אפשר להתייעץ עם אנשים אצלינו?

אברהם פורז: תתייעצו עם מי שאתם רוצים.

אברהם פורז: לכאורה יש פה שתי מערכות שפועלות: יש פה אחריות של המועצה בתחום התכני ואחריות של השר בתחום הטכנולוגי.

דני רוזן: יש רשיון אחד שנתן השר.

דני רוזן: הרשיון של השר הוא לא רק בתחום הטכנולוגי, הוא גם בתחום התוכן.

אברהם פורז: סמכויותיו של השר בתחום התוכן הרבה יותר מוגבלות.

אברהם פורז: אני לא הייתי רוצה שהשר יזמן את בעל הזכיון וידבר איתו על תכנים.

דני רוזן: יכול להיות שאתה רוצה שברשיון כללי/מיוחד השר לא יהיה בעסק, המועצה תתן את הרשיון.

דני רוזן: זה בסדר אם זה מה שאתה רוצה, אבל צריך להתאים את החוק לזה.

אברהם פורז: תראה, עשו בשעתו איזו שהיא טעות שלא נתנו עצמאות מוחלטת למועצה.

דני רוזן: אולי עשו טעות שהקימו את המועצה.

דני רוזן: אולי זאת היתה טעות שלא חיברו את מועצת הרשות השנייה עם מועצת השידורים.

אברהם פורז: זה נכון.

דני רוזן: אני חושב שיש צורך לעשות שינוי מהותי בהסדרת השידורים.

דני רוזן: המטרה של החוק הזה היא להניע תהליך, לתת רשיון בזק לכבלים בשביל לספק שירותים מהירים ותחרות בבזק בעדיפות ראשונה.

דני רוזן: היינו צריכים לעשות תיקון להסדרה של עולם התוכן.

דני רוזן: התיקון שנבחר פה, בהצעת החוק הזאת, הוא לאפשר במבנה הקיים, בכלים הקיימים לטפל ביצירת תחרות בתוכן.

דני רוזן: זה לא פותר את ההידרשות לשינוי מהותי בכל הסדרת הענף.

דני רוזן: בהצעת החוק הזאת אין שינוי מהותי בהסדרת הענף, יש רק פתרון לבעיה של הסדרת התוכן בעולם החדש.

נגה רובינשטיין: אני רוצה לחזור לשני דיונים אחורה.

נגה רובינשטיין: עלתה שם שאלה אם להכניס את המילים "עבר עבירה בארץ או בחו"ל".

נגה רובינשטיין: בסופו של דבר הוחלט לא להוסיף את המילה "בארץ ובחו"ל", כיוון שיש בחקיקה אחרת את המילה "עבירה" בלי המילים "בארץ ובחו"ל".

נגה רובינשטיין: יש כללים מינהליים שמחייבים מתן שימוע במסגרת זכויות שנפגעו.

נגה רובינשטיין: בשביל מה יש צורך להוסיף את המילים "לאחר שנשמע"?

נגה רובינשטיין: ברור שהכללים המינהליים חלים כאן.

אברהם פורז: מה איכפת לך שזה יתווסף?

אתי בנדלר: גברת רובינשטיין צודקת.

אברהם פורז: לאחר שההערה נשמעה מפיו של פרופ' ליבאי, שאני מניח שגם הוא יודע משהו במשפטים, האם העדר המילים הללו מאפשרות לשר בלי שימוע, בלי כלום לעשות את זה?

דוד ליבאי: לכאורה מאפשרות, אבל למה שהדברים לא יהיו ברורים?

דוד ליבאי: אני חושב שבדרך כלל הדברים כן כתובים.

אברהם פורז: פרופ' ליבאי, אנחנו נשאיר את הטקסט כמו שהוא, אבל אני במליאה, כשאציג את החוק, אסביר שהסעיף הזה נדון וקיבלנו הסבר מנציגי משרד המשפטים ומנציגי משרד התקשורת למה לא צריך להוסיף את המילים.

אברהם פורז: אני חושב שאנחנו כן צריכים לתת למועצה את הסמכות המקבילה לסמכות השר בנושא הזה, בעיקר לגבי התחום התכני.

דני רוזן: לא יכול להיות שאני נותן רשיון ואתה קובע כל מיני הוראות לגבי.

דני רוזן: יש אחד שנותן את הרשיון והוא בעל האחריות כלפי בעל הרשיון.

אברהם פורז: מר רוזן, יש כמה דרכים לתת עצמאות לגוף ציבורי.

אברהם פורז: אחת הדרכים היא להפוך אותו לרשות עצמאית, כמו הרשות השנייה, רשות הנמלים, רשות שדות התעופה.

אברהם פורז: האפשרות השנייה, שנבחרה במקרה הזה, היתה שזה יהיה גוף עצמאי בתוך משרד התקשורת.

אברהם פורז: אנחנו רוצים להפוך אותה ליחידת סמך ולתת לה כמה שיותר עצמאות.

אברהם פורז: זה עדיין מאפשר לשר לפזר את המועצה ולהתערב בפעולתה.

דני רוזן: המועצה הוקמה כגוף מייעץ ללא מנגנון.

דני רוזן: המנגנון של המועצה כולל את היושב-ראש ואת המזכירה.

דני רוזן: כל הפעילות היא באחריות משרד התקשורת ובאמצעות המנגנון של משרד התקשורת.

דני רוזן: אנחנו כמשרד התקשורת רצינו שיהיה לה יועץ משפטי משלה אבל משרד המשפטים התנגד.

דני רוזן: הרבה יותר הגיוני מה שהשר בן-אליעזר העלה: לאחד את המועצה עם הרשות השנייה לגוף אחד לשידור מסחרי.

דני רוזן: אין לי בעיה שיקחו את הטיפול בתכנים ויוציאו אותו ממשרד התקשורת.

אתי בנדלר: אני מציעה להוסיף בסוף הסעיף הקטן הזה תוספת שתאמר: "ובלבד שאם פעולתו של בעל הרשיון היא בתחום הנוגע לסמכויות המועצה לפי סעיף כך וכך, יורה השר כאמור לבעל הרשיון לאחר שהתייעץ עם המועצה".

אברהם פורז: אנחנו מקבלים את זה.

גדעון אביטל: כתוב בנוסח: "העלול לגרום לפגיעה בביצוע תקין וסדיר של השידורים".

גדעון אביטל: אני, כדי שהדברים לא יתפרשו לא נכון, מבקש להוסיף את המילה "משמעותית" אחרי המילה "פגיעה".

אברהם פורז: מה זה משמעותית?

גדעון אביטל: יש מערכת פיקוח טבועה בתוך מערכת החקיקה שאפשר להטיל קנסות, להגביל רשיון, לטעון ערבויות.

גדעון אביטל: פה מדובר בנושא מאוד חריג: מתן הוראות לגורם מסחרי.

גדעון אביטל: זה מקרה מאוד קיצוני.

גדעון אביטל: אפשר לספור על ידיים מועטות מתי הממונה על ההגבלים העסקיים, בתוקף סמכות מיוחדת שיש לו לפי סעיפים 30,31, נתן הוראות.

גדעון אביטל: זה מקרה מאוד חריג שצריך להשתמש בסנקציה הזאת.

גדעון אביטל: זה כמעט נטילת המפתחות.

גדעון אביטל: אני מבקש להוסיף כאן מילים שיסבירו שזה רק בנסיבות מאוד חמורות ודחופות.

אברהם פורז: אני לא יודע אם יש משהו באמצע בין המילה "משמעותית" לבין המילים "שאינה זניחה".

גדעון אביטל: אני מבקש שלא יהיה כאן שימוש לרעה בסמכות, שהשר יתחיל לנהל את חברת הכבלים או את חברת הלווין.

גדעון אביטל: זה עלול להיות.

אברהם פורז: אני פוחד שהכנסת המילים שאתה אומר עלולה לומר שאם רבע מדינה לא רואה טלוויזיה זה לא נורא כי זה לא משמעותי.

גדעון אביטל: מי נושא באחריות לפעילות או לאי פעילות כתוצאה ממתן ההוראות?

דני רוזן: אתה מציע לגרום לכך שהשר אף פעם לא יוכל לתת הוראה על פגיעה בתחרות.

אתי בנדלר: גברת ענבר הפנתה את תשומת ליבי לכך שבריישה לסעיף קטן (ב) צריך להיות כתוב: "ראה השר או ראתה המועצה".

אתי בנדלר: הסמכות בסופו של דבר היא של השר.

אברהם פורז: בסדר.

מוריאל מטלון: אני מפנה את תשומת ליבכם לכך שבסעיף 6י"א לחוק, שהוא סעיף קיים כתוב: "ובלבד שניתנה לבעל הזכיון הזדמנות להשמיע את טענותיו".

אתי בנדלר: אנחנו צריכים להחליט אם להוסיף בכולם או לבטל.

מוריאל מטלון: אני מציע שתהיה קוהרנטיות.

אברהם פורז: מר מטלון, האם הסעיף הזה חל גם על הלווין?

מוריאל מטלון: לדעתי, כן.

אברהם פורז: 19.

אברהם פורז: "בסעיף 6י לחוק העיקרי – (1) במקום סעיף קטן (א) יבוא: "(א) רשיון שידור, לרבות זכות מהזכויות המוקנות בו, אינו ניתן להעברה, לשעבוד או לעקול; העברה, שעבוד או עיקול של נכס מנכסי הרשיון שלא הותרו במפורש ברשיון, טעונים אישור השר.

אברהם פורז: על אף האמור, רשאי השר, לאחר התייעצות עם המועצה, ולאחר ששקל את השיקולים המפורטים בסעיף 6ח1, להתיר העברת רשיון שידור אגב שינויים מבניים בתנאים שיורה עליהם, אם שוכנע שמתקיימים בבעל הרשיון הנעבר כל התנאים שהתקיימו במעביר.

אברהם פורז: "

אתי בנדלר: נדמה לי שדנו בסעיף דומה שבו דובר על נכס מנכסי הרשיון.

אברהם פורז: הגברת לחמן-מסר, חברת כבלים רשאית להתיר שירות צף על נכסיה?

דוידה לחמן-מסר: היא רשאית אם השר יתיר.

