ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 240, 2001-01-22 11:00

חברי הוועדה: נסים דהן נחום לנגנטל מיכאל נודלמן

מוזמנים: מיכל פלד עוזרת שר התקשורת אורי אולניק עוזר שר התקשורת יעל מלם-יפה לשכה משפטית, משרד התקשורת דני רוזן מנכ"ל משרד התקשורת שירלי קמפינסקי, עו"ד לשכה משפטית, משרד התקשורת רביב סובל אגף תקציבים, משרד האוצר עליזה קן משרד המשפטים נגה רובינשטיין משרד המשפטים דורית ענבר, עו"ד יו"ר המועצה לשידורי כבלים יורם מוקדי, עו"ד מנהל המינהלת להסדרת השידורים לציבור, המועצה לשידורי כבלים בני איינהורן דשק"ש דן ליבאי, עו"ד חברות הכבלים דפנה ליבאי, עו"ד מייצגת את חברות הכבלים אסתר שטרנבך, עו"ד חברות הכבלים אורי רהט, עו"ד ערוצי זהב אבי גבאי סמנכ"ל כלכלה, בזק איילת כהן-מעגן,עו"ד לשכה משפטית, חברת בזק פנינה שנהב סמנכ"ל לשיווק ולמכירות, חברת בזק חיים רביה, עו"ד מייצג את נטוויז'ן ואינטרנט זהב אסתר שלאין, עו"ד יועצת משפטית, חברת בזק בינלאומי מיקי הרן סמנכ"לית איכות סביבה איה איסרוב עוזרת מנכ"ל, חברת ברק גיא צפריר, עו"ד חברת סלקום עמית שכטר מנהל רגולציה, חברת סלקום יעל יקואל מנהלת קשרי ספקי תקשורת, חברת פרטנר יעקב דבי, עו"ד יועץ משפטי, חברת פלאפון דוד אביב סמנכ"ל הנדסה, אופק העולם החדש בע"מ נילי יבניאלי, עו"ד ממונה על רגולציה, אופק העולם החדש בע"מ שלום פוריס איגוד מפיקי סרטים וטלוויזיה אייל מלובן מנכ"ל איגוד העובדים בקולנוע ובטלוויזיה רקפת כץ החברה להגנת הטבע דבורה סיילס אדם טבע ודין מוריאל מטלון, עו"ד די.

מוזמנים: בי.

מוזמנים: אס.

מוזמנים: שירותי לווין בע"מ ליאור פורת, עו"ד די.

מוזמנים: בי.

מוזמנים: אס.

מוזמנים: שירותי לווין בע"מ משה נצר מומחה לקרינה מייננת, רפא"ל איציק קול קול תקשורת(הפקות)

קצרנית: נושא: 1.

קצרנית: הצעת חוק הבזק (תיקון –שידורי בזק פנים ארציים נייחים), התש"ס-2000, של חבר הכנסת אלי בן-מנחם.

קצרנית: 2.

קצרנית: הצעת חוק הבזק (תיקון מס' 26), התשס"א 2001, של מספר חברי כנסת.

קצרנית: 3.

קצרנית: הצעת חוק הבזק (תיקון מס' 24), התשס"א-2000.

קצרנית: הצעת חוק הבזק (תיקון –שידורי בזק פנים ארציים נייחים), התש"ס-2000.

קצרנית: הצעת חוק הבזק (תיקןו מס' 26), התשס"א-2001, של מספר חברי כנסת.

קצרנית: הצעת חוק הבזק (תיקון מס' 24), התשס"א-2000.

אברהם פורז: אנחנו נתחיל בהצעת חוק הבזק (תיקון –שידורי בזק פנים ארציים נייחים), התש"ס-2000, של חבר הכנסת אלי בן-מנחם.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לא לקיים ישיבות בפגרה בנושא חוק הבזק אלא רק לאחר הבחירות.

נסים דהן: חברי כנסת שרוצים להיות מעורבים לא נמצאים פה ולא יכולים להיות כאן, כי הם עסוקים בבחירות.

נסים דהן: אתה הכרחת אותי לעזוב את העסק שלי ולשבת פה מספר שעות לא מבוטל.

אברהם פורז: חבר הכנסת דהן, שמעתי את פנייתך וביקשתי ממנהלת הוועדה להודיע על ביטול הישיבה של יום רביעי.

אברהם פורז: גם בשבוע הבא תתקיים ישיבה אחת במקום השתיים שתוכננו, כאשר את היתר נקיים אחרי הבחירות.

