ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 243, 2001-02-04 11:00

אברהם פורז: שלום לכולכם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אברהם פורז: המקום איננו בחירתנו.

אברהם פורז: הכנסת התקשרה עם המלון הזה על מנת לתת שירותים לוועדות הכנסת כשהן מתכנסות בתל אביב.

אברהם פורז: פנה אלי שר התקשורת לפני מספר ימים וביקש שהוועדה תקיים בדחיפות דיון בתקנה שנוגעת להגדלת האחזקות של חברת "בזק" בחברת הלווין.

אברהם פורז: על כך הדיון היום.

אברהם פורז: נעתרתי לבקשתו, למרות שהוא ודאי עסוק בדברים אחרים וכך גם אני.

אברהם פורז: בכל זאת נקיים את הדיון.

דני רוזן: אנחנו מודים לך על כך.

דני רוזן: אחרי שפנינו בבקשה, ואחרי שכל המשפטנים בדקו את הנושא התבקש תיקון קל בנוסח, שאינו משנה את המהות.

דני רוזן: מדובר בתיקון תקנות הבזק – הליכים ותנאים למתן רשיון לשידורי לווין, שהשר הציע לאחר התייעצות עם המועצה לשידורי כבלים ומבקש את אישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

דני רוזן: הכוונה היא לתקן את תקנה 11 בתקנות הבזק, תיקון בתקנת משנה (ג).

דני רוזן: המילים: "או גוף הקשור אליו" – יימחקו, ובתקנת משנה (ד), במקום המילים: "גופים המחזיקים בבעל זיכיון כאמור או גופים הקשורים לו" יבוא: "או גופים המחזיקים בבעל זיכיון כאמור".

דני רוזן: אסביר מה מבוקש.

דני רוזן: לפי אותן תקנות, גוף שקשור לבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה לפי חוק הרשות השניה לא יכול להחזיק בבעל רשיון לשידורי לווין.

דני רוזן: הגדלת האחזקות של "בזק" בחברת YES, מהלך שלדעת משרד התקשורת רצוי כשלעצמו, לאור המשאבים הגדולים שחברת YES זקוקה להם, יצר בעיה, כי בין בעלי המניות של "בזק" מצוי גם גד זאבי, שגם מחזיק בשידורי "קשת".

דני רוזן: אנחנו מצאנו שהאחזקה הזו לא פוגעת בכל דרך שהיא בתחרות, אבל פורמלית זה לא מתאים להגדרה בתקנות, לכן מבוקש השינוי בתקנות.

בני איינהורן: הנושא שעומד מאחורי התיקון הקטן הזה זה אחזקות "בזק" בלווין.

בני איינהורן: יש לזה היבטים שונים.

בני איינהורן: אתחיל בדבר הבסיסי, העקרוני, שיש כאן עניין של בעלויות צולבות, שבשעתו מישהו חשב על תקנה, וכתב אותה, והנה, כאשר זה מגיע למבחן מציאות מסוים, שבו מונופול ה"בזק" רוצה להגדיל את אחזקותיו בחברת הלווין, מזדרזים כולם לוועדת הכלכלה, משנים את התקנה, ומאפשרים לאותו מונופול - -

אברהם פורז: כבר ברור לך ששינינו?

בני איינהורן: על כל פנים – מזדרזים להגיע ולבקש שינוי.

אברהם פורז: התבטאת באופן שכאילו כבר משנים.

אברהם פורז: יותר נכון לומר: מבקשים מוועדת הכלכלה לשנות.

בני איינהורן: נכון.

בני איינהורן: הנושא של השליטה של חברת "בזק" בלווין הוא נושא שצריך לדבר עליו רבות.

אברהם פורז: אילו לגד זאבי לא היה שום דבר ב "קשת" כל העסק לא היה מתעורר.

קריאות: או ב "בזק".

אברהם פורז: כמה יש לו ב "בזק"?

אברהם פורז: – 20 אחוז.

אברהם פורז: יש הבדל מבחינת הגודל בין זה לבין מה שיש לו ב "קשת".

בני איינהורן: אדוני צודק שהבעיה של הגדלת אחזקות "בזק" בלווין, לולא העניין של גד זאבי, היתה יכולה להתנהל גם בלי האישור של ועדת הכלכלה, אבל אני מתריע על מה שיוצא מזה.

בני איינהורן: ועדת הכלכלה, בבואה לבחון האם היא מאשרת את הנושא של הגדלת האחזקות של "בזק" בלווין, צריכה להסתכל על ההשלכות הכוללות שקורות בשוק, כי אנחנו דנים במקרה, במקביל, בשינוי בתקנות חוק הבזק.

בני איינהורן: בשינוי בתקנות חוק הבזק, שמטרתן פתיחת שוק התקשורת לתחרות, קורים כמה דברים.

בני איינהורן: אתחיל בבעלויות הצולבות.

בני איינהורן: יש כאן עמדה של משרד המשפטים, עמדה מאד קשה וחריפה בנושא.

אברהם פורז: יש כאן מישהו ממשרד המשפטים.

אברהם פורז: תן להם לטעון את הטענות שלהם.

אברהם פורז: מייד נשמע אותם.

בני איינהורן: במקרה שלנו, של חוק הבזק, טוען משרד המשפטים בלהט רב, שצריך להחיל הגבלות קיצוניות כאלה ואחרות.

בני איינהורן: אני מקווה שמשרד המשפטים יתנגד לעניין של שינוי התחום הזה של אחזקות צולבות כאשר הוא בא לתקנה קיימת.

בני איינהורן: לגבי הממונה על ההגבלים – הם מסתכלים על התוצאה.

בני איינהורן: אני מסכים שזה לא נובע, אך אני רוצה להתריע, כי אנחנו הנפגעים מכל התהליך הזה.

בני איינהורן: הוא התריע בשעתו, בנושא הזה, שאם למישהו יש אינטרס להיות בחברת הלווין, בצורה שבה הלווין מתנהל כרגע, הרי זה "בזק".

בני איינהורן: מדוע?

בני איינהורן: – כי היום, כל מנוי שחברת הלווין מצליחה לקחת מחברות הכבלים, זה מנוי אחד פחות שיכול לאחר מכן להשתתף באותה תחרות שתהיה – ואני מקווה שתהיה – בחברת ה "בזק".

בני איינהורן: לכן הופיעו לא מזמן בעיתונים - -

אברהם פורז: אולי אני לא מבין – האם לא ייתכן מצב טכנולוגי שנניח היה unbundling מבחינתכם, וחברת הלווין משתמשת בחוט לבית המנוי והוא באמת מנוי בלווין, ונניח שאתם תקבלו בבוא העת אפשרות להעביר טלפוניה – האם לא תוכלו להציע באותו חוט לאותו אדם שירותים כאלה?

אברהם פורז: העיקרון הזה ש "בזק" אולי סבורים שמי שמנוי בלווין הוא אוטומטית לכוד אצלם גם לשירותי קומוניקציה לא בהכרח נכון.

בני איינהורן: זה מהלך אחד מתוך שניים.

בני איינהורן: אני מסכים אתך.

בני איינהורן: במצב היום מגיעים לבית המנוי שני סוגי קווים: קווי ה "בזק" וקווי הכבלים.