דוידה לחמן-מסר: השר יתיר לה למהלך העסקים הרגיל.

מיכאל איתן: מה זה נכס מנכסי הרשיון?

אתי בנדלר: בדקנו את זה והגענו למסקנה שזה תקין, כי יש הגדרה חדשה שאושרה: "נכסי הרשיון והנכסים הדרושים להבטחת מתן שירותי בזק בידי בעל רשיון בהתאם לרשיונו או להבטחת קיום שידורים בידי בעל רשיון לשידורים בהתאם לרשיונו".

אתי בנדלר: מדובר רק באותם נכסים שדרושים לצורך קיום השידורים.

אתי בנדלר: מכונית המנכ"ל לא דרושה.

מיכאל איתן: מי קבע?

מיכאל איתן: אם לא תהיה מכונית למנכ"ל, הוא יגיע מאוחר.

מיכאל איתן: .

אתי בנדלר: הוא יכול לנסוע במונית.

מיכאל איתן: האם אדם שמגיש בקשה לקבל רשיון צריך שיהיו לו את כל הנכסים האלה?

דני רוזן: הבעיה שלנו בכל התהליכים של השיעבודים היא איך מבטיחים רציפות שירותים.

דני רוזן: אם מאיזו שהיא סיבה הוא החליט להפסיק את השירותים, עדיין אנחנו צריכים לקבוע כל מיני כללים שיאפשרו תהליך מסודר של טיפול בלקוחות, העברתם לאחר, מתן שירותים לתקופה עד שהדברים יסודרו וכך הלאה.

דני רוזן: אם בחרתי את חברת פרטנר במכרז, לא התכוונתי שמי שיהיה בעל הרשיון מחר בבוקר יהיה בנק לאומי.

דני רוזן: זאת לא היתה כוונתי.

דני רוזן: התהליך הזה של זהות בעל הרשיון ושמירת רציפות השירותים זה מרכיב בכל הרשיונות.

אברהם פורז: חבר הכנסת איתן, אם אתה מעקל ומשעבד מותר לך למכור.

אברהם פורז: אם אני, למשל, מטיל שיעבוד על המקרר אצלי בבית, אז בעיקרון אם אני לא פורע את ההלוואה אפשר לבוא, לקחת את המקרר ולמכור.

אברהם פורז: המטרה היא שאף נושה לא יוכל לבוא לקחת מכונה שמשמשת לשידור ולהשאיר חושך.

דרור שטרום: אבל זה נכון רק לרשיון כללי.

יזהר טל: הריישה נשארת לשני הסוגים.

מוריאל מטלון: אני מבין שזה לא חל על רשיונות שכבר ניתנו.

מוריאל מטלון: אנחנו כבר שיעבדנו, כפי שהיה מותר לנו, חלק מהנכסים.

מוריאל מטלון: ברור שאי אפשר לפגוע בזכויות מותנות.

מוריאל מטלון: אני מזכיר לאדוני שאמר בישיבה הקודמת: "אני אומר באופן מוצהר, חד משמעי, חגיגי ודקלרטיבי: מי שקיבל משהו לפי הדין הקיים לא נפגע בזכויותיו הקנייניות".

אברהם פורז: נניח יש לך 100 אלף מנויים שחלקם התנתקו מהכבלים ואתה מחר הולך לשעבד איזו שהיא קופסא או ציוד אחר, יבוא איזה שהוא נושה, יוציא את הקופסאות האלה ויעשה חושך.

מוריאל מטלון: אין בעיה כזאת, מפני שברשיון שקיבלנו המועצה קבעה שתנאי לכך שיינתן שיעבוד הוא שמקבל השיעבוד יאשר שהוא יכול לדאוג להעברת נכסים למישהו אחר שיפעיל, הוא לא יכול להפסיק את ההפעלה.

מיכאל איתן: שיעבוד הוא לפעמים דבר חיובי על-מנת להמשיך את השירות.

מיכאל איתן: חבר הכנסת פורז, אתה אמרת מקודם שלשעבד אסור לו אבל למכור מותר לו.

אברהם פורז: באישור.

מיכאל איתן: איפה כתוב באישור?

מיכאל איתן: איפה קיימת חובה לקנות?

מיכאל איתן: השאלה היא אם לא כדאי לנסח את זה לא בכיוון של השיעבוד ומי הבעלים של הנכסים האלה, אלא בעובדה שהם צריכים להשאר שם ולהמשיך לתת שירות.

אתי בנדלר: נניח שהם יוכלו לשעבד את זה לגורם שיוכל לתת את השירות.

דני רוזן: סעיף 6ט1 מחייב את בעל הרשיון לתת את השידורים באורח תקין וסדיר.

דני רוזן: אי אפשר לשעבד לבעל רשיון שחייב ציוד ואם הוא לא משלם באים ולוקחים לו, כי אז השירותים לא ניתנים.

מוריאל מטלון: בפרוייקטים של BOT יש בדיוק את אותה סוגייה.

מוריאל מטלון: אם אתה הולך ומקים פרוייקט במעל מיליארד דולר, למשל חוצה ישראל, הפרוייקט חייב להיות במימון בנקאי של 80% ומעלה.

מוריאל מטלון: המדינה הכירה בכך שצריך לאפשר שיעבוד.

מוריאל מטלון: יצאו באחרונה הנחיות של משרד האוצר לחוזים בתחום הBOT.

דני רוזן: זה לא BOT.

מוריאל מטלון: דומה מאוד.

אברהם פורז: מר מטלון, מה רע בסעיף כפי שהוא מנוסח?

מוריאל מטלון: צריך לאפשר שיעבוד כדי לאפשר לגופים הכלכליים לממן את עצמם.

מוריאל מטלון: צריך לקבוע תנאי לשיעבוד, והתנאי לשיעבוד צריך להיות כפול: א.

מוריאל מטלון: שמי שיקבל במסגרת מימוש את הרשיון זה יאושר על ידי השר, על ידי המועצה.

מוריאל מטלון: ב.

מוריאל מטלון: שיהיה תנאי שמי שיקבל את הזכויות במכירה או בהעברה יתחייב להמשך השירות.

גדעון אביטל: אנחנו מסכימים עם מה שאומר עו"ד מטלון כי השתנו המצבים.

גדעון אביטל: כל גורמי השידור בישראל זקוקים לאשראי בנקאי.

גדעון אביטל: אנחנו היינו מבקשים שלא תהיה הגבלה על שירות ושהנושה ידע שדרכי מימוש השירות יהיו מותנים באישורים של שר התקשורת.

דוידה לחמן-מסר: המחלוקת בינינו היא לא גדולה.

אברהם פורז: מה את אומרת על ההצעה של מר אביטל, שהשיעבוד מותר רק שדרכי המימוש נקבעים.

אברהם פורז: .?

דוידה לחמן-מסר: התוצאה היא זהה, למעט נקודת הפתיחה.

דוידה לחמן-מסר: אני מציעה להשאיר את הנוסח הקיים.

גדעון אביטל: אם תדעי שבקשת אישור שיעבוד שהגשתי למשרד התקשורת בשם אחת החברות לקח 11 חודש עד שקיבלתי את התשובה, אולי תשתכנעי שהמסלול של מטלון הוא יותר יעיל.

דוידה לחמן-מסר: הבעיה שלי היא אחרת.

דוידה לחמן-מסר: השר אמר שהוא רוצה לדעת מי הנושה.

אברהם פורז: למה השר צריך לדעת מי הנושה?

דוידה לחמן-מסר: יש נושים שונים.

אברהם פורז: איזה כלים יש לשר לדעת אם הנושה הוא מוסד בנקאי?

אברהם פורז: אומר מר אביטל שלקח להם 9 חודשים כדי שהשר יאשר.

אברהם פורז: למה שלא תהיה אפשרות לומר שיהיו מגבלות עד אחרי המימוש?

אברהם פורז: צריך לומר שלא ניתן לממש שיעבוד כזה על ידי פעולה שיש בה לגרום להפסקת שידורים או להפרעה.

דוידה לחמן-מסר: יוצא שמיקי איתן הופך להיות למי שמפעיל את השידורים כי הוא הנושה של מר איינהורן.

דוידה לחמן-מסר: החברה פשטה את הרגל, הנושה נכנס, תופס את הנכסים ומפעיל את השידורים.

דוידה לחמן-מסר: יוצא שמי שמשדר הוא לא זה שקיבל את הרשיון.

יורם מוקדי: בעל הרשיון הכללי צריך לדעת מה מותר לו לשעבד, מה אסור לו לשעבד ובאיזה תנאים הוא יכול לשעבד.

יורם מוקדי: בהוראת החוק הזאת צריך להיות ברור שהוא לא יכול לשעבד נכסים.

אברהם פורז: אנחנו נשאיר את הסעיף ונאמר שאם השר תוך שלושה חודשים לא נתן תשובה הוא יהיה רשאי לשעבד, ואולם לא ניתן לממש שיעבוד באופן שיש בו כדי לגרום להפסקה או להפרה בפעולת השידורים.

דרור שטרום: וכל זה חל רק על רשיון כללי.

גדעון אביטל: קיבלנו גם את הגירוש מהעיר וגם את הדגים המסריחים, כי אנחנו צריכים גם לפנות לשר לאישור וגם יש דברים שאי אפשר לממש.

יורם מוקדי: למה שברשיון לא יגידו להם מה מותר להם ומה אסור להם?

אברהם פורז: כי זה מחייב אותך לראות את הנולד.

אברהם פורז: אף פעם אתה לא חושב על כל האפשרויות.

אברהם פורז: לא ניתן לממש שיעבוד באופן כזה שמישהו יבוא לתחנת השידור, יחתוך כמה חוטים, יקח איזו שהיא קופסא וילך משם.

גדעון אביטל: אז למה בנוסף צריך את אישור השר?

אברהם פורז: אולי זה עולם תחתון.

אברהם פורז: אני מניח ש90% מהמקרים הוא יאשר.

אברהם פורז: לא איכפת לי לכתוב ששיעבוד לטובת מוסד בנקאי בארץ לא טעון אישור השר.

דני רוזן: הרשיון מגדיר במפורש מה הם אותם נכסי הרשיון הרלוונטיים שאותם אי אפשר לשעבד.