אברהם פורז: יש מישהו שמוכן לדבר על הצעת החוק של אלי בן-מנחם?

דני רוזן: הצעת החוק של חבר הכנסת אלי בן-מנחם מדברת על מתן פטור למיתקני שידור קליטה אלחוטיים של ספקי שירותי תקשורת פנים ארציים נייחים מהיתר בנייה לפי חוק התכנון והבנייה.

דני רוזן: רמות הקרינה הן מאוד מאוד נמוכות.

אברהם פורז: אם אנחנו מדברים על דיני התכנון והבנייה, אנחנו לא יכולים לדבר על הקרינה של המכשיר אלא על הפיזיקה שלו.

דני רוזן: אתה יכול לדרוש שיהיה אישור לפטור של איכות הסביבה.

אברהם פורז: אני לא מומחה גדול בחלק הטכני, אבל אני מניח שדבר קטן מבחינה פיזית יכול לעשות המון קרינה ודבר גדול יכול לעשות מעט קרינה.

אברהם פורז: כרגע, אם אנחנו מדברים מול דיני התכנון והבנייה, מה שמעניין אותנו זה הפיזיקה – הגודל, המראה.

דני רוזן: היות והקרינה מציקה לכולם, יש מקום להתייחסות.

דני רוזן: הרעיון של הצעת החוק מקובל על משרד התקשורת ועל ועדת שרים לחקיקה, רק הניסוח צריך לעבור שינוי.

דני רוזן: עשינו עבודה מקיפה להכין ניסוח יותר מעודכן ויותר דומה לניסוח הקודם שהיה בוועדה הזאת לגבי צלחות הלווין.

דני רוזן: לדיון הבא נוכל להביא ניסוח מקובל על כולם.

נסים דהן: מה המצב היום?

דני רוזן: שצריך היתר.

נסים דהן: מה הבעיה?

נסים דהן: שילך להוציא היתר.

דני רוזן: מדובר במאות אלפי היתרים.

דני רוזן: הגופים שנותנים את ההיתרים לא יוכלו לעמוד בכמות הזאת.

נסים דהן: למה צריך חוק?

אברהם פורז: כל שינוי חיצוני בבניין טעון היתר.

נסים דהן: ובכל זאת מזגנים לא אוכפים.

אברהם פורז: לא אוכפים כלום.

אברהם פורז: במקום שנהיה במצב שכולם יתקינו ולא יאכפו, עדיף לנו לעשות דין שאפשר יהיה לעמוד בו ויש הצדקה לעמוד בו.

נסים דהן: אבל במסלול הזה אף אחד לא ידע על המכשירים האלה.

נסים דהן: תעשה מסלול מקוצר של היתרים כדי שכולם ידעו על כולם.

נסים דהן: במסלול הזה אתה יוצר מצב של המון מכשירים שאף אחד לא ידע מהם.

מיקי הרן: החוק הזה עוסק בעניין של היתרי בנייה, שזה כאילו לא בסמכותנו במשרד לאיכות הסביבה כי אנחנו עוסקים בהיתרי קרינה.

מיקי הרן: בדרך כלל אנטנה מקבלת היתר בנייה ורק אחר כך היתר קרינה.

מיקי הרן: ברגע שיורד השלב הראשון צריך להזהר שלא ישכחו את השלב השני.

מיקי הרן: בדברי ההסבר כתוב שניתן אישור גורף לאנטנות של "יס", כאשר האנטנות של "יס" הן אנטנות קולטות, הן לא אנטנות משדרות.

מיקי הרן: גם שם יכולה להיות בעיה, כי אם יהפכו אותן לאנטנות משדרות, הרי שבעקיפין עקפנו את המטרה של בטיחות קרינה.

מיקי הרן: בחוק הזה חסרה התייחסות לכל הנושא של בטיחות וקרינה.

אברהם פורז: לגבי הקרינה את אומרת שצריך היתר מיוחד, את זה אני מבין.

אברהם פורז: האם יש לכם בעיה עם הדברים הקטנים האלה על הגגות?

מיקי הרן: זה לא בסמכותנו.

נילי יבניאלי: על נושא הקרינה אנחנו לא מקבלים פטור.

נילי יבניאלי: ברשיון שניתן לנו על ידי משרד התקשורת אנחנו כפופים במפורש לממונה על בטיחות הקרינה.

רןו נחמן: הייתי מרוצה אם הדיון על תיקון חוק הבזק היה נערך באריאל, כי אז הייתם רואים את כל הדברים האלה בפועל.