בני איינהורן: על גבי תשתית ה "בזק" אפשר, לצורך העניין, להעביר כרגע רק שירותי "בזק" ועוד טכנולוגיות מתקדמות, אבל כרגע – לא טלוויזיה רב ערוצית.

בני איינהורן: טלוויזיה רב ערוצית יכולה כרגע להיכנס לבית המנוי רק בסוג תשתית דמוי תשתית הכבלים.

בני איינהורן: לכן, כאשר הלווין רצה להיכנס לבית המנוי, למרות שבחוק כתוב בצורה מפורשת שתשתית בית המנוי שייכת לכבלים, הגענו להסכם עם חברת הלווין, גם בתיווכו של משרד התקשורת, ובו נתנו זכות שימוש.

אברהם פורז: ביקשתי מכולכם להביא לי את ההסכם הזה.

בני איינהורן: ניתן לך את זה בסוף הישיבה הזו, יש לנו עותק.

בני איינהורן: אם כך, על התשתית של הכבלים יכולים באמת להגיע מספר ספקים של טלוויזיה רב ערוצית, ובאמת – בהסכם שלנו עם הלווין היתרנו זכות שימוש.

בני איינהורן: כאן יש את הנושא של זכות שימוש, שזה מאד קרוב למה שקראת לו unbundling.

בני איינהורן: בעצם היתרנו ללווין לעשות שימוש בתשתית שלנו, להגיע לטלוויזיה רב ערוצית.

יגאל ביבי: בשביל מה הם צריכים את זה?

בני איינהורן: כדי לא לחצוב בדירה, ולמתוח מחדש חוטים.

יגאל ביבי: אבל הקבלן התקין בדירה.

יגאל ביבי: בכל בית חדש מקימים תשתית לדברים האלה.

בני איינהורן: לא.

בני איינהורן: אנחנו מממנים את הקבלנים, גם בבתים חדשים, ברוב המקרים.

בני איינהורן: לכן החוק נתן לנו את ההגנה.

בני איינהורן: ברוב הבניינים, התשתית של הכבלים בהם שייכת לחברת הכבלים, במימונה.

בני איינהורן: אני חושב שיש אולי רק מקרים בודדים שלא.

יגאל ביבי: היום חובה לשים בכל בית שבונים תשתית לטלפון.

יגאל ביבי: האם יש תשתית נפרדת לטלפון?

בני איינהורן: נכון.

יגאל ביבי: למה?

בני איינהורן: כי כך זה נעשה, עד היום, בצורה הזו.

בני איינהורן: עד היום מי שמתקין את התשתית בבית המנוי אלה הן חברות הכבלים.

בני איינהורן: יכול להיות שיהיה מקרה בודד בו זה אחרת.

יגאל ביבי: אני חושב ש "בזק" עושה את זה, ו "בזק" צריכה לעשות את זה.

אברהם פורז: אתה מעלה שאלה אחרת – לפי תקנות התכנון והבניה צריך להעביר בקירות של בניין חדש צנרת אלקטרונית.

אברהם פורז: למי היא שייכת?

אברהם פורז: האם היא שייכת לבעל הדירה, שהקבלן התקין את ההתקנה עבורו, או שהיא שייכת לחברת הכבלים.

אברהם פורז: הם כנראה הולכים לקבלנים, ותמורת כסף קונים את הבעלות על זה.

אברהם פורז: הקבלן יצא ידי חובה על ידי זה שהוא התקין.

אברהם פורז: מצד שני, הוא קיבל כסף, וזה הקטין לו את העלויות.

בני איינהורן: אני שמח שחבר הכנסת יגאל ביבי העלה את זה, כי זה בדיוק השלב השני, שבגללו אני מתנגד למה שעומד להיות בדיון הנוכחי.

דני רוזן: אני רוצה להעיר שהנושא של זכות הקניין – למי שייך משהו, שייך לנושא של משפט יותר מאשר לדיון בוועדה של הכנסת.

אברהם פורז: לא נכון.

אברהם פורז: אפשר לפתור מחלוקת בעניין הזה גם פה, מבלי להגיע לבתי המשפט.

בני איינהורן: על כל פנים, אני רק רוצה להשלים את מה שאדוני שאל – על התשתית של הכבלים יכולה לעבור טלוויזיה רב ערוצית, בין אם היא לווינית ובין אם היא כבלים.

בני איינהורן: על התשתית של הכבלים יכולה לעבור עוד טכנולוגיה שהיא ייחודית לכבלים, ובעצם הכבלים יכולים, על אותה טכנולוגיה, להציע גם שירותי תקשורת רגילים, תקשורת טלפונית ותקשורת נתונים, לדוגמה – אינטרנט מהיר.

בני איינהורן: לכן, באמת, העמדה הנחרצת שלנו היא שהתשתית חייבת להישאר בבעלות חברות הכבלים.

בני איינהורן: זה הנושא שהעלה חבר הכנסת יגאל ביבי – כי זה יהיה שלב ב' בדרישה של הלווין ושל "בזק", כדי לאפשר שמנוי יוכל לבחור לקבל בדירתו כל סוג שימוש.

בני איינהורן: היום, אם המנוי רוצה טלוויזיה רב ערוצית בלווין – אין שום בעיה.

בני איינהורן: הוא מתקשר עם הלווין, מודיעים לחברת הכבלים, והתשתית יכולה לשמש - -

אברהם פורז: עדיין לא הבנתי מה מפריע לך ש "בזק" תגדיל את האחזקות שלה בחברת הלווין.

אברהם פורז: אנחנו מדברים על שאלת הבעלויות הצולבות, כרגע.

בני איינהורן: אני אסביר.

בני איינהורן: חבר הכנסת יגאל ביבי עזר לי בדוגמה שלו.

בני איינהורן: השלב שבו "בזק", דרך חברת הלווין מציפה בדיונים בחוק הבזק בניסיונה לשנות את הבעלות על התשתית בבית המנוי.

בני איינהורן: היה ותשונה הבעלות על תשתית הכבלים בבית המנוי, ותעבור לרשותו של המנוי - -

אברהם פורז: אבל זה היה שייך לשאלה איזה אחוזים מחזיק גד זאבי בעקיפין בחברת הלווין?

בני איינהורן: ודאי, כי כל עוד הלווין היה בשליטה של "בזק" רק ב- 30 אחוז, טענו רבים לאורך הסיפור הזה, שכל עוד זה רק 30 אחוז, יש 70 אחוז לגופים אזרחיים פרטיים.

אברהם פורז: אני רוצה לשאול את המנכ"ל – האם הממשלה היתה צריכה לקבל החלטה שהיא מאשרת את זה?

דני רוזן: הממשלה אישרה.

אברהם פורז: זה טעון החלטת ממשלה?

דני רוזן: ועדת שרים להפרטה.

דני רוזן: היא שקלה ואישרה, אבל זה בהמתנה לשינוי התקנון.

בני איינהורן: אני מצטער שאני היחידי בחדר שמתנגד, אבל אסביר מדוע.

בני איינהורן: אני עושה שוב לשאלה האחרונה – כאשר "בזק" היתה ב- 30 אחוז, וגם לזה התנגדתי, רבים טענו - -

אברהם פורז: ברגע זה יש ל "בזק" בחברת הלווין 30 אחוז?

בני איינהורן: כן.

בני איינהורן: והיא עומדת להגדיל ל- 50 אחוז.

מוריאל מטלון: לא.