דני רוזן: אני מניח שיש דברים שאפשר לשעבד ויש דברים שאי אפשר לשעבד.

דני רוזן: למרות זאת, אפשר גם את הנכסים שלכאורה אסור להעביר, באישור מיוחד כן להעביר.

דני רוזן: הם אומרים שàם האישור לא מגיע תוך כמה חודשים זה אוטומטי עובר.

דני רוזן: זה דבר שלא יכול לעבוד.

דני רוזן: קבעו ברשיון שהדבר הזה והזה הוא חיוני לקיום השידורים.

דני רוזן: מה אם זה יקח 4 חודשים במקום 3 חודשים?

אברהם פורז: אם זה מוסד בנקאי בארץ אז לא צריך שום אישור מאף אחד.

אברהם פורז: בעל השיעבוד לא יכול לממש את השיעבוד על ידי הפסקת פעולת השידור.

אברהם פורז: צריך למצוא איזה מנגנון שמקרה כזה זה הפרת תנאי הרשיון.

דוידה לחמן-מסר: מימוש השיעבוד נחשב להפרת הרשיון.

גדעון אביטל: אל תקחו להם את הרשיון.

דני רוזן: בפרטנר כתוב בפירוש ברשיון איזה דברים אסור לעקל.

דני רוזן: על סמך זה פרטנר קיבל את ההלוואות מהבנקים.

אברהם פורז: מר רוזן, כשתגיעו לפשיטת רגל של החברה הראשונה תראו אם עשיתם טוב או לא.

מיכאל איתן: תפריד בין עניין השיעבוד לעניין הניהול.

דני רוזן: יום אחד חברה יכולה לפשוט רגל ואז יש לי בעיה, כי מצד אחד באים הנושים ורוצים לגבות את כספם, לקחת את מה שעוקל, ומצד שני אני חייב להמשיך את השירות לציבור.

דני רוזן: בשביל להבטיח את המשך השירות לציבור יש דברים שמוגדרים כנכס שאותם אסור לשעבד, כל היתר לא מעניין אותי.

מיכאל איתן: לך איכפת שהם יהיו בתחנה ויתפקדו, לא שאסור לשעבד.

מיכאל איתן: אתה רוצה להבטיח שהם יהיו שם ויתפקדו.

גדעון אביטל: את נכסי הרשיון אפשר לשעבד, כאשר בכל כתב שירות יהיה כתוב שדרכי מימוש השיעבוד מותנות באישור שר התקשורת.

יגאל ביבי: רבותי, אני לא מבין למה כתוב "אינו ניתן להעברה, לשיעבוד או לעיקול" ביחד.

יגאל ביבי: העברה צריכה להיות בסעיף אחר.

יזהר טל: אדוני, תבחין בין רשיון לנכסים.

יגאל ביבי: אין דבר כזה לקבל הלוואה בלי שיעבוד.

יגאל ביבי: אדם שרוצה לשעבד לא ילך ל-10 רשויות לקבל אישור כדי לשעבד כסף.

יגאל ביבי: יש להפריד בין השיעבוד למימוש.

יזהר טל: יש נכסים שמותרים מראש לפי הרשיון, אין איתם בעיה, ויש נכסים - אלה אותם נכסים כמו שהוגדרו כאן - שהם חיוניים לפעולות ולגביהם נדרש אישור השר.

יזהר טל: מתי אישור השר יינתן?

יזהר טל: כאשר הוא יהיה שקט שיש הוראה בהסכם השיעבוד שמבטיחה שלא יהיה כאן מימוש ללא אישורו.

יזהר טל: יש גם הוראה נוספת ברשיונות שמתייחסת לאשראי בנקאי.

יגאל ביבי: האם כשהוא ירצה לשעבד ציוד או בית שהוא חלק מהרשיון הוא יצטרך אישור מהשר?

יזהר טל: נכסי הרשיון מוגדרים כאותם נכסים שהם חיוניים למתן השירות.

יזהר טל: אם הוא רוכש מכונית כזאת או אחרת זה בכלל לא שייך לעניין.

דרור שטרום: האם אתה מתנגד לזה שהמגבלה של אישור השר תהיה בשלב המימוש?

יזהר טל: אני רוצה שלגבי אותם נכסים שהם נכסי הרשיון תהיה בקרה של השר, שאכן הוראות הסכם השיעבוד מבטיחות שלא יהיה מימוש ללא אישור השר.

דרור שטרום: הם אומרים לך שהם יכתבו בחוק שלא יהיה מימוש אלא באישור השר.

דוידה לחמן-מסר: מראש השיעבוד לא יהיה אלא בתנאים שהשר יאשר מראש, כי הנושה לא יתן הלוואה בלי שהוא ידע באיזה תנאים הוא יכול לממש.

דוידה לחמן-מסר: יש הבדל בין נכסי בעל הרשיון הכללי לשידורים ובין סוגיית התשתית.

דוידה לחמן-מסר: על סוגיית התשתית היה דיון ממצה.

דוידה לחמן-מסר: סוגיות התשתית הן סוגיות מאוד רציניות.

לאה ורון: האם המשמעות היא שתעבירו לוועדה נוסח לסעיף 19?

דוידה לחמן-מסר: כן.

מיכאל איתן: יכולות להיות דרכים שונות למימוש.

מיכאל איתן: אומרים לבנק: "תוכל לממש את זה רק לאחר שיהיה מישהו אחר ויביאו ציוד אחר במקום".

מיכאל איתן: את קובעת מראש שאי אפשר לממש?

מוריאל מטלון: אפשר לכתוב שהמימוש יהיה באישור השר, על-מנת להבטיח המשך השידורים.

דוידה לחמן-מסר: המימוש יהיה בהתאם לאישור השר.

דוד ליבאי: התנאי של המשך השידורים עלול להיות לא מספיק מבחינת כוונת השר למנוע השתלטות גורמים עויינים באמצעות מתן הלוואות.

דוידה לחמן-מסר: קלעתי לדבריו של אדוני, ואכן הצעתי לא לקבל את התנאי של עו"ד מטלון.

דוידה לחמן-מסר: זה יהיה בכפוף לתנאים שייקבע השר.

דני רוזן: תפצלו את הסעיף הזה לשניים.

דני רוזן: יש את הקטע הראשון של רשיון שידור והזכיון שלו שלא ניתן להעברה, לשעבוד או לעיקול, והקטע השני של העברה ושעבוד של נכסים.

דני רוזן: אחרי כל מה שנאמר, מה רע במה שכתוב?

דוידה לחמן-מסר: הצורך באישור מראש.

אברהם פורז: הצעתי אומרת שהרשיון לא ניתן לעיקול, שיעבוד וכו'.

אברהם פורז: אשר לנכסים, אם המדובר בקבלת אשראי מתאגיד בנקאי הפועל בישראל לא צריך אישור השר, אבל אם רוצים לקבל אשראי מכל גורם אחר זה טעון אישור מראש של השר.

דני רוזן: למה להכניס את המגבלה הזאת?

דני רוזן: היום הם לוקחים הלוואות ממי שהם רוצים.

אברהם פורז: לגבי המימוש נאמר שלא ניתן לממש שיעבוד שהוטל בדרך שיש בה כדי לפגוע בקיום רצף השידורים.

נגה רובינשטיין: ומה עם גורמים עוינים?

אתי בנדלר: אין לי בעיה עם גורמים עוינים.

דוידה לחמן-מסר: הבנק מינה כונס נכסים ומכר את הנכס במכירה פומבית לגורם עוין שרכש אותו.

דוידה לחמן-מסר: זה מימוש.

אברהם פורז: לא ניתן לממש שיעבוד באופן שתהיה בו פגיעה בשידורים.

אברהם פורז: צריך למצוא מכניזם שאומר שאם בעל הזכיון מגיע למצב של מימוש, יש לו בעיה של הפרה של תנאי הרשיון.

מוריאל מטלון: אדוני, לבנק יש את הזכות ביחס לרשיון.

מוריאל מטלון: אם זו הפרה של הרשיון אז אין לבנק שום דבר שהוא יכול להעמיד נגדו את המימון.

אברהם פורז: הבנק נתן לכם שיעבוד.

אברהם פורז: הוא לא יכול לקחת את הציוד ולמכור אותו בחו"ל.

מיכאל איתן: מי אמר שהוא לא יכול?

אברהם פורז: הוא לא יכול כי זה פוגע בשידורים.

מיכאל איתן: אני מציע שברגע שהשר יראה להנחת דעתו שזה לא פוגע בשידורים, תנאי המימוש יתקיימו.

דני רוזן: אל תהפכו את העובדים הבודדים של משרד התקשורת למאשרי הלוואות.

מיכאל איתן: בשביל הלא רוצה הזה תזרוק הכל על הציבור ועל הצרכנים.

מיכאל איתן: אני חושב שזה לא הגיוני שהממשלה מעורבת באישור הלוואה לחברה מסחרית.

מיכאל איתן: אתה לא נותן הלוואה, תפקידך לדאוג להמשך השידורים.

דני רוזן: אני מבקש שהחברות יקחו הלוואות ממי שהן רוצות, בלי לשאול אף אחד.

דני רוזן: יש עם זה בעיה?

דני רוזן: אל תהפכו אותי למאשר הלוואות.

מוריאל מטלון: אדוני המנכ"ל, אם אתה מאשר שיעבודים אתה מאשר הלוואות.

מוריאל מטלון: מנסים לשחרר אותך מהנטל הזה.

דני רוזן: חברות לוקחות הלוואות ומשעבדות נכסים שמותר להן, אין עם זה בעיה.

דני רוזן: ממציאים בעיה שלא קיימת.

אברהם פורז: רבותי, אני חושב שהצעתו של חבר הכנסת איתן היא הצעה מצויינת.

אברהם פורז: אני מאמץ אותה בחום.

אברהם פורז: קודם כל תהיה הוראה כללית שאי אפשר לממש, אחר כך, במידת הצורך השר יקבע את דרך המימוש.

אברהם פורז: אנחנו נוריד לגמרי את התאגיד.

אברהם פורז: מה איכפת לי תאגיד בארץ או בחו"ל.

אברהם פורז: אם השר קובע את דרכי המימוש, אז כל הריישה יורדת.