רןו נחמן: הדיון פה הוא דיון שלפי דעתי צריך להתקיים עם זיקה למה שמתרחש.

רןו נחמן: מבחינתי, כראש עיר, אני רואה תועלת ששמים אנטנה של 30 ס"מ על בניין עם 18 דירות, 40 דירות או 50 דירות.

רןו נחמן: אנחנו גם לא רואים בעיה בכך שהאנטנות האלה יעמדו על בתים פרטיים.

רןו נחמן: צודקת היועצת המשפטית של אופק שאומרת שיש כאן שני מישורים נפרדים: המישור הפיזי של התקנת האנטנה ששייך לרשות המקומית, עם תקנות עזר, עם כל הדברים האלה.

רןו נחמן: .

אברהם פורז: האם לפי דעתך במקרים האלה אנחנו צריכים היתרי בנייה?

2482: לא.

2482: אני חושב שהגיע הזמן שמדינת ישראל תתנהג כמדינה נורמלית, פתוחה ותחרותית.

2482: הנושא של הקרינה מחייב תשומת לב.

2482: אני מקבל החלטות של גורמים מקצועיים.

2482: זה מתואם עם המשרד לאיכות הסביבה.

2482: אני רוצה להתריע לגבי האנטנות של "יס".

2482: היום הן רק קולטות, אבל אם ירצו לעשות אותן גם משדרות יהיה צריך לבחון טוב טוב את ההיבט של הקרינה.

2482: אני בעד זה שלא תהיה שום בירוקרטיה, שיתאמו עם מחלקות ההנדסה של העירייה איפה מציבים את האנטנה, איך עושים את החדירה לתוך הבית וכו'.

2482: הבעיה היא לא בין העירייה ובינם, אלא בינם ובין החברות ששמו את הכבלים.

2482: אם צריך לתת פיצוי לתושבים על כך שיש להם פתאום אנטנה קטנה כזאת, אפשר לסדר את הדברים האלה בלי שום בעיה ולתת בונוס קטן.

דבורה סיילס: בגלל שאנטנות קליטה לא שקולות לאנטנות שידור, הן דורשות תקנות ותנאים להצבה בצורה נפרדת.

דבורה סיילס: בשיחה שלי עם אהוד נאמן, הממונה על הקרינה, לא ניתן אישור ראשוני להצבה כפי שכתוב כאן בדברי ההסבר.

דבורה סיילס: נעשה ניסוי במודיעין ובאיזור נוסף באנטנות השידור הללו, ומסתבר שיש בזה קרינה של גלים קצרים.

אברהם פורז: אין ויכוח על זה שנושא הקרינה צריך להיות מבוקר, רק השאלה היא אם אפשר יהיה להתקין את החלק הפיזי של זה בלי היתר בנייה.

נסים דהן: אם זה לא מצריך היתר וזה לא רשום באף מקום, איך תפקח על זה?

אברהם פורז: בשביל זה יש את משרד התקשורת.

נסים דהן: איך משרד התקשורת ידע על זה?

נסים דהן: אני מסכים שלא צריכה להיות בירוקרטיה, אבל צריך שיהיה פיקוח.

דני רוזן: על פי החוק כל ייבוא של מכשיר משדר מצריך אישור של משרד התקשורת ממילא.

דני רוזן: אנחנו לא נותנים היתר אם אין רשיון להפעלתו ואם כל הרשיונות לא סגורים.

בני איינהורן: בנוגע לאנטנות LMDS חשובה מאוד הכמות שלהן והכיוון שלהן.

בני איינהורן: יש משמעות לכמות ולהיכן הן פרוסות ביחס אחת לשנייה.

אברהם פורז: זאת אומרת שאם יש הרבה אנטנות קטנות שכל אחת מייננת מעט זה מצטבר?

בני איינהורן: זה משפיע.

בני איינהורן: אין קשר אם כל מכשיר ומכשיר יעמוד בתקן ויקבל אישור של קרינה.

בני איינהורן: חשוב מאוד היכן הן יוצבו, כיוון האלומה.

בני איינהורן: יש כאן דוח של אחת החברות המתמחות בארץ להצבת אנטנות LMDS, שאומר בפירוש שיש משמעות כבדה ביותר לטופוגרפיה של הפריסה של האנטנות.

אברהם פורז: אנחנו מדברים כרגע על החלק הפיזי של העניין.

בני איינהורן: יש קשר בין הפיזי ובין הסיטואציה של הקרינה.