מוריאל מטלון: אין כרגע שום הצעה להגדלה.

מוריאל מטלון: "בזק" פנתה לממשלה כדי לקבל אישור להגדיל את חלקה, כיוון שבמסגרת - -

נחום לנגנטל: - מערכת בחירות - -

אברהם פורז: הישיבה הזו היא יוצאת מן הכלל, כי אמרו לי שהעניין דחוף מאד.

אברהם פורז: אין כוונה בכלל להגדיל?

מוריאל מטלון: זה לא דבר שהוא על סדר היום כרגע.

אברהם פורז: נכון להיום, אם מקבלים את ההחלטה – אין שום תוצאה מעשית לזה?

מוריאל מטלון: יש אפשרות ש "בזק" תגדיל את חלקה, אם חלק מבעלי המניות יפרשו.

מוריאל מטלון: יש כרגע הליך שמדבר על פרישה של אחד מבעלי המניות, וכתוצאה מזה, "בזק" עשויה להגדיל את חלקה.

מוריאל מטלון: את המספר המדויק אני מניח שנוכל לשמוע מ "בזק".

אברהם פורז: מי בעל המניות ששוקל לצאת?

מוריאל מטלון: "קרדן", שמחזיק ב- 12.5 אחוז.

אורי אולניק: יש שתי חברות שיחד מחזיקות ב- 12.5 אחוז.

אורי אולניק: קרדן זה 7 אחוז.

אברהם פורז: ו "בזק" מעונינת לקנות את החלק של שתי החברות האלה, היוצאות?

אברהם פורז: מה החליטה מועצת המנהלים של "בזק"?

אורן לידר: עוד לא החליטה.

אורן לידר: בשלב הזה האפשרות חסומה בפניה.

יגאל ביבי: אולי תחכו עוד כמה ימים, שיהיה שר חדש?

אברהם פורז: מועצת המנהלים יכולה להחליט שבכפוף לזה שיהיה היתר חוקי ייעשה כך וכך.

אברהם פורז: מה יהיה אם נאשר את התקנה, ומועצת המנהלים של "בזק" תחליט מחר שאין לה שום עניין בשום דבר?

אברהם פורז: אז בשביל מה אנחנו יושבים פה?

נחום לנגנטל: בדרך כלל, בדיונים שיש פה בוועדה, אני מאד משתכנע מהדברים של בני איינהורן.

נחום לנגנטל: אני רק מבקש שהוא יסביר לי דבר אחד: זה שהוא לא רוצה ש "בזק" יגדל – בסדר, אבל זה לא הדיון שניערך פה.

נחום לנגנטל: בהנחה שלא גד זאבי היה מחזיק את המניות ב "בזק", אלא מישהו אחר.

נחום לנגנטל: עד עכשיו כל ההסבר היה למה זה לא יכול להיות ש "בזק" יעלו מ- 30 אחוזים ל- 50 אחוזים, כי יכולות להיווצר הרבה בעיות כתוצאה ממפת התקשורת.

נחום לנגנטל: אבל זה לא הנושא שעומד כרגע בפנינו.

נחום לנגנטל: בגלל האחזקה המשותפת שיש לגד זאבי אנו נזקקים לעשות את העניין של ההפרדה.

נחום לנגנטל: אני שואל אותך: בהנחה שגד זאבי מוכר את מניותיו ב "קשת" או ב "בזק", האם גם אז אתה מתנגד?

בני איינהורן: כן.

נחום לנגנטל: אבל התנגדותך היתה גם מלכתחילה כש "בזק" נכנסה לעניין.

נחום לנגנטל: כל מה שאמרת עד כה לא צריך להיות רלבנטי, כי מה שצריך להיות רלבנטי כרגע זה רק האם יש מצב שבו אתם רואים פגם בכך שאדם מחזיק גם פה וגם פה.

נחום לנגנטל: זאת השאלה היחידה שצריכה להיות פה.

נחום לנגנטל: זה הדבר היחידי שאנחנו מסתכלים עליו כרגע.

בני איינהורן: אני רוצה להשלים את התשובה שנתתי קודם, על ההבדל בין 30 ל- 50 אחוז.

בני איינהורן: הטענה לאורך כל הדרך היתה שיהיו גופים פרטיים שמחזיקים 70 אחוז, ויש להם רוב במועצת המנהלים, והם ודאי יגרמו לכך שהלווין יפעל משיקולים כלכליים טהורים, ולא שיקולי ה "בזק".

בני איינהורן: עליית "בזק" ל- 50 אחוז תכוון את הלווין לפעול לפי שיקולי ה "בזק", שהם כדלקמן: 1.

בני איינהורן: לגרום לכך שהתשתית בבית המנוי תצא מבעלות הכבלים, כמו שנאמר קודם, ואז, לקוחות הלווין שלא יכירו את המשמעות העתידית – כי תיקון בחוק הבזק ייפתח רק בתקופה יותר ארוכה, והתשתית תעבור לבית המנוי.

בני איינהורן: המנוי יוכל לתת אותה ללווין, הלווין ינתק אותה, יחתוך אותה מאזור החיבור של הכבלים ויעביר אותה לשימושו, ואז לעולם לא נוכל לחזור ולהשתמש בה לשירותי תקשורת.

בני איינהורן: מנוי שעבר לתשתית שהיא בבעלותו ונתן אותה ללווין, לא יוכל לקבל יותר – לא שירותי טלפוניה ולא שירותי אינטרנט מחברת הכבלים.

בני איינהורן: בכך אנחנו משרתים את "בזק".

בני איינהורן: לכן, כשאנחנו, בז'רגון הפנימי שלנו אומרים- מה הוא הלווין עבור "בזק", יש כאן בעצם סבסוד צולב.

בני איינהורן: כדאי ל "בזק" לממן את כל הפעילות של הלווין, כדי שהתשתית תוכל לצאת ולא תשמש יותר את חברות הכבלים לנושא התקשורת.

בני איינהורן: זה הפחד שלנו, זה החשש שלנו, ולכן אנחנו נלחמים מרה על כך ש "בזק" לא תוכל לשלוט בחברת הלווין, ו- 50 אחוז פירושם שליטה.

בני איינהורן: לגבי גד זאבי – אני מודה, אין לי שום טענה, אין לי שום בעיה.

בני איינהורן: באמת הנושא הוא לא האם צריך לשנות או לא את התקנה של בעלויות צולבות של הערוץ השני.

בני איינהורן: אבל מחובתה של הוועדה, כמו שכאשר משרד המשפטים משנה בחוק הבזק את הבעלויות הצולבות.

בני איינהורן: אנחנו הגענו לחוק הבזק בגלל סעיף התמורה.

בני איינהורן: אפילו בהצעת החוק הממשלתית לא נגעו בסעיף הבעלויות הצולבות.

בני איינהורן: אין לי שום התנגדות לכך שגד זאבי יגדיל את אחזקותיו.

בני איינהורן: אין לי שום התנגדות לנושא הספציפי של הבעלות הצולבת.

בני איינהורן: הבעיה היא שיש לנו הזדמנות, שכתוצאה מהסעיף הזה, שמשחררים אותו, עולה מונופול ה "בזק" ל- 50 אחוז, ויפעיל ביתר כח כתוצאה מזה את השפעתו על הלווין, ויגרום לכך שהתחרות בשוק התקשורת הישראלית תימנע.