אתי בנדלר: אז לא ניתן לממש אלא בהתאם לדרכים שקבע השר.

אברהם פורז: נכון.

אברהם פורז: לא ניתן לממש על ידי פגיעה ברצף השידורים.

דני רוזן: זה אומר שאי אפשר יהיה לסגור חברה.

דני רוזן: אין לנו הרבה נסיון בסגירת חברות.

מיכאל איתן: אבל החברה יכולה להסגר גם בלי שיעבוד.

מיכאל איתן: מה זה שייך לשיעבוד?

דני רוזן: קרה לנו שכמה בעלי רשיונות מיוחדים סגרו, אבל לא קרה לנו אף פעם שבעל רשיון כללי נגמר לו האוויר וסגר.

דני רוזן: אם בעל רשיון כללי מבחינה כלכלית לא יוכל להתקיים וירצה להסגר, צריכים שיהיו לו כמה חלופות.

דני רוזן: מה שאמרת מונע את האפשרות לאפשר לו להסגר.

דני רוזן: יכול להיות שהשר יגיע למסקנה שצריך לסגור אותו.

דני רוזן: למה למנוע את זה?

מיכאל איתן: אתה לא צודק.

מיכאל איתן: אנחנו מדברים כרגע על נושא המימוש.

מיכאל איתן: זה לא פוסל את סמכותו של השר להפסיק את כל השידורים.

דני רוזן: אבל אם בכל מקרה הוא חייב להבטיח רצף..

מיכאל איתן: לא חייב להבטיח רצף בכל מקרה, רק לגבי מימוש של שיעבוד.

מיכאל איתן: מספר לנו המנכ"ל מה נעשה כשיום אחד תהיה מפולת, אבל זה בכלל לא קשור לשיעבודים.

מיכאל איתן: אם שועבד משהו, אנחנו לא רוצים שהשעבוד ימומש בצורה שתפגע ברצף השידורים.

מיכאל איתן: השר מעוניין שהבן אדם ישאר.

מיכאל איתן: אם הוא לא מעוניין, הוא יוציא אותו מסעיפים אחרים.

אריק רשף: התוצאה שלנו בסעיף הזה זה הרחבת הבירוקרטיה.

מיכאל איתן: אתה אומר: "יש לי שיטה למנוע את הבירוקרטיה, והיא שלא ניתן לאזרח לעשות כלום".

מיכאל איתן: אני אומר שניתן לו לעשות והשר יתן אישור.

מיכאל איתן: אין שיעבוד בלי דרכי מימוש.

אריק רשף: קודם קבעת עקרונות, עכשיו אתה ממש נכנס.

אריק רשף: .

מיכאל איתן: אם אתה אומר לו לדון בשיעבוד, אתה אומר לו לדון גם בדרכי המימוש.

אברהם פורז: חבר הכנסת איתן ואני מציעים את ההסדר הבא: ניתן לקחת הלוואה מכל גורם בנקאי ומכל גורם אחר, כאשר ניתן לשעבד לא את הרשיון רק את הציוד.

אברהם פורז: השר קובע דרכי מימוש ובלבד שלא יפגע רצף השידורים.

אברהם פורז: לגבי השאלה מה דינו של אחד שקרס לא בגלל הלוואה אלא בגלל כל מיני הפרות אחרות, אנחנו נמצא פתרון שאפשר לבטל רשיון.

דני רוזן: אני מבקש שבניסוח תנתן לו האפשרות לקבוע מראש ברשיון באיזה נכס מהנכסים מדובר.

אברהם פורז: אני לא רוצה שתקבעו.

אברהם פורז: ספציפית.

בני איינהורן: למה הכוונה המילים "בתנאים שיורה עליהם"?

דני רוזן: הכוונה היא שהשר יכול לא לאשר או לאשר בתנאים.

אברהם פורז: מה הכוונה במילה "מישק"?

דני רוזן: שינינו מציוד מישק לציוד קצה.

אברהם פורז: סעיף (3) זה שוב שינוי סמנטי כתוצאה משינוי הסטטוס.

אברהם פורז: 20.

אברהם פורז: "בסעיף 6יא לחוק העיקרי – (1) בכותרת השוליים, במקום "זכיון" יבוא "רשיון"; (2) בסעיף קטן (א) – (א) אחרי "השר רשאי", המילים "לאחר התייעצות עם המועצה" – יימחקו;" למה אתם רוצים להוריד את המועצה?

גדעון אביטל: גם לגבי שיעבוד ציוד הקצה צריך לחול אותו דין כמו שאמרנו קודם לגבי שיעבודים אחרים.

גדעון אביטל: אתה לא יכול לשעבד את זה לטובת ספק הציוד, למשל?

גדעון אביטל: זה סיפור של שני מיליארד שקל.

אברהם פורז: את ציוד הקצה אסור לך לשעבד?

גדעון אביטל: כך כתוב.

אברהם פורז: יש הבדל בין זה שהשר לא יוכל לאפשר להוציא לו את זה מהבית והוא ימצא איזו שהיא דרך להעביר את זה לבנק, לבין זה שהוא מראה נכסים מול שיעבודים לבנק.

דני רוזן: זה החוק הקיים.

דני רוזן: החוק הקיים אומר שציוד מישק יותקן בחצריו של מנוי.

דני רוזן: אנחנו לא משנים את החוק הקיים.

דני רוזן: זה חוק מאוד הגיוני, כי אני מנוי, יש לי ציוד קצה בביתי ועכשיו בשביל רציפות השירות לבעל הרשיון יש בעיה.

דני רוזן: .

אברהם פורז: מר רוזן, מי שרוצה לקבל אשראי צריך לפעמים להראות לבנק מה הוא משעבד כנגד זה.

אברהם פורז: ברור שהבנק לא יעבור דרך בתי המנויים ויקח מכל אחד את הקופסאות.

אברהם פורז: השר צריך לקבוע איך מממשים.

אברהם פורז: השר לא יאפשר לבנק ללכת ולאסוף את הקופסאות.

דני רוזן: משרד התקשורת ומשרד המשפטים מתנגדים לאפשרות של שיעבוד או עיקול של ציוד שנמצא בבתי מנויים.

אברהם פורז: אילו המעקלים יכולים היו לבוא מחר בבוקר ולהוציא את הקופסאות היית צודק, אבל אם יש את השר באמצע אני מניח שהוא לא יגיד: "לך תוציא את הקופסאות מהבתים".

אתי בנדלר: אנחנו מדברים על סעיף 6י סעיף קטן (ב).

אתי בנדלר: מה שכתוב היום זה ציוד מישק שהותקן בחצריו של מנוי אינו ניתן.

אתי בנדלר: עכשיו כותבים את המילה "ציוד" במקום המילה "מישק".

אתי בנדלר: מה שאתם אומרים לי הוא למחוק את פיסקה (1).

אתי בנדלר: ההצעה שלך, אדוני היושב-ראש, אומרת שלא תהיה שום הגבלה על הזכות לשעבד או לעקל ציוד קצה שמותקן בחצריו של מנוי, כאשר לא ניתן יהיה לממש שיעבוד או לעקל על ידי תפיסה של ציוד הקצה אלא בהתאם להוראות שהשר קבע בתקנות, ברשיון השידור או בעת השיעבוד.

אברהם פורז: מבחינת הטרימינולוגיה של הפסקה ברצף השידורים, גם פגיעה במנוי משמעותה פגיעה ברצף השידורים.

אברהם פורז: במילים אחרות: אי אפשר ללכת ולהוציא את הקופסאות מהבתים.

אברהם פורז: מותר לשעבד אותן, אבל לא ניתן לממש את זה בשום אופן על ידי איסופן.

גדעון אביטל: הבעלות יכולה להשאר בידי המממש.

גדעון אביטל: המכשיר ימשיך להמצא בביתו של המנוי.

גדעון אביטל: יתכן רק שחלק מהתשלום צריך להיות מועבר למימוש.

יורם מוקדי: אם אנחנו רוצים לתת לחברות הכבלים לשעבד את זה זה דבר אחד.

יורם מוקדי: לא ניתן לגורמים חיצוניים שבאים לעקל אצל משפחה מסויימת לעקל את זה.

אברהם פורז: רבותי, כל אחד שעסק בנושאים עסקיים מבין שאם הבנק הולך לתת הלוואה של מיליונים, מבחינת הבנק זה בסדר גמור שיש לו שיעבוד על 100 אלף מכשירים.

אברהם פורז: ברור לגמרי שהמימוש לא ניתן להעשות בדרך שהמעקלים יעברו מדירה לדירה, יוציאו את הקופסאות האלה וימכרו אותן בשוק הפשפשים במכרז.

יורם מוקדי: כשבאים לעקל אצל משפחה פלונית, הממיר, מבחינתנו, הוא נכס כזה חשוב שלא מעקלים אותו.

יורם מוקדי: זה המצב החוקי היום.

גדעון אביטל: על עיקול אין מחלוקת.

אברהם פורז: אי אפשר לעקל, אבל הבעלים שלו יכולים לשעבד תמורת הלוואה.

אברהם פורז: לא ניתן לממש את ההלוואה בשום מקרה על ידי הוצאת הקופסא מבית המנוי.

דני רוזן: זה לא מספיק.

אברהם פורז: מר רוזן, מה אתה רוצה שהבנק יקבל כנגד השיעבוד?

דני רוזן: אם אני חותם על חוזה עם "תבל" ומתחייב לשלם כך וכך כל חודש, את זרם המזומנים הזה אפשר לשעבד ולעשות מה שרוצים.

דני רוזן: את הציוד אי אפשר לשעבד או לעקל.

נגה רובינשטיין: החוק קובע אפשרות כניסה למקרקעין לגורם מסויים לשם התקנת ציוד קצה.

נגה רובינשטיין: לא בכדי יודעים מי הוא בעל הרשיון.

נגה רובינשטיין: עכשיו אתה מאפשר לגורם שלישי להכנס למקרקעין.

אברהם פורז: מה, אני רוצה שהבנק יבקר בדירה?

מיכאל איתן: אני מקבל ציוד אלי הביתה, כאשר מה ששילמתי זה שלי.

מיכאל איתן: הציוד הזה נרכש על ידי חברה מסויימת אבל במימון אותו בנק.