אברהם פורז: האם מי שרוצה להציב את האנטנות צריך לקבל היתר מהרשות המקומית והיתר ממשרד התקשורת?

בני איינהורן: אני חושב שהמיקום חשוב.

בני איינהורן: רק העירייה יכולה לדעת את המיקום הפיזי.

בני איינהורן: אני חושב שלקבל היתר קרינה ללא המיקום הפיזי אין לזה שום משמעות.

בני איינהורן: אם יודעים את המיקום הפיזי ואת הקרינה, ואוספים את כמות האנטנות באותו איזור גאוגרפי, יכולה להיות לזה משמעות קטלנית ביותר.

נגה רובינשטיין: באופן עקרוני אנחנו בעד הסדרת העניין, כאשר יש לנו כמה נגיעות קנייניות שאנחנו רוצים להעלות.

נגה רובינשטיין: מכיוון שהאנטנות הספציפיות שבהן מדובר יכולות להיות מותקנות או בדירה או בבניין, יכולה להיות פגיעה קניינית.

נגה רובינשטיין: בגלל שמדובר בפגיעה קניינית אפשרית הנושא כן צריך להיות מוסדר בחקיקה ראשית.

אברהם פורז: אנחנו מדברים על המישור המינהלי מול דיני התכנון.

רקפת כץ: אני לא אדבר על הקשר שבין ההיתר למיקום ולקרינה, אני כן אדבר על הצד הפיזי.

רקפת כץ: ההגדרות פה הן הגדרות שאפשר לפרש אותן איך שרוצים.

רקפת כץ: בדברי ההסבר כתוב שמדובר באנטנות בגודל של 30 ס"מ.

רקפת כץ: אני יודעת שאתה לא תהיה מוכן שכאלה אנטנות יהיו בכמויות על הגגות.

דוד אביב: הבאתי לפה אנטנה של אחת החברות שבהתקנה נכונה לא נראית לעיני הציבור.

דוד אביב: יש לה נתונים מאוד ברורים של שידור.

אברהם פורז: אבל היא חייבת להיות מעל קו המרפסת, נכון?

אברהם פורז: היא צריכה קשר עין עם קופסא אחרת.

דוד אביב: בדיוק.

דוד אביב: אני הייתי מציע שנשמע חוות דעת של בדיקות ממשיות שנעשו בתדרים האלה ומה המשמעות.

דוד אביב: בניגוד לנאמר יש נתונים מאוד מוגדרים, אין שום הפתעות.

אברהם פורז: איפה טכנולוגיה כזאת מיושמת בעולם?

דוד אביב: היא מיושמת באירופה, בארצות הברית, בדרום אמריקה.

נסים דהן: לפי איזה חוקים היא מיושמת?

דוד אביב: אני מניח שבנוגע לLMDS גם באירופה וגם בארצות הברית יש רגישות לא פחותה.

אברהם פורז: האם יש לכם איזה שהם מחקרים על הצטברות של מספר באיזור?

משה נצר: התחום המסוכן מבחינת תדרים הוא תחום של 30 מגה הרץ עד 400 מגה הרץ לפי התקנים.

משה נצר: אפשר לראות את זה גם בהחמרה של תקנים לגבי רמת החשיפה המוכרת.

משה נצר: דווקא התחום של הLMDS ותחומי התדר של המיקרו גל הם תחומים שבהם התקנים מתירים יותר חשיפה מאשר בתחומי תדר אחרים.

משה נצר: לגבי הLMDS לא מדובר על מכשיר שבאופן אופייני משדר הספקי שידור שהם קטנים בדרך כלל מ100 מיליוואט.

משה נצר: רפא"ל עשתה מדידות באריאל ויש לנו תוצאות על מדידה בקירבה הכי גדולה שאפשר להתקרב לאנטנה.

משה נצר: תוצאות המדידה מראות שאנחנו מגיעים לרמות קרינה על פי התקן של אחוז או פחות, דהיינו אם שוכבים על האנטנות אפילו לא ניתן להרגיש איזה שהוא דגדוג בבטן.

משה נצר: האנטנות הללו הן מאוד מאוד נמוכות עוצמה.

אברהם פורז: איפה צריכה להיות הקליטה שלה?

משה נצר: מדובר על טווח של שטח שגודלו הוא 4 קילומטר בערך.

משה נצר: אם שמים כמה אנטנות על אותו בניין מדובר על אלומה מאוד כיוונית, מאוד צרה.