אברהם פורז: ואם אנחנו נבטיח שגם מי שהתחבר ללווין גם דרך התשתית שהונחה על ידכם בשעתו, באופן היסטורי, יוכל, באותה קלות לקבל דרך אותו חוט שירותי טלקומוניקציה, לא תהיה לך בעיה עם זה, נכון?

בני איינהורן: חד משמעית.

בני איינהורן: אני נמצא כאן כדי להגן על התשתית, לא בשביל הבעלות הצולבת.

בני איינהורן: רק כדי להגן על התשתית, שהתשתית תוכל להיות שימוש משותף לכל הצדדים.

אברהם פורז: אם יורשה לי לומר את דעתי על תיקון מספר 34 שעוד לא בא לעולם – צריך לאפשר לתשתית הזו להיות מונחת באופן כזה שגם אם מישהו יהיה מחובר ללווין, וירצה טלקומוניקציה דווקא דרך חברת הכבלים, ולא שירותי טלוויזיה – הוא יוכל לקבל את זה.

דני רוזן: קודם כל – הערה טכנית.

דני רוזן: יש פתרון טכנולוגי, שהחיבור שמגיע לכל אחד לטלוויזיה, ניתן להשתמש בו גם להעביר שידורים רב ערוציים, וגם להעביר בו במקביל שירותי טלקומוניקציה של הכבלים.

דני רוזן: עקרונית זה עובד.

דני רוזן: נקודה שניה – תיקון 24 לחוק הבזק, היה והוא יאושר כפי שהצענו אותו, בפירוש מרחיב את הסמכות של שר התקשורת להוציא הנחיות לעניין שימוש משותף בתשתית הזו, שהיום אין לו סמכות להורות לגבי זה.

דני רוזן: התיקון לחוק מאפשר לטפל בבעיות האלה.

אברהם פורז: האם היתה החלטה בדירקטוריון "בזק" להגדיל את האחזקות בחברת הלווין ל- 50 אחוז, או מעבר למה שיש היום?

אורן לידר: כל השאלה לא היתה עולה אילמלא בעלי מניות קטנים בחברה היו אמורים להציע את האחזקות שלהם למכירה.

אורן לידר: יש זכות ראשונים לבעלי המניות הנותרים בחברה.

אורן לידר: המצב היום הוא שמה ש "בזק" לא תקנה, יקנו בעלי מניות אחרים.

אורן לידר: השאלה עולה רק בגלל הנושא הזה.

אורן לידר: זו לא שאיפה סתמית של "בזק".

אברהם פורז: אבל "בזק" צריכה להחליט שהיא עומדת להיכנס - -

אורן לידר: "בזק" צריכה להחליט, בין היתר לאור העובדה שאם היא לא תעשה את זה, בעלי מניות אחרים יוכלו להקדים אותה.

יגאל ביבי: אז מה זה מפריע לכם?

אורן לידר: השאלה הזו כרגע עולה, אם כן, בין היתר בגלל האלטרנטיבה של תנועת האחזקות.

אורן לידר: אני מניח, מתוך הכרה מקרוב של הנושא, שאם תמונת האחזקות בחברה היתה נשארת כפי שהיא במקור, "בזק" לא היתה יוזמת כרגע הגדלה של האחזקות.

אורן לידר: השאלה עלתה כרגע על הפרק.

אורן לידר: בכלל לא ברור מי ירכוש את המניות האלה.

אברהם פורז: "בזק" היא לא חברה פרטית במובן הקלאסי של ההגדרה, אלא היא עדיין בשליטת המדינה.

אברהם פורז: לפני שפונים לוועדת השרים, ועדת הכלכלה, וכן הלאה - -

אורן לידר: קודם כל, דירקטוריון "בזק" כבר החליט בעבר שהוא מעוניין, אם תיפתח האפשרות הזו, להגדיל את האחזקות בחברת הלווין.

אורן לידר: זה לא אומר שההחלטה הזו בהכרח מחייבת.

אורן לידר: אני מניח שלפני מעשה יוחלט סופית.

אברהם פורז: מי פנה לוועדת השרים?

אורן לידר: "בזק" פנתה לוועדת השרים.

אברהם פורז: על סמך החלטה של מי?

אברהם פורז: המנכ"ל על דעתו, או - -

אורן לידר: לא.

אורן לידר: על סמך ההחלטה העקרונית ההיא של הדירקטוריון.

אורן לידר: היא פנתה בלי הידיעה בכלל שפתוחה לה אפשרות להעלות ל – 50 אחוז.

אורן לידר: נושא שני, שאף אחד לא מכיר אותו בכלל, הוא שאנחנו כבר נמצאים היום בעבירה על התקנות.

אורן לידר: כלומר, מבחינת האחזקות של גד זאבי, כבר היום יש עבירה על החוק.

אברהם פורז: זה לא אתם, אלא הוא היה צריך למכור באחד המקומות.

אורן לידר: בכל מקרה, זו עובדה קיימת.

אברהם פורז: ד"ר טל, מה דינו של בעל מנית מיעוט בחברה, שהחברה שהוא שותף בה, בלי לשאול אותו, ואולי אפילו בניגוד לדעתו, הגדילה את אחזקותיה באיזשהו מקום, וכתוצאה מזה נוצר לו עודף בנושא בעלות צולבת.

אברהם פורז: הוא עבר עבירה?

אברהם פורז: הוא צריך מייד למכור?

אברהם פורז: מה הדין?

יזהר טל: אני לא רוצה להכריע בשאלה העקרונית הזו עכשיו.

יזהר טל: במאמר מוסגר – חשוב להבין איך נולדה הבקשה שזו שלנו לתיקון, שהבאנו בפני הוועדה, כדי לשים את הדברים בהקשר הנכון.

יזהר טל: התיקון הזה נולד כאשר מינהלת השידורים, שהיא הגוף שמטפל בענייני הלווין במשרד, שמה לב שהיה oversight, חוסר תשומת לב, כאשר אושרה העסקה שהמניות הועברו לזאבי.

יזהר טל: לא נבחן ההיבט שעכשיו עלה כאן לדיון.

יזהר טל: מדוע?

יזהר טל: – כי בשעתו, המטרה של התקנות האלה היתה להסדיר את הבעלות הצולבת מול הלווין.

יזהר טל: זאת אומרת, התפיסה של התקנה הזו היתה שאם יש מישהו שמחזיק בצד אחד אחזקות בזכיין רשות שניה, רוצים להגביל אותו בענף השני, מול הלווין, ואמרו – נגביל את זה ב- 25 אחוז.

יזהר טל: אני מודה שעד שהפנו את תשומת ליבנו, הנוסח שיצא בפועל כאן היה ב - oversight – שאותו כלל חל לא רק על אותו מחזיק משותף – במקרה שלנו זאבי, שמחזיק בצד אחד בזכיין ובצד שני בשרשור ל DBS.

יזהר טל: יצא גם שאותו כלל חל גם על "בזק" עצמה, שהיא שם באמצע הדרך ביניהם.

יזהר טל: היא הפכה, בגלל זאבי, לגוף שקשור לזכיין.

יזהר טל: זה לא היה הרציונל המקורי, ולכן, כפי שאורן לידר אומר, אנחנו כבר נמצאים במצב שדורש תיקון.

אברהם פורז: למה זה לא הרציונל?