מיכאל איתן: כל זמן שלא שילמתי עבור הציוד, הוא לא שלי, נכון?

מיכאל איתן: מה פתאום יש לי זכות שאף אחד לא יבוא אלי ויקח לי את הציוד הזה?

מיכאל איתן: אני מוכן לעשות עיסקה שתתני לצרכן את הזכות הראשונית: אם הוא קנה במחיר מסויים והיה פנצ'ר, הוא יכול לפדות את זה.

מיכאל איתן: הוא יקח הלוואה בבנק ויקנה את המכשיר.

מיכאל איתן: הוא יצטרך לממש אותו באותם הרגעים.

מיכאל איתן: תני לו את הזכות הזאת.

מיכאל איתן: אם הצרכן שילם חצי, יבואו אליו ויגידו לו: "אדוני, או שאתה משלם את החצי וזה שלך, או שיקחו לך את זה".

נגה רובינשטיין: זאת אופציה שאפשר להוסיף.

נגה רובינשטיין: לא מדובר בשאלה קניינית של מי הציוד.

נגה רובינשטיין: זה שהציוד הוא של חברות הכבלים או של גוף אחר זאת שאלה אחת, אבל השאלה למי הזכות להכנס למקרקעין, לעשות את הטיפול בציוד הקצה, לעשות את כל העיסוקים שנוגעים לטיפול הקצה.

נגה רובינשטיין: .

מיכאל איתן: אנחנו מדברים כעת על הזכות לכניסה?

נגה רובינשטיין: אנחנו מדברים גם על זכות הכניסה, כי זאת המשמעות שנתן שיעבוד של ציוד קצה לגורם שלישי.

מיכאל איתן: אם אני נותן לגורם שלישי לשעבד משהו.

מיכאל איתן: .

נגה רובינשטיין: אז אתה נותן לו את כל הסמכויות הרלוונטיות לאותו ציוד קצה שניתן מלכתחילה.

מיכאל איתן: לא.

נגה רובינשטיין: זאת המשמעות של הסעיף.

דוידה לחמן-מסר: אם האיש לא פורע את ההלוואה אז צריכים לקחת את הנכס המשועבד.

אברהם פורז: לא.

מוריאל מטלון: כשבנק מממש נכס יש שתי אפשרויות: או למכור את הנכס בGOING CONCERN, או לקחת את הברזלים.

מוריאל מטלון: מה שאומר לך יושב-ראש הוועדה וחבר הכנסת איתן, שאת הברזלים אי אפשר לקחת ולצורך כך השר יקבע הוראות.

מוריאל מטלון: זו הכוונה.

מוריאל מטלון: מה ישאר לבנק?

מוריאל מטלון: האפשרות למכור GOING CONCERN.

מוריאל מטלון: יש 100 אלף יחידות של ציוד קצה שהשווי הכלכלי שלהן הוא דווקא שהן בבית, לא כשמוציאים אותן, ולכן ימכרו אותן.

מוריאל מטלון: למי ימכרו אותן?

מוריאל מטלון: ימכרו אותן במכרז כזה או אחר, כאשר לשר תהיה האפשרות על ידי קביעת דרכי המימוש לפקח.

אברהם פורז: סוכם שזה ניתן לשיעבוד אבל לא ניתן למימוש על ידי הוצאה מבית הלקוח.

אברהם פורז: סעיף 20 (1) "בכותרת השוליים במקום "זכיון" יבוא "רשיון"; (2) בסעיף קטן (א) – (א) אחרי "השר רשאי", המילים "לאחר התייעצות עם המועצה" – יימחקו; למה להוריד את המועצה, מר רוזן?

יורם מוקדי: בסוף הסעיף כתוב: "לעניין סעיף זה תחול הוראת סעיף 6ח(ו)(1)".

אברהם פורז: במילים אחרות: זה רק עובר דירה.

אברהם פורז: (ג) במקום פסקה (1) יבוא: "(1) בעל הרשיון לא גילה לשר, למועצה או לוועדת המכרזים, לפי העניין, מידע שנדרש לגלותו, או שמסר להם מידע לא נכון; (ד) אחרי פסקה (3) יבוא: "(3א) בעל הרשיון הפר תנאי ברשיון הפרה שאינה מהותית, ולא תיקן את ההפרה כי שהורה לו השר;" האם יכול להיות שבעל הרשיון הפר הפרה שאינה מהותית ולא תיקן את ההפרה כפי שהורתה לו המועצה?

דורית ענבר: כן.

אברהם פורז: אז צריך להוסיף ב(ד) את המילים "או המועצה".

אברהם פורז: רבותי, לגבי (ה) יש הערות?

אתי בנדלר: סעיף קטן (ז) יהיה בשינויים המתחייבים מהחלטות הוועדה.

אברהם פורז: לגבי הסעיף המתבטל אמרנו שמשעה שיעבור החוק בעל הזכיון לשידורי כבלים תוך 60 יום מיום שהחוק יאושר בכנסת יצטרך להודיע לשר או למועצה.

אברהם פורז: .

אתי בנדלר: מיום אישור החוק או מיום תחילת תוקפו?

אברהם פורז: מיום תחילת תוקפו.

אברהם פורז: הוא יצטרך להודיע לשר או למועצה האם הוא רוצה לקבל רשיון כללי.

אברהם פורז: .

אתי בנדלר: להודיע לשר או למועצה?

אברהם פורז: לשר.

אברהם פורז: הוא יצטרך להודיע לשר אם ברצונו לקבל רשיון כללי לפי הדברים האלה.

אברהם פורז: לא הודיע כאמור, יחול הדין הקודם.

בני איינהורן: עם אפשרות לשר להאריך.

אברהם פורז: מר איינהורן, תכנס כבר את כל המוסדות.

בני איינהורן: התשובה היא שלילית.

בני איינהורן: כל אחד שלא יודע לאן זה הולך יקבל החלטה?

אברהם פורז: אתה לא תדע את זה גם בעוד 60 יום.

אברהם פורז: אני נותן לכם חוק שאומר "ירצו יאכלו".

אברהם פורז: הרעיון הגלום בהצעת החוק אומר שאתם עוברים למשטר חדש ואיש לא שואל את דעתכם.

אברהם פורז: אני לא רוצה שיהיו אחר כך טענות שהחוק פוגע בזכות הקניין.

אברהם פורז: אתם רוצים להיות במשטר הישן, לא רוצים להיות חברת תקשורת, רוצים להשאר חברת טלוויזיה, רוצים לטעון שמילאתם בקפידה, שיפרתם את השירות.

אברהם פורז: .

גדעון אביטל: הבקשה שלנו היא שזה לא יהיה 60 יום מיום קבלת החוק, אלא 60 יום מקביעת תקנות אלה ואלה לפי החוק.

אברהם פורז: למה?

גדעון אביטל: כי השר יכול לקבוע את גורלה של החברה.

אברהם פורז: באיזה מובן?

גדעון אביטל: בכל המובנים שאישרתם או דנתם בהם לפני שעתיים.

אברהם פורז: אני רוצה להגיד לך, מר אביטל, למה זה בלתי אפשרי.

אברהם פורז: רק לפני שבוע דנו פה בעובדה ששר התקשורת צריך להחליט לגבי הארכת הזכיון בעוד 4 שנים לפי הדין הקודם ובשאלה אם מילאתם בקפידה או לא.

אברהם פורז: השאלה הזאת מתייתרת אם אתם מחליטים לעבור למשטר החדש.

אברהם פורז: לעניות דעתי, אם הצעותי מתקבלות אתם כבר יודעים הכל.

אברהם פורז: מה אתם יודעים?

אברהם פורז: אתם יודעים שאתם הולכים לבעל רשיון כללי, שתעשו טלקומוניקציה, שתוכלו לשעבד מה שאתם רוצים ושההכרעה כמה אתם צריכים לשלם למדינה תהיה בידי גורם שלישי.

גדעון אביטל: אנחנו לא יודעים מה הכנסת תעביר בקריאה שנייה ושלישית.

גדעון אביטל: אנחנו לא יכולים להתחיל את התהליך היום.

אברהם פורז: אתם יכולים.

דוידה לחמן-מסר: אנחנו הצענו להם להתחיל את תהליך הארכה של התמורה כבר היום.

דוידה לחמן-מסר: הויכוח היה, משום מה, אם זה יהיה עם השאלה המשפטית או בלי השאלה המשפטית.

אברהם פורז: נכון לרגע זה זה 60 יום.

אברהם פורז: אם לא הודיעו תוך 60 יום, יחול עליהם הדין הקודם.

אברהם פורז: ממילא, מר איינהורן, גורם אובייקטיבי יקבע.

אברהם פורז: אני בדיעה שלא צריך לכבול את ידיו יותר מידי.

בני איינהורן: לפי דעתי זה צריך להיות מישהו בעל שיעור קומה שיוכל לחשוב שאולי החוות דעת.

בני איינהורן: .

אברהם פורז: אבל ברגע שהחוק יעבור אתם תדעו שמישהו ישב בשביל לפסוק.

אברהם פורז: האם לא מספיק לכם 60 יום כדי להגיד "רוצה אני"?

בני איינהורן: אתה יודע מתי הייתי רגוע?

בני איינהורן: אם היו אומרים שהבורר, אותו מומחה או הצוות יכלול שופט עליון לשעבר.

בני איינהורן: כל אדם אחר בר דעת לא יהיה מסוגל להתמודד מול הטיעון של היועץ המשפטי לממשלה שזאת חוות הדעת.

דוידה לחמן-מסר: על הנושא של התמורה היועץ המשפטי לממשלה ביקש לבוא ולהופיע בפני הוועדה.

אברהם פורז: אנחנו רק דיברנו על ה-60 יום.

אברהם פורז: אני אציע לחברי הוועדה שיאמר שמי שהיה בעל זכיון לשידורי כבלים יהיה רשאי תוך 60 יום מיום כניסת החוק לתוקף לומר אם הוא רוצה להפוך לחברת תקשורת לפי הדין החדש או להשאר לפי הדין הישן.

אברהם פורז: אני חושב שהם יבחרו בחוק החדש.

איילת כהן-מעגן: מה משמעות תחולת הדין הקודם?