אברהם פורז: משום שאם המגמה היא למנוע מגורם אחד השפעה מוגזמת בתקשורת, אתה לא רוצה שיהיו לו שלוחות - -

יזהר טל: לכן ההגבלה על אותו מחזיק משותף.

יגאל ביבי: אתם רוצים יותר, עכשיו.

יגאל ביבי: אתם רוצים להעביר 50 אחוז.

יזהר טל: כן, אבל לא של המחזיק המשותף.

יזהר טל: המחזיק המשותף הוא גד זאבי, זה שמחזיק בזכיין רשות השניה, ואת האחזקות שלו התכוונו אז לבדוק מול הלווין.

יזהר טל: כאן נוצר מצב שהפוקוס בא אל "בזק".

יזהר טל: "בזק" לא מחזיקה ולא מוחזקת על ידי הזכיין ברשות השנייה.

יזהר טל: החתונה ביניהם היא דרך זאבי.

יזהר טל: ה- 50 אחוז הוא של "בזק", לא של זאבי.

יזהר טל: לכן, אם מסתכלים על הטקסט המקורי של התקנה, כמו שאמר אורן לידר, אנחנו כבר עכשיו נמצאים בהפרה, ללא קשר בכלל לעניין אם "בזק" עולה מ- 30 ל- 50 אחוז.

יגאל ביבי: אני מעריך שיש פה מלחמה די קשה.

יגאל ביבי: כל הנושא בחיתוליו, ולכן יש כאן מאבקים קשים, שאני חש אותם פה, בעסק.

יגאל ביבי: מי שיעשה את השלום במלחמה הקשה הזו זה השר הבא, בממשלה הבאה.

יגאל ביבי: זה עניין של קביעת מדיניות של השר הבא.

יגאל ביבי: היועץ המשפטי כבר קבע שדברים פעוטים יותר – כמו מינוי דירקטורים, מינוי של עובדים בדרגות נמוכות יותר, לא עושים לפני הבחירות.

אברהם פורז: אבל לא ממנים פה שום דבר.

יגאל ביבי: אני מבקש מהיושב ראש לא לאשר שום תקנות עכשיו.

יגאל ביבי: יומיים לפני בחירות זה לא זמן ראוי לכך.

יגאל ביבי: יבוא שר חדש, שתהיה לו מדיניות כזו או אחרת.

יגאל ביבי: אני מציע לדחות את הנושא ולא להחליט היום שום החלטה, כדי לאפשר לממשלה החדשה להתייחס לעניין.

יגאל ביבי: הנושא די רגיש ובעייתי, אני מציע לתת לשר הבא בממשלה הבאה לדון בזה.

נחום לנגנטל: מתאים.

נחום לנגנטל: אני רוצה לדעת, מבחינת לוח הזמנים – נצביע היום, או לא?

אברהם פורז: אני לא יודע.

אברהם פורז: אני רוצה לדעת עד כמה זה דחוף.

אברהם פורז: אם זה לא דחוף- אז חבר הכנסת יגאל ביבי צודק.

אברהם פורז: אם העניין הזה שם מקלות בגלגלי משהו חשוב – צריך לתת על זה תשובה.

אברהם פורז: השאלה היא עד כמה זה דחוף.

אברהם פורז: לכאורה נראה לי שזה לא כל כך דחוף.

אורן לידר: זה בהחלט דחוף.

יגאל ביבי: לא, זה לא כל כך דחוף.

יגאל ביבי: אפילו הדירקטוריון של "בזק" עדיין לא החליט.

אברהם פורז: ועדת הכלכלה לא מתפזרת מייד אחרי הבחירות.

שלמה וקס: קודם כל אני רוצה להגיב על דבריו של בני איינהורן.

שלמה וקס: אני נציגו של גד זאבי בדיון הזה.

שלמה וקס: מי שזוכר, יש לי קצת ידע בתחום התקשורת.

שלמה וקס: כאשר דובר בנושא של הבעלויות הצולבות במדיה הכוונה היתה ש- IDB למשל, לא יאחז גם בכבלים, גם בתקשורת ובעוד דברים, או ש "ידיעות אחרונות" לא יאחז גם ב "ידיעות אחרונות", ב "רשת" וב "ערוצי זהב".

שלמה וקס: ועוד כהנה וכהנה.

שלמה וקס: אנחנו בעקיפין אוחזים ב- 6 אחוז, אבל אנחנו אוחזים ב- 20 אחוז ב "בזק", ואין לנו השפעה ב "בזק".

שלמה וקס: אין לנו אפילו נציג אחד בדירקטוריון.

אברהם פורז: באמת?

שלמה וקס: אמת לאמיתה, כי הממשלה הקודמת שינתה את התקנון של "בזק", שמי שאחז 7 אחוז ב "בזק" יכול היה למנות דירקטור.

שלמה וקס: אין לנו שום דירקטור ושום השפעה על "בזק".

שלמה וקס: יושב כאן נציג חברות הכבלים, בני איינהורן, ואומר שהתשתית היא שלו.

שלמה וקס: נדמה לי שיש חוות דעת, וכל תיקון 24 דן בשאלה של מי התשתית, בגין התמורה לתשתית.

בני איינהורן: אתה טועה.

שלמה וקס: זאת לא השאלה.

אברהם פורז: ספר לי עד כמה העניין דחוף.

שלמה וקס: למיטב ידיעתי, מתוך קריאה בעיתונות, עומד להימכר החלק.

שלמה וקס: "יורוקום", שהוא השותף השני, ויש לו רשיון תקשורת הולך לעלות ל – 50 אחוז.

שלמה וקס: אני לא יודע מה אנחנו כגורם מפריע, מה מפריע לכבלים להחזיק גם בסלולר?

שלמה וקס: IDB, למשל.

שלמה וקס: אנחנו לא משפיעים.

שלמה וקס: אין ל "בזק" השפעה בשידורי "קשת", שאנחנו אוחזים בהם, ולנו אין השפעה ב – YES בכלל.

אברהם פורז: מה עמדתו של גד זאבי, שאתה מייצג אותו כאן, בשאלת הגדלת האחזקות של "בזק" - -?

שלמה וקס: אנחנו ניטרליים לחלוטין, כי אין לנו השפעה.

אברהם פורז: ובכל זאת?

אברהם פורז: אם הוא היה יכול להצביע – הוא היה תומך?

דני רוזן: כאשר גד זאבי קנה 20 אחוז ב "בזק" הוא ידע בדיוק מה הכללים.

שלמה וקס: אם מסתכלים על שוק התקשורת בעתיד – ואני בעד שהכבלים ייכנסו לתחרות בתחום התקשורת, הם ישרתו ויתנו חבילה שלמה, וגם "בזק" צריכה לתת את אותה חבילה, וגם המפעיל השלישי.

שלמה וקס: מעבר לזה אין מקום במדינת ישראל, אבל זה ויכוח אחר.

שלמה וקס: כבר היום, "בזק" היא לכאורה עבריינית - -

אברהם פורז: זו שאלה משפטית מסובכת – מה קורה כאשר יש גורם, שעל אפו ועל חמתו הכניסו אותו למצב כזה.

אברהם פורז: אני רוצה להבין – עד כמה העניין דחוף.

אברהם פורז: למה לא נדחה את זה עד שיהיה שר תקשורת חדש, והוא יבדוק את הסוגייה?