אברהם פורז: הדין הקודם הוא כמו כל חוק שנתון לויכוח על הפרשנות שלו.

אברהם פורז: יש חוות דעת של היועץ המשפטי, יש עתירה לבג"ץ.

בני איינהורן: אם אני אומר כן, אני מקבל רשיון אוטומטית?

דני רוזן: צריך להגיש בקשה וצריך לבדוק אותה.

אברהם פורז: בגדול אתה מקבל אוטומטית.

דני רוזן: זה לא אוטומטית.

דני רוזן: צריך להגיש בקשה.

בני איינהורן: כדי לחסוך זמן אני מוכן להגיש כבר את הבקשה.

אברהם פורז: זה ברור שמי שהיה לו זכיון מקבל רשיון כללי.

עמית שכטר: כל מי שמבקש היום להכנס לשוק המפ"א צריך לעבור תהליך מאוד אינטנסיבי מול משרד התקשורת.

אברהם פורז: ד"ר שכטר, תגיד לי מה אני צריך לעשות עם חברות הכבלים הקיימות?

עמית שכטר: אני מקווה שהתהליך שלהן יהיה קצר, אבל לא יתכן שיהיה פה מצב של עדיפות על פני כל מבקש רשיון אחר.

עמית שכטר: כשאנחנו מבקשים רשיון למפ"א, אנחנו גם.

עמית שכטר: .

אברהם פורז: מצבך שונה לחלוטין ממצבו של מישהו שב-10 שנים האחרונות נתן שידורי טלוויזיה בכבלים לציבור.

אברהם פורז: עזוב את הבירוקרטיה, כי אפשר לשגע את האנשים עם בירוקרטיה.

אברהם פורז: ברור לגמרי שחברות הכבלים הקיימות מקבלות רשיון לעסוק בטלקומוניקציה.

אברהם פורז: נכון שהשר יכול להתנות תנאים.

אברהם פורז: מישהו מעלה על הדעת שאחת החברות הללו לא תקבל?

עמית שכטר: אם זה היה כל כך פשוט, הייתי פונה למר רוזן במכתב והייתי מבקש ממנו להרחיב את שירותנו לשירותי מפ"א.

עמית שכטר: לא כך פני הדברים, כי יש תקנות, צריך להגיש תוכנית.

אברהם פורז: יש הבדל בין אחד שכבר יש לו בניין 10 קומות לאחד שמבקש היתר בנייה.

אברהם פורז: אתה עדיין מבקש היתר בנייה.

אברהם פורז: להם יש בניין.

עמית שכטר: גם לי יש בניין.

דני רוזן: בעל זכיון לשידורי כבלים במשטר החדש יצטרך לקבל שני רשיונות: רשיון כללי לשידור, ורשיון כללי למתן שירותי בזק.

דני רוזן: לגבי רשיון כללי למתן שירותי בזק יש תקנות שהוצעו בפני הוועדה, שלא מאפשרות לבעל זכיון לשידורי כבלים לקבל רשיון.

דני רוזן: שם יש חברה אחת שקיבלה רשיון.

דני רוזן: כללי בעלות צולבת על סלקום נועדו להבטיח תחרות ברשת הסלולר שחס וחלילה מוטורולה או בזק לא יהיו בעלים שלה.

דני רוזן: כללי בעלות צולבת בשוק של מפ"א הם אחרים.

דני רוזן: צריך לבדוק אם עובדים בכללי בעלות צולבת אחרים.

דני רוזן: התנאים שנקבעו בתקנות המפ"א יאפשרו לבעלי זכיון לקבל רשיון מפ"א.

דני רוזן: נדמה לי שיש פה בעיה לגבי רשיון שידור.

דני רוזן: אם הבנתי נכון את הדברים שנאמרו פה לגבי בעלויות צולבות, אני מתרשם שבעלי הזכיון למתן שירותי כבלים לא יוכלו לקבל לעולם רשיון שידור.

דני רוזן: זה נראה לי לא כל כך הגיוני.

בני איינהורן: למעט התיקון שהציע היושב-ראש, שהבעיה תהיה בתוכן ולא בתשתית.

דוידה לחמן-מסר: חברות הכבלים יקבלו שני רשיונות: רשיון כללי למפ"א ורשיון כללי לשידורים.

אברהם פורז: באמצעות חברה בת.

דוידה לחמן-מסר: נכון.

דוידה לחמן-מסר: ברשיון הכללי למפ"א כללי הבעלויות הצולבות לא יחולו.

דוידה לחמן-מסר: חברות הכבלים הגישו שתי בקשות: בקשה אחת של צילום המצב הקיים לגבי הרשיון הכללי לשירותי תקשורת, קרי אינטרנט, ובקשה לקבלת רשיון כללי לשידורים, ששם יהיו מגבלות בעלויות צולבות כאלה או אחרות שיכול להיות שייכנסו לתוקף בתקופה יותר מאוחרת, כפי שהציע חבר הכנסת פורז, ולא לאלתר.

אברהם פורז: מר איינהורן, אם החלטתם ללכת לפי הדין החדש, תוך 60 יום אתם צריכים להגיש בקשה.

אברהם פורז: אם תקבלו תשובה חיובית אין לכם דרך חזרה, אבל אם תקבלו תשובה שלילית חזרתם לדין הקודם.

דוידה לחמן-מסר: מר איינהורן שואל מה דינו בתקופת המעבר.

דוידה לחמן-מסר: בתקופת המעבר הוא יהיה רשאי להמשיך בשידוריו על פי הזכיון.

אברהם פורז: זה חייב להיות בקצב מזורז.

אברהם פורז: אתם לא יכולים להגיד לכנסת לעשות חוק תקשורת בחצי שנה, אבל לשר, בשביל לסגור בקשה של אחד, הוא צריך 5 שנים.

דני רוזן: יש לנו תקנות עם לוחות זמנים מדוייקים.

אברהם פורז: מה התקנות אומרות?

דני רוזן: אני לא זוכר מהן אומרות, אבל הצלחנו לתת רשיון אחד.

דני רוזן: .

אברהם פורז: אם תראו לי אחר כך את התקנות אולי נעשה רוויזיה.

אברהם פורז: כרגע הבקשה צריכה להיות מוגשת תוך 60 יום, ומשרד התקשורת צריך לתת תשובה תוך 90 יום.

אברהם פורז: אם הוא נתן תשובה שלילית הם חזרו לדין הקודם, ואם הוא נתן תשובה חיובית אז תוך 90 יום כאילו קיבלו רשיון.

דני רוזן: משרד התקשורת יכול לעבוד רק לפי התקנות.

אברהם פורז: החוק גובר על התקנות.

אברהם פורז: מר רוזן, יש הבדל בין הוראות מעבר לגבי מי שהיה לו זכיון ועובר למשטר חדש, ובין שחקנים חדשים.

אברהם פורז: אלה שחקנים ישנים שאני רוצה להעביר אותם ממשטר אחד למשטר חדש.

אברהם פורז: צריך להעביר אותם בדרך מהירה, קלה ולא מסורבלת.

אברהם פורז: אי אפשר שנעשה פה חוק תוך כמה חודשים ושאתם לא תהיו מסוגלים לבדוק בקשה תוך שלושה חודשים.

דני רוזן: תלוי מה יוגש לי.

דני רוזן: אני מקבל עכשיו מחברות הכבלים בקשות להארכת זכיונות.

דני רוזן: חברה אחת מגישה לי טיפ טופ, וחברה אחרת מגישה לי שכל פעם אנחנו שולחים לה להשלים את החומר.

דוידה לחמן-מסר: 90 יום מיום שהוגש כל החומר שנדרש.

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: אם אנחנו לא נתחום אתכם זה יימשך.

אברהם פורז: .

בני איינהורן: אני יכול להגיש את הבקשה מחר.

דוידה לחמן-מסר: אם משרד התקשורת מבקש מהם מידע והם לא נותנים לו, תוך 90 יום הם מקבלים רשיון אפילו אם הם לא מסרו את כל המידע.

דוידה לחמן-מסר: זאת הסיבה שביקשתי שזה יהיה תוך 90 ימים מיום שנמסר כל המידע שנדרש.

אברהם פורז: אז שהשר יהיה גיבור ויגיד להם אחרי 90 יום שהוא לא נתן כי לא מסרו לו את כל המידע.

דוידה לחמן-מסר: אז אתה מוכן להגיד שזה יהיה תוך 90 יום ובלבד שנמסר כל המידע?

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: אני מניח שמדובר בגופים רציניים שלא רוצים צרות.

אברהם פורז: הם לא איזה חבורת פורעי חוק.

אברהם פורז: אנחנו רק נכתוב שהמבקש ישיב לשר תוך 15 יום מיום שהוא ביקש את המידע.

דני רוזן: חברות הכבלים הן לא הומוגניות.

דני רוזן: אפילו בדבר "שולי" מבחינת חברות הכבלים כמו הארכת זכיונות יש הבדל בין חברה אחת לחברה שנייה.

דני רוזן: צריך הרי בסופו של דבר לכתוב משהו.

דני רוזן: אם המשהו הזה איננו, איך אפשר לתת אותו?

דני רוזן: אני חושב שמערכת התקנות היא מאוד סבירה, לכן לא הייתי מציע לחרוג ממנה.

מיכאל איתן: יש לנו אמון רב במשרד התקשורת ועוד יותר במנכ"ל משרד התקשורת.

מיכאל איתן: אנחנו נותנים לך לוח זמנים שאתה צריך לעשות את המקסימום בו.

מיכאל איתן: קבל את זה כנתון.

מיכאל איתן: תחשוב איך תעשה את הטוב ביותר בלוח הזמנים הזה.

מיכאל איתן: בלוח הזמנים אל תיגע.

דני רוזן: אם לוח הזמנים הוא קבוע, אני מציע שברגע זה תקחו את חוק מיקי איתן, תעבירו אותו קריאה שנייה ושלישית ומחר הכבלים יתנו שירותי אינטרנט.

דני רוזן: אם אתה רוצה רשיון בזמן של חודשיים בכל מקרה, תכתוב בחוק שהם מקבלים רשיון בכל מקרה, לא משנה מה כתוב פה.