שלמה וקס: אני לא מחליט בשביל הממשלה.

שלמה וקס: אני חושב שאת התיקון הזה אין מניעה לעשות.

שלמה וקס: הוא לא משפיע על שוק התקשורת, הוא לא מפריע לשוק התקשורת.

שלמה וקס: הוא מכשיר שרץ שקיים היום, קודם כל.

יגאל ביבי: אם זה יהיה בעוד חודשיים, זו תהיה בעיה?

שלמה וקס: אם מחר בבוקר יוצאים החלקים האלה של "קרדן" ו "לידן " למכירה, ו "יורוקום" לוקחת את החלק הזה, ולא "בזק", יש לזה - -

יגאל ביבי: נו, אז מה?

יגאל ביבי: מדינת ישראל תתמוטט?

יגאל ביבי: מה יקרה?

אברהם פורז: אני רוצה לשאול את עורך הדין מוריאל מטלון – עד כמה זה דחוף?

מוריאל מטלון: אנחנו נמצאים במצב שיש לנו רשיון, שאנחנו, לכאורה, נמצאים בהפרה שלו, בכל רגע ובכל שעה.

אברהם פורז: למה אתם בהפרה?

מוריאל מטלון: מפני שהרשיון אומר שאנחנו לא יכולים להיות במצב שבו יש לגורם שמחזיק אצלנו מעל 25 אחוז, גוף שקשור אתו, שמחזיק בזכיין של הערוץ השני.

מוריאל מטלון: זו הסיטואציה.

מוריאל מטלון: "בזק" היא 30 אחוז.

אברהם פורז: נניח שהיתה פה הפרה קטנה.

אברהם פורז: עכשיו אתם רוצים שניתן לגיטימציה להפרה "גדולה".

אברהם פורז: ממתי הסיטואציה הזו קיימת?

מוריאל מטלון: אנחנו התרענו עליה לפני 3-4 חודשים.

אברהם פורז: מתי זאבי רכש?

מיכל רפאלי-כדורי: לפני שנה.

מיכל רפאלי-כדורי: ב- 6 לדצמבר, 99.

דני רוזן: אבל הבעיה התגלתה רק לפני חודשים ספורים.

מוריאל מטלון: מה שקרה כאן הוא שמשרד התקשורת ביד אחת אישר לזאבי לרכוש את המניות כשידע בדיוק - -

אברהם פורז: בטח לא שמו לב.

מוריאל מטלון: אני חושב שכאשר מדובר בטעות כזו, יש צורך לתקן אותה, כדי שלא יבואו אלינו מחר, כשאנחנו נבקש הארכת רשיון, ויאמרו שהיינו בהפרה.

אברהם פורז: לא זו השאלה.

אברהם פורז: אני שואל את השאלה הבאה: לכאורה, אני נוטה לגישה האומרת שימונה שר תקשורת חדש בקרוב, ואנחנו צריכים לתת לו אפשרות להחליט מה המדיניות שלו.

אברהם פורז: הבחירות הן מחרתיים.

אברהם פורז: השאלה שלי היא פשוטה: עד כמה העניין הזה דחוף?

אברהם פורז: נניח שאנחנו מקבלים היום את הצעתו של חבר הכנסת יגאל ביבי ודוחים את העניין, עד למינוי שר תקשורת חדש.

אברהם פורז: מה הלאה?

מוריאל מטלון: לגבי הדחיפות אני חושב ש "בזק" צריכה לענות.

אברהם פורז: האם יש סכנה שהאחזקות בלוויין יימכרו כתוצאה מזה למישהו אחר, ולא ל "בזק", בימים הקרובים?

אורן לידר: אנחנו פנינו עוד באמצע השנה לגבי אפשרות הגדלת הזרמת הכספים שלנו ל DBS.

אורן לידר: השאלה של רכישה פוטנציאלית של חלקם של בעלים שחדלו להזרים כסף לחברה עומדת על הפרק כבר כמה חודשים.

אורן לידר: אנחנו לוחצים בכל החודשים האלה שייתנו לנו את התשובה ואת האפשרות, כיוון שהחברה זקוקה למקורות גדולים מאד.

אורן לידר: לחברה יש קשיים גדולים מאד בתשלומים.

יגאל ביבי: אתם יכולים להקדים להם מימון.

אורן לידר: אסור לנו.

אורן לידר: אנחנו מבקשים כבר חודשים.

אורן לידר: לפני כחודש או חודש וחצי התרענו שאנו עומדים בפני שוקת שבורה.

אורן לידר: אם המשמעות של הדחייה היום היא לא לימים אלא לתקופה ארוכה יותר, התוצאות של זה יכולות להיות חמורות מבחינתנו.

אורן לידר: מהדברים של בני איינהורן משתמע שהרכב בעלות אחר על YES לא ישאף להגדיל, ככל הנראה, את מספר המנויים שלו, או שלחילופין - -

אברהם פורז: השיקולים יהיו מסחריים.

אורן לידר: האם היום השיקולים המסחריים של YES הם כנגד - -?

בני איינהורן: אני חושש שהשיקולים יהיו שונים כאשר - -

אורן לידר: אתה אמרת ש "בזק" תממן את הפעילות הזו.

נגה רובינשטיין: בהמשך לדברים שנאמרו כאן, בואו נראה, קודם כל, מה הרציונאל של סעיף 11.

נגה רובינשטיין: סעיף 11 מדבר על השידורים.

נגה רובינשטיין: הרציונאל שלו הוא למנוע אחזקות ובעלויות צולבות בשידורים.

נגה רובינשטיין: אני אשמח אם אזכה לשיתוף פעולה בעניין בעלויות צולבות בתקשורת ושידורים, בתיקון מספר 24.

נגה רובינשטיין: השאלה שעלתה כאן היא שאלה של תשתיות ושאלה של שידורים.

נגה רובינשטיין: אנחנו מאד מקווים שזה יוסדר, ושכל מה שיחול על חברות הכבלים יחול גם על חברות הלווין, ועל כל גוף שיהיה גוף משדר או גוף שיהיה בעל רשיון כללי.

נגה רובינשטיין: לעניין הזה, אין הבדל.

נגה רובינשטיין: התקנה הספציפית הזו עוסקת בשידורים, ולא עוסקת בתשתיות.

נגה רובינשטיין: היא לא עוסקת במתן שירותי תקשורת.

אברהם פורז: מה עמדתכם, אם כך?

אברהם פורז: אתם בעד התקנה?

נגה רובינשטיין: עמדתנו היא שהורדה של גוף קשור במובן שהוא נמצא ב- 5 אחוז, היא אפשרית לגבי שידורים.

נגה רובינשטיין: אם תהיה איזושהי יציאה החוצה, של מתן אפשרות להעביר שירותי תקשורת על התשתית, יכול להיות שהעמדה שלנו תהיה שונה, אבל במצב הנוכחי, באפשרות שעומדת כרגע, מבחינתנו היא אפשרית.

בשמת שלוש: אני רוצה לחדד את הדברים שאמר סמנכ"ל הכספים שלנו.

בשמת שלוש: קודם כל, אני מזכירה גם לבני איינהורן – עסקאות עם בעלי עניין זה לא דבר של מה בכך, שאפשר להעביר אותו ל – DBS, ומחר "בזק", אם וכאשר תגיע ל- 50 אחוז, תוכל לעשות ב DBS כבתוך שלה, ובוודאי שהיא תצטרך רוב מיוחד לעניין הזה, ולא תוכל אפילו להצביע, לא בדירקטוריון ולא באסיפת בעלי המניות.

בשמת שלוש: כך שעדיין יש מנגנונים מאד מחמירים, לפי חוק החברות, שימנעו מאתנו.

בשמת שלוש: זה דבר שגם כרגע לא עומד בכלל על הפרק.

בשמת שלוש: כרגע, מה שעומד על הפרק, והוא דחוף מאד ל "בזק" זו האפשרות של הגדלת האחזקות על מנת שלא למוטט את החברה.

אברהם פורז: השאלה שלנו היא זו – חבר הכנסת יגאל ביבי העלה, בצדק, את העניין שמחרתיים מתקיימות הבחירות.

אברהם פורז: ימונה שר תקשורת חדש, וישקול את השאלה.

בשמת שלוש: גם זה ייקח זמן.

בשמת שלוש: אנחנו כבר חודשים מבקשים את זה.

אברהם פורז: בהנחה שהיינו מאשרים את זה היום- תוך כמה זמן אתם צופים שהדבר הזה היה מתממש?

בשמת שלוש: יכול מאד להיות שבעלי מניות אחרים יפסיקו – וכבר הפסיקו – לשלם, אנחנו נרצה לסייע לחברה, על מנת שהיא לא תתמוטט, להגדיל את היקף ה - - ואז נצטרך גם להגדיל את האחזקות.

בני איינהורן: הם כל הזמן מציגים מצב שהחברה תתמוטט.

בני איינהורן: בעל מניות אחר יקנה את האחזקות שלהם.

אברהם פורז: אני הצלחתי כבר להבין שביום שחברת הלווין תתמוטט זה לא יהיה היום העצוב ביותר בחייך.

אברהם פורז: את זה כבר הבנתי.

בני אייהורן: היא לא תתמוטט כל כך מהר, כי יהיו בעלי מניות אחרים שייקחו.

בני אייהורן: "בזק" חוששת שמא היא לא תוכל לגדול ל – 50 אחוז, זה כל הסיפור.

בני אייהורן: אם בעלי מניות אחרים לא ייכנסו, ודאי שאפשר לחכות חודש.

אורי אולניק: אני רוצה להעיר משהו לעניין הדחיפות של הבקשה.

אורי אולניק: מבחינתו, להשיג את אישור ועדת השרים להפרטה, היה עניין לא פשוט.

אורי אולניק: הוא הצריך הרבה מאד דיונים.

אורי אולניק: בסופו של דבר הלחץ, מבחינת שר התקשורת, לאשר את זה, היה עקב דאגה כנה לאיתנות של חברת YES.

אורי אולניק: כולם קוראים עיתונים.

אורי אולניק: זה לא סוד שהמצב בחברת הלווין איננו פשוט.

אורי אולניק: ולכן, דחייה של מספר חודשים של הדיון כרגע, משמעותה דחייה שתקשה מאד על חברת הלווין.

אורי אולניק: התקנה עצמה, בסך הכל, יוצרת מצב שבו, אם "בזק" תעלה ל- 50 אחוז, גד זאבי יחזיק 10 אחוז בשרשור, במיזם YES, ויש לו ב "קשת" 28 אחוז.

אורי אולניק: זאת אומרת שאנחנו לא משנים פה את מפת הבעלויות הצולבות במדינת ישראל.

אורי אולניק: יש בתוך התקנות של הלווין הגבלה של הנושא ל- 5 אחוז, ב- 30 אחוז יש פה עבירה באחוז אחד, כי היום הוא מחזיק ב- 6 אחוז, בשרשור.

אברהם פורז: אני מברך את עורך הדין דרור שטרום לרגל המינוי שלו.

אברהם פורז: האם יש לך לומר משהו?

דרור שטרום: כן.

דרור שטרום: ישנן כמה נקודות שמחייבות התייחסות.

דרור שטרום: אני חושב שיש כאן שתי בקשות שונות.

דרור שטרום: השאלה הראשונה היא שאלה שלכולם כאן

דרור שטרום: בחדר יש אמוציות לגביה, והיא – האם "בזק" צריכה להעלות את אחזקותיה בחברת הלווין.

דרור שטרום: בכל מקרה, אנחנו, כגוף שמופקד על התחרות במדינה, לא אוהבים את העליה של "בזק" ל- 50 אחוז בחברת הלווין.

דרור שטרום: אנחנו מטפלים בזה בערוצים שלנו.

דרור שטרום: יש לנו כוונה, כאשר העניין הזה יקרום עור וגידים, לטפל בזה.

דרור שטרום: אנחנו לא מחפשים סיבות אחרות, בגלל שהשותפות היא שם עם "יורוקום", שעומדת להתחרות עם "בזק" בכלל בסקציה אחרת של העניין.

דרור שטרום: זה נמצא בטיפול, ואני חושב שלא זה העניין שצריך לדון בו כאן, היום.

דרור שטרום: ניסינו בדרך מסוימת לפתור את הבעיה.

דרור שטרום: זה לא עלה בדרך אחת, ואנחנו ננסה לפתור בדרך אחרת.

דרור שטרום: הנקודה החזקה והחשובה ביותר היא שכולנו כאן, לפחות ברשות ההגבלים העסקיים, ואני מאמין שגם במשרד התקשורת – כולנו מעונינים שבתחום הטלוויזיה הרב ערוצית תהיה תחרות.

דרור שטרום: לא תהיה תחרות כזו ללא חברת הלווין, וללא חברת לווין חזקה.

דרור שטרום: חברת לווין חזקה מחייבת תמיכה.

דרור שטרום: לכן, עם המעט רעש שנובע מבעיות אחרות אנחנו נתעסק, ואני חושב שהדעת נותנת שאם יש כיום מגבלה עם התקנות, צריך לבחון אותה מקצועית.

דרור שטרום: השאלה המקצועית היא אחת ויחידה: האם יש מקום להגביל אדם שאיננו בעל שליטה, ואיננו בעל עמדה דומיננטית ובעל השפעה ניכרת.

דרור שטרום: התשובה המקצועית החד משמעית היא: לא.

אברהם פורז: אני רוצה לומר את דעתי.

אברהם פורז: שאלת הבעלויות הצולבות היא שאלה מורכבת ומסובכת, ואנחנו נצטרך לתת עליה את הדעת בהמשך הטיפול בתיקון 24, בין בוורסיה של הצעת החוק הממשלתית, ובין בוורסיה של הצעת החוק הפרטית.

אברהם פורז: מבחינתי לא הייתי רוצה שהחלטה שנקבל היום – תהא אשר תהא – תהיה בגדר תקדים או החלטה כובלת.

אברהם פורז: לכן, בכל מקרה, אני אציע לחבריי שהיא תהיה הוראת שעה לאיזושהי תקופה, כדי שהיא תאפשר לנו בעתיד לחזור לאותה נקודת מוצא.

יגאל ביבי: אני רוצה להבין: אם יש הוראת שעה, אז הם רוכשים?

אברהם פורז: לא, לא.

אברהם פורז: זה כמו שלבנק לאומי אמרו שהוא לא יכול להחזיק ב "אפריקה –ישראל", אז הוא מכר אותו ללב לבייב.