דני רוזן: משרד התקשורת יצטרך לעשות מאמץ גדול מאוד בשביל לעמוד בלוח הזמנים שכתוב בתקנות.

אריק רשף: המקרה של הכבלים הוא מקרה יותר מורכב מהמקרה של אופק, כי יש שאלה של פיצול בין החברות.

אריק רשף: להגיד שנעשה את זה יותר קצר זה פשוט אבסורד.

אברהם פורז: מאיתנו מצפים שנעשה תוך כמה חודשים חוק תקשורת שיטפל בכל הנושאים, ואתם לא מסוגלים לגבי 3 חברות כבלים, שאתם מכירים אותן.

אברהם פורז: .

בני איינהורן: שאדוני יאפשר לנו להגיש מחר את הבקשה.

דני רוזן: קבע גורם עליון שצריך לעשות שינוי חקיקה, וששינוי החקיקה מחייב הסדרת עולם התוכן.

דני רוזן: בתקנות של מתן הרשיון מחקנו את הכבלים.

דני רוזן: היינו שמחים לתת להם רשיון.

אברהם פורז: אנחנו קובעים את לוח הזמנים הזה.

אברהם פורז: אחרי שהחוק יעבור אני מוכן לעזור לך מול גורמי משרד האוצר.

דני רוזן: זה לא רציני.

דני רוזן: אני מבקש מאוד לא להטיל בחקיקה לוחות זמנים לא ריאליים על משרד התקשורת, שהמשמעות שלהם היא פגיעה בענף התקשורת ובצרכנים לדורות.

אברהם פורז: מר רוזן, תתחיל כבר להכין את הרשיון.

דני רוזן: הרשיון מוכן, השאלה היא מה המערכת שהם רוצים לעשות.

דני רוזן: את זה הם לא אמרו לי.

מיכאל איתן: אז שיגידו לך.

דני רוזן: כשיגידו לי אני אוכל לבדוק אם הם עונים לכל הדרישות של החוק.

דני רוזן: תהליך הבדיקה לוקח הרבה זמן.

גדעון אביטל: יש מניעה להגיש בקשה לרשיון מפ"א?

בני איינהורן: מחר?

דוידה לחמן-מסר: מבחינה משפטית אין אפשרות היום להגיש בקשה לרשיון מפ"א.

דוידה לחמן-מסר: אני מציעה שתכתבו טיוטה.

אברהם פורז: אתם מחר מגישים בקשה לרשיון מפ"א כאילו היה כבר החוק שמאפשר לכם לקבל, מתוך ידיעה של כולנו שנכון לרגע זה אתם לא יכולים לקבל את הרשיון.

אברהם פורז: זה נעשה רק כדי לחסוך זמן למשרד התקשורת.

אברהם פורז: תנהלו דיאלוג בלתי פורמאלי.

אברהם פורז: תתחילו לקדם את התהליך הזה כבר עכשיו.

בני איינהורן: אני מוכן להגיש את הבקשה המלאה, אבל הם לא יתנו לי את האישור לפני מעבר החוק.

אברהם פורז: הם לא יכולים לתת לך.

בני איינהורן: אני הרי צריך להגיש שתי בקשות.

בני איינהורן: אני מבקש להגיש את שתיהן.

אברהם פורז: תגיש את שתיהן.

אברהם פורז: תתחילו בתהליך הזה של בדיקת הבקשות כאילו כבר היה חוק.

אברהם פורז: לא יהיה חוק ותהיה פסיקה בבג"ץ שזה לא חוקי, אז ניהלתם מו"מ..

דוידה לחמן-מסר: אדוני, הם יכולים להגיש רק למפ"א, לא לשידורים.

אברהם פורז: למה לא?

דוידה לחמן-מסר: כי יש להם בלעדיות על השידורים.

דני רוזן: תהליך רשיון מפ"א הוא תהליך שהוכן ביסודיות והכל ברור לכולם.

דני רוזן: אין כך הדברים בנושא רשיון שידור.

דני רוזן: המועצה תצטרך לעבד מה זה רשיון שידור, מה התקנות למתן רשיון שידור.

דני רוזן: זה תהליך שאני מניח שיהיה צורך לעשות אותו בהתייעצות עם הציבור.

דני רוזן: הדבר הזה לא יכול לקחת פחות משנה.

דני רוזן: אנחנו נהיה מאושרים אם הוא יקח שנתיים.

מיכאל איתן: למה עד היום לא התחלתם את התהליך?

דני רוזן: אני לא המועצה.

דני רוזן: אני מניח שהתהליך הזה יקח בין שנה לשנתיים.

דוידה לחמן-מסר: דני רוזן אומר: "תעזבו את רשיונות השידורים, תנו רשיון למפ"א ושימשיכו הם לפי הזכיון שלהם".

דני רוזן: מה רע בזה?

אברהם פורז: הסיפור של השידורים הוא סיפור יותר מורכב.

אברהם פורז: מבלי להכנס לשאלה האם מגיעה להם הארכה של 4 שנים מכוח הדין הקודם, אנחנו נצטרך לקבוע בחוק הוראת מעבר האומרת שהם יוכלו להמשיך בשידורים במתכונת של הדין הקודם למשך תקופה מסויימת, עד אשר המועצה לכבלים תעשה רגולציה של המצב החדש לפי הדין החדש.

אברהם פורז: גברת כהן, מה לכם ולכל הסיפור הזה?

איילת כהן-מעגן: אנחנו רוצים להכנס לתחום השידורים.

איילת כהן-מעגן: למה אנחנו צריכים לחכות?

אברהם פורז: הגברת ענבר, שואל חבר הכנסת איתן את השאלה הבאה: עבר החוק, יש הוראת מעבר שנותנת אפשרות להמשיך לשדר במתכונת הקודמת בלי להזדקק לשאלה אם מגיעה להם הארכה של 4 שנים או לא, מה את עושה?

טל אופק: צריך לעשות תקנות.

אברהם פורז: מה זה שונה מהותית ממה שהיה להם בזכיון?

טל אופק: צריך לעשות הסדרים שמתאימים.

טל אופק: צריך לתקן תקנות שקיימות היום לגבי השידורים.

מיכאל איתן: מה צריך לעשות?

דורית ענבר: לנסח טיוטה של תקנות, לנסח טיוטה של רשיון ולהוציא אותם לשימוע.

מיכאל איתן: למה צריך שנה בשביל דבר כזה?

אברהם פורז: כמה אתם צריכים בשביל זה?

דורית ענבר: לדעתי שנה זה מינימום.

דורית ענבר: האינטרס של המועצה הוא לעשות את זה מהר ככל האפשר.

דורית ענבר: כשנתנו רשיון שידור ללווין ביולי, הסתבר שצריך היה לתקן באופן משמעותי את הרשיון שלהם מכיוון שהרשיון כפי שניתן להם שנה וחצי קודם לא תאם להרבה דברים.

דורית ענבר: הדבר הזה עוד לא נחתם על ידי השר.

דורית ענבר: צריך לתת לזה את הזמן, כיוון שיש המון גורמים.

מיכאל איתן: כמה זמן לוקח לעשות את הפעולה הזאת שתיארתם של תיקון התקנות, התקנת תקנות?

מיכאל איתן: שלושה, ארבעה חודשים אתם מסיימים את העבודה.

דורית ענבר: יכול להיות.

דורית ענבר: מה שתלוי בנו, כן, אדוני, אבל הפרוצדורה במלואה צריכה לקחת את השנה הזאת, כיוון שיש גם ועדת כלכלה, גם שר, גם יועץ משפטי.

מיכאל איתן: זה לא בסדר.

מיכאל איתן: זאת לא עבודה שצריכה לקחת כל כך הרבה זמן.

דורית ענבר: כשלוחצים את לוחות הזמנים מי שנפגעים הם דווקא כל הגורמים החלשים שדעתם צריכה להשמע.

דורית ענבר: זה קורה עכשיו עם הארכת הזכיונות.

דורית ענבר: חברות הכבלים הרלוונטיות יכולות להעיד שהן הראשונות שנפגעות, כי אנחנו לא נותנים להן לבדוק את הממצאים שלנו, להגיב, או לתת הסברים למקרה שיש פגיעה.

דורית ענבר: יש פרוצדורה שצריך לעבור.

דורית ענבר: אין מנוס אלא לתת לדברים הללו את לוח הזמנים הסביר.

דורית ענבר: אם הרציפות לא נפגעת ויש הוראות מעבר שמאפשרות שידור רציף כך שהציבור איננו נפגע, אז צריך לתת לפרוצדורה הזאת להתנהל באופן שפוי.

איילת כהן-מעגן: אחת המטרות של החוק בפתיחת השוק לתחרות היא לתת גם לחברת בזק להכנס לתחומי פעילות חדשים, לרבות בתחומי התוכן.

איילת כהן-מעגן: האמירה הזאת שכל התהליך הזה יקח עכשיו שנה, כאשר הצורך לפתוח את שני השווקים והסימטריה שהובטחה בחוק זה דבר שהוא ידוע, זה דבר שמקפח אותנו.

אברהם פורז: אבל מה לעשות שבתחום השידור אתם לא קיימים?

איילת כהן-מעגן: גם הם לא קיימים בתחום הטלקומוניקציה.

אברהם פורז: אתם תצטרכו להגיש בקשה לרשיון למועצה לכבלים.

אברהם פורז: אני לא אומר למשוך אתכם בלי סוף.

איילת כהן-מעגן: אבל אחת המטרות היסודיות היתה שאת הבלעדיות בתחום שידורי הכבלים על גבי רשת הכבלים נפסיק, וזה לא מושג.

אברהם פורז: יש לנו מצב נתון.

דוידה לחמן-מסר: אם הכבלים הולכים לתחום הטלקומוניקציה, תן לתחום הטלקומוניקציה ללכת לתחום השידורים.

דוידה לחמן-מסר: אנחנו רוצים שתוך פרק זמן קצר ביותר הכבלים ייכנסו לתחום הטלקומוניקציה, כי בתחום הטלקומוניקציה אין תחרות כמו בתחום השידורים.

דוידה לחמן-מסר: המועצה לשידורי כבלים צריכה תוך פרק זמן לענות קודם כל לבקשה שלהם להכנס לתחום השידורים, כאשר בינתיים אלה משדרים.