אברהם פורז: אתה מחליט שמישהו צריך לצאת מתחום מסוים, ולהקטין אחזקות, כך כמו שקבעו לגבי התאגידים - -

יגאל ביבי: אבל אם קובעים הוראת שעה, זה אותו הדבר.

יגאל ביבי: את העסקה הם יעשו תוך חודשיים.

אברהם פורז: אם אני עושה את זה קבוע, הוא אחר כך לא יוכל לרדת באחזקות, הוא יגיד, בצדק, שנתנו לו להעלות, ועל זה הוא הסתמך.

אברהם פורז: אם אני קובע הוראת שעה אני קובע שזה זמני, ושבבוא העת ייתכן שיתבעו ממנו להיפטר מחלק מהאחזקות.

אברהם פורז: אני אומר לך למה אני חושב שזו צריכה להיות הוראת שעה: אנחנו לא יכולים להחליט בעניין הזה במנותק מכל הנושא של הבעלויות הצולבות.

אברהם פורז: דבר נוסף – בעיניי תחרות היא דבר חשוב.

אברהם פורז: אני מבין שאם לא יעשו פעולות חשובות להצלת חברת הלווין, הלווין הזה יכול לקרוס.

אברהם פורז: בני איינהורן: ואז בעלים פרטיים ייכנסו.

אברהם פורז: זה החשש של "בזק".

אברהם פורז: יש סכנה שאלפי אזרחים, במיוחד במקומות בהם אין אפשרות להתחבר לכבלים, בעיקר בפריפריה, ימצאו את עצמם ללא שירות של טלוויזיה.

אברהם פורז: אני חושב שהדבר הזה לא רצוי מבחינתנו.

אברהם פורז: אני לא יודע עד כמה העניין הזה דחוף.

אברהם פורז: יכול להיות שזה דחוף מאד, יכול להיות שבסופו של דבר יסתבר שזה לא דחוף.

אברהם פורז: אני לא חושב שאנחנו יכולים לקחת עכשיו את הסיכון שלא לאשר להם, ותוך כדי זה תהיה תקלה, ואז יאמרו שוועדת הכלכלה הפילה את האפשרות של הצלת הלווין, ואלפי משפחות בפריפריה יישארו בלי האפשרות הזו.

בני איינהורן: אני רק רוצה לתקן את היושב ראש ולומר שאנחנו מכסים היום את כל הפריפריה.

בני איינהורן: כל יישוב שרוצה להתחבר –

אברהם פורז: הצעתי היא לאשר את ההצעה של משרד התקשורת כהוראת שעה לשנתיים.

אברהם פורז: אתם רוצים לשנה?

אברהם פורז: אני מוכן גם לשנה.

יצחק גאגולה: יש לנו הרגשה שזה מחטף.

אברהם פורז: אם יסתבר שבעלי המניות של חברת הלווין, מלבד "בזק", לא מוכנות להשקיע, ורוצות לצאת מהעסק, ואם יסתבר שלחברת הלווין אין משאבים, ושהעסק הזה נופל, אני לא רוצה להיות אחראי לזה.

בני איינהורן: זו ספקולציה שכנראה אינה נכונה.

אברהם פורז: מותר לי לטעות.

אברהם פורז: מה לעשות שעמדה זו היא גם עמדת משרד התקשורת, גם עמדת הממונה על הגבלים עסקיים - -

דני רוזן: גם עמדת המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לווין.

דני רוזן: היא הציגה אותה בכתב.

אברהם פורז: אני לא ראיתי את זה.

אברהם פורז: על כל פנים – זו גם עמדת "בזק".

אברהם פורז: הצעתי היא שנאשר את זה לשנה.

אברהם פורז: בינתיים ימונה שר תקשורת אחר, ואנחנו נדון בזה.

אברהם פורז: אם זה לא מקובל עליכם, לא נוכל לאשר היום.

יגאל ביבי: עלי זה לא מקובל.

אברהם פורז: אז בוא נאמר שאתם מבקשים התייעצות סיעתית, ולכן ההצבעה נדחית.

אברהם פורז: מייד אחרי הבחירות נתכנס שוב.

אורי אולניק: אני מבין מחבר הכנסת יגאל ביבי שיש כאן מעין סוג של מחטף.

אורי אולניק: מאחר שאנחנו סבורים שיש פה החלטה מקצועית, ואין לה שום שייכות - -

יגאל ביבי: יכול להיות שמוסרית זה לא כל כך טוב.

אורי אולניק: אני מייד אבדוק את הדברים.

אורי אולניק: אנחנו מוכנים שמייד אחרי הבחירות יובא העניין לדיון מחדש בפני הוועדה.

אורי אולניק: יחד עם זאת, אנחנו מבקשים שבכל זאת יעשו פה היום איזו שהיא קביעה - -

אברהם פורז: אי אפשר, אי אפשר.

אברהם פורז: הרי לא יכול להיות מצב שלא נקבל החלטה ובינתיים - -.

אברהם פורז: הדבר היחיד שבא בחשבון הוא שתוך חודש ימים נשוב ונדון בעניין.

אברהם פורז: זאת אומרת – עד אז יהיה שר תקשורת, יסבירו לו את העניין, והוא יגבש לעצמו עמדה.

דני רוזן: אני חושב שהנושא הוא די מקצועי.

דני רוזן: ודאי שהוועדה יכולה להחליט מה שהיא רוצה, אם פונים אליה לאישור.

דני רוזן: אני רוצה להדגיש שהיה פה תהליך.

דני רוזן: התקבלה המלצה בדרג המקצועי.

דני רוזן: העניין הועבר למועצה לשידורי כבלים ושידורי לווין, שהיא מועצה ציבורית, והיא תמכה בעניין הזה.

דני רוזן: אני סבור שאנחנו מסתכנים סתם בעתידה של חברת YES ובעתיד התחרות בשידורים הרב ערוציים.

דני רוזן: אני מאד ממליץ לא לעשות דחייה של חודש ימים, שעלולה להיות מסוכנת.

אברהם פורז: היו פרסומים שבכוונתך לפרוש תוך חודש, אך אני מניח שעד שימונה שר חדש אתה עדיין תהיה בתפקידך.

אברהם פורז: מי שלא ייבחר מחרתיים לראשות הממשלה צריך לדאוג שעד ה- 31 למרץ יהיה לו תקציב, ולפני כן צריך להרכיב קואליציה.

אברהם פורז: יש לי הערכה שעד שבועיים מהיום, לכל המאוחר, נדע מי שר התקשורת.

אברהם פורז: אתה תכניס אותו בסוד העניין.

אברהם פורז: אם הוא יאמר שדעתו היא כדעת השר הקודם - -

יגאל ביבי: אני מבטיח שאתמוך.

אברהם פורז: ואז אנחנו נתכנס ונאשר.

אברהם פורז: כל מה שאנחנו מבקשים הוא לתת לשר התקשורת החדש לעיין בעניין ולהביע את דעתו.

אברהם פורז: נדמה לי שיש בזה הגיון.

דרור שטרום: כדאי שתהיה תשובה מ "בזק" אם בדעתה להגדיל את אחזקותיה או לא.

אברהם פורז: ברגע שדני רוזן יאמר לי מטעמו של שר התקשורת, שהוא רוצה לקיים דיון בוועדה, כי הוא החליט – יתקיים דיון מהר מאד.

אברהם פורז: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.