דוידה לחמן-מסר: אני מציעה שתכפילו את לוח הזמנים ל-180 יום.

אברהם פורז: אני חושב שלא שקלת את הצעתך עד הסוף.

דוידה לחמן-מסר: למה לא שקלת עד הסוף את הצעתך לתת 90 יום למשרד התקשורת?

דוידה לחמן-מסר: למה ההצעה שלי לתת 180 יום למועצה לשידורי כבלים לתת רשיונות שידור היא הצעה לא סבירה?

אברהם פורז: בעיני שלא יתנו תוך 180 יום, שיתנו תוך 80 יום.

אברהם פורז: לשיטתך תחום התוכן הוא הרבה יותר רגיש מהמיתוגים של טלקומוניקציה.

אברהם פורז: אם את רוצה שיעשו עבודה מהירה, זה בסדר מבחינתי, אבל את הראשונה שתגידי שזה לא בסדר כי תחום התוכן הרבה יותר רגיש.

אברהם פורז: מר רוזן, האם מערכת המיתוג של בזק מאפשרת להם להכנס לטלוויזיה רב-ערוצית?

בני איינהורן: ערוץ אחד הם יכולים.

דני רוזן: עקרונית חברת בזק יכולה לתת שירותי טלוויזיה מחר בבוקר.

דני רוזן: ככל שהזמן עובר זה גם יותר כלכלי.

אברהם פורז: זה מבלי לפגוע בטלפון.

דני רוזן: בלי לפגוע בטלפון.

דני רוזן: הכלכליות של זה ברגע זה שאנחנו מדברים מוטלת בספק.

דני רוזן: ככל שהזמן עובר זה נהפך ליותר כלכלי.

מיכאל איתן: הם יכולים להעביר תכנים שונים על הADSL.

איילת כהן-מעגן: היום אסור לנו להעביר כלום.

דני רוזן: הייתי רוצה להפריד בין מה שנקרא טלוויזיה רב ערוצית ובין כל הדברים האחרים שהם לא טלוויזיה רב ערוצית ושהם במדינת ישראל בלי הסדרה.

דני רוזן: לחברת בזק יש מספר חברות בת שנותנות כל מיני שירותים.

דני רוזן: על בזק, שהיא מונופול במספר תחומים, מוטלת חובת הפרדה.

דני רוזן: .

דוידה לחמן-מסר: גם הכבלים הם מונופול.

דני רוזן: הטלנו עליה חובת הפרדה מבנית.

דני רוזן: בזק יכולה לעסוק בכל השירותים שהם בתחרות אבל רק בחברות בת.

דני רוזן: את חומות ההפרדה אנחנו מתאימים למקרה לפי הצורך.

דני רוזן: גם היום בזק פועלת בתחום תכני הטלוויזיה הרב ערוציים באמצעות חברות בת.

אברהם פורז: בהנחה שיימצא גורם שרוצה להשתמש בתשתית של בזק לטלוויזיה רב ערוצית ומוגשת לכם בקשה, כמה זמן אתם צריכים כדי לדון בה ולאשר אותה?

יורם מוקדי: התשובה היא אצל האוצר.

אברהם פורז: אם אני מגביל אותם בזמן, זה מכריח אתכם לתת להם אמצעים?

אמיר לוי: המועצה כבר כתבה פעם רשיון שידורים.

אמיר לוי: מה שצריך לעשות זה לקחת את מבנה הרשיון הזה ולהתאים אותו למבנה כללי שלא יהיה מותאם רק לyes.

אמיר לוי: אפשר להתחיל את התהליך הזה כבר היום, עוד לפני שיש תיקון חוק.

אברהם פורז: הגברת בנדלר, תכתבי שתוך חצי שנה המועצה לכבלים משהוגשה לה בקשה לקבלת רשיון צריכה לתת תשובה.

דורית ענבר: הבעיה היא בעיה של משאבים.

דורית ענבר: זה גוף שחולש על כל התוכן הטלוויזיוני במדינת ישראל עם שלושה אנשים.

אברהם פורז: כמה עובדים יש ברשות השנייה?

דורית ענבר: עשרות.

דני רוזן: העובדים של משרד התקשורת מאוד רוצים לקדם את הדברים, שאם תגיד להם לשבת יום ולילה הם ישבו.

מיכאל איתן: לא ראיתי את זה בהכנת החוק.

עמית שכטר: אומרים על חברות התשתית שמכירים אותן, יש להן תשתית, הן יכולות לרוץ צ'יק צ'אק.

עמית שכטר: באה חברתי מחברת בזק ואומרים לה שמכירים אותה, שהיא יכולה לרוץ.

עמית שכטר: כל החברות שרוצות להכנס לתחום הזה הן היום בעלות רשיונות כלליים.

עמית שכטר: אומרים לכל בעלי הרשיונות הכלליים לקצר תהליכים.

עמית שכטר: אתה אומר שתחום הטלקומוניקציה ונושא הבעלויות הצולבות הוא לא חשוב.

עמית שכטר: עיקר העבודה היא בתחום הבעלויות הצולבות.

עמית שכטר: ב-16 בינואר העברנו למשרד התקשורת 10 עותקים של הבקשה שלנו המוקדמת להשתתף במכרז התדרים של המפ"א.

עמית שכטר: אלה 4 כרכים שעוסקים בבעלויות שלנו.

אברהם פורז: מה אתה רוצה ממני?

אברהם פורז: מה אומרות התקנות היום כשאתה מגיש בקשה?

אברהם פורז: יש מועדים?

עמית שכטר: אני לא מטיל ספק בעבודה הקשה שעושים פקידי משרד התקשורת.

אברהם פורז: מה לא טוב בתאריכים שכתובים שם?

עמית שכטר: אדוני הציג 90 יום.

עמית שכטר: התהליך שכתוב בתקנות יכול להתפרס על פני כמעט שנה אם מנצלים את כולו.

עמית שכטר: אם אתה רוצה להכניס פיסקה שתוך X ימים יתנו למישהו ויעשו הוראות מעבר לגבי אותה פעילות שהוא איננו עושה, בקשה, תעשו הוראה כזאת שכל בעל רשיון כללי שרוצה להכנס לתחום חדש באמצעות חברה בת יתנו לו רשיון כללי בתוך 90 יום.

גדעון אביטל: האם אדוני יכול לומר מה הסיכום לגבי רשיון השידורים?

אברהם פורז: לגבי רשיון השידורים תהיה הוראת מעבר הנותנת למי שהיה בעל זכיון בעבר שנה זמן להמשיך ולהפעיל את השידורים במתכונת הקודמת.

אברהם פורז: בתקופה הזאת הוא יגיש בקשה ותהיה לו לפחות עוד שנה מרגע שהוא יקבל את התשובה החיובית.

גדעון אביטל: על משרד התקשורת מקובל שנגיש עכשיו טיוטת בקשה למפ"א?

נגה רובינשטיין: בכפוף לקבלת הצעת החוק.

גדעון אביטל: לא בכפוף.

אברהם פורז: הגברת רובינשטיין, זה שהוא מגיש זה עוד לא אומר שהוא זכאי לקבל.

נגה רובינשטיין: אין בעיה, רק הוספתי שזה בכפוף לקבלת הצעת החוק.

אברהם פורז: ברור.

דני רוזן: לגבי בעלי רשיון כללי לבזק הבעיה היא רק של הכבלים, כי כל יתר השחקנים כבר מגישים או הגישו את הבקשות שלהם וזה יטופל הרבה זמן מראש לפני שהחוק אמור להגמר.

אברהם פורז: לגבי בזק, אני מעריך – מבחינתי אני מוכן לקצוב את זה בזמן – שאם הם יגישו בקשות לטלוויזיה רב ערוצית, לפי החוק החדש הם יצטרכו לקבל את החלטת המועצה לכבלים תוך חצי שנה.

דני רוזן: אבל הם בעלים של yes.

אברהם פורז: יכול להיות שחברת בזק לא תרצה בעצמה, אלא תלך לכל מיני קבוצות ותציע להן להפיק.

דני רוזן: הם חייבים לפי הרשיון לספק, הם לא צריכים ללכת אליו.

עמית שכטר: למה רק לבזק?

אברהם פורז: אתה רוצה טלקומוניקציה.

אברהם פורז: יש הבדל בין טלקומוניקציה לשידורים.

עמית שכטר: אנחנו מתחרים בבזק בתחום הטלקומוניקציה.

אתי בנדלר: ברור שההחלטה בדבר חצי שנה לגבי החלטת המועצה חלה על כל מי שמגיש בקשה לרשיון בתחום השידורים.

אברהם פורז: 21.

אברהם פורז: בסעיף 6יב לחוק העיקרי – (1) אחרי "בתקנות" יבוא "או ליתן"; אנחנו מאשרים את סעיף קטן (1).

אברהם פורז: (2) אחרי "בסעיף 6יא" יבוא "או בשל כך שפג תוקף רשיון השידור"; לגבי המוקד אני מבין שזה רק שינוי סמנטי.

אברהם פורז: אנחנו נעשה את זה בהתאמה לזה שהמוקד הוא בידי חברת התשתית.

דוידה לחמן-מסר: אם נגיע להסכמה עם חברות הכבלים שבמתכונת מסויימת מוקד השידור ישאר ברשיון הכללי לשידורים.

דוידה לחמן-מסר: .

דני רוזן: לא על זה מדובר.

אברהם פורז: לי אין בעיה.

אברהם פורז: הסיבה היחידה שהצעתי מה שהצעתי היתה בגלל העובדה שחשבתי שבתוכן הם צריכים לרדת בהחזקות.

דני רוזן: הפתרון הוא להגביל את כמות הערוצים העצמיים של בעל רשיון כללי לשידור ועל ידי כך בעיית הבעלויות לא חריפה כל כך.

אברהם פורז: יש ביניכם ויכוח.

דוידה לחמן-מסר: אנחנו חושבים שמי שמאגד את האשכול, גם אם הוא לא הבעלים של כל הענבים, עדיין צריך להיות בעקרונות של בעלות צולבת.

אברהם פורז: בזה סיימנו.

אברהם פורז: רבותי, אני מודה לכם.