משה נצר: מכיוון שכך, ניתן לצרף די הרבה אלומות באותו גג שמשדרות למספר כיוונים.

משה נצר: אין פה תרומה מצטברת לעוצמות הקרינה לכיוון מסויים, כי האנטנה גוררת מרחב.

אברהם פורז: זאת אומרת אם אתה עומד לא מול האלומה שלו אז זה לא משפיע עליך?

מיקי הרן: אבל בחוק הזה לא מוגדרת האנטנה.

משה נצר: אנחנו מודדים עם מכשור שמאפשר לזהות קרינה שעוצמתה היא 0.1%.

משה נצר: אילולא היינו עומדים עם המכשיר הזה מול האנטנה ממש לא היינו רואים שהמכשיר מראה קרינה כלשהי, מה שמלמד שמצידי האנטנה ומאחוריה אין שום בעיית קרינה, רק מלפנים יש קרינה וזה אמור להיות.

משה נצר: כאשר אנחנו מבצעים את המדידות האלה בחזית האנטנה, בגובה מפלס האנטנה, בדרך כלל במקומות שאדם נורמלי אין לו גישה אליהם, אנחנו רואים שהתאוריה עובדת.

אברהם פורז: הגודל של הקופסאות האלה הולך וקטן כל הזמן?

משה נצר: ככל שהתדר עולה גודל האנטנה קטן באופן פרופורציונאלי.

משה נצר: למה לאנטנה של חברת "יס" יש מימדים גדולים?

משה נצר: כי הם מנסים, למרות אורך הגל הקצר יחסית, לקלוט הרבה מאוד הספק.

אברהם פורז: אולי גם בגלל שהם קולטים מלווין שנמצא מעל קו המשווה.

משה נצר: נכון.

משה נצר: כשמדובר על אנטנה שמדברת אל אנטנה שכנה במרחק של כמה קילומטרים, לא צריך גודל כזה.

משה נצר: במקרה הזה, האלומה לא נפתחת מספיק רחב כדי לאבד הרבה אנרגיה.

אברהם פורז: מה אתה אומר על הפיזיקה של הדבר הזה?

אברהם פורז: עד איזה גודל, לדעתך, היה צריך לאשר?

בני איינהורן: אדוני, זה הולך הפוך.

בני איינהורן: כשהתדר גבוה יותר הגודל קטן.

בני איינהורן: כמו שאמר האדון, התדר היותר גבוה הוא המסוכן.

משה נצר: תקן בטיחות קרינה לאדם שהמשרד לאיכות הסביבה יזם פוטר מכשירי קשר, מכשירי שידור שמזינים הספק נמוך מעשירית הואט.

משה נצר: זה לא תקן שעבר את כל החקיקה הדרושה.

משה נצר: כבר עכשיו כ-60%,70% מהמכשירים האלה פטורים מהוכחת תפקוד קרינה.

משה נצר: לגבי הצבת אנטנות ופישוט הרישוי, תמ"א 36 הגדירה בנושא הזה את הLMDS ואת הWL כמתקן זעיר.

משה נצר: מה זה מתקן זעיר?

משה נצר: מתקן זעיר זה מתקן שגודלו הפיזי אינו דורש מתקן בעל ניצול מקרקעין, ומרחק הבטיחות מהאנטנה אינו גדול מחצי מטר.

משה נצר: גם מבחינת תמ"א 36 כל תהליכי ההצבה של האנטנה, כמו שהציע ראש העיר אריאל, לא יהיו מסובכים, משום שתמ"א 36 נותן את דעתו לנושא של אישור בנייה.

רקפת כץ: אני לא רואה סיבה לעשות חוק עוקף תמ"א 36.

רקפת כץ: יש התייחסות בתמ"א 36.

אברהם פורז: מה אומר תמ"א 36?

נילי יבניאלי: שצריך לשאול את כל השכנים האם..

רקפת כץ: לא בגדלים האלה.

אברהם פורז: האם בגודל של הקופסא שנמצאת פה צריך היתר?

רקפת כץ: האדם דיבר על תמ"א 36, כאשר בתמ"א 36 יש התייחסות גם לזה.

רקפת כץ: החוק הזה מפתיע, כי יש התייחסות בתמ"א 36 לנושא הזה.

מוריאל מטלון: אבל תמ"א לא יכולה לפטור מהיתר.

אברהם פורז: לפי תקנות התכנון והבנייה, יכול שר הפנים לקבוע מה טעון היתר.

אברהם פורז: אפשר בתקנות האלה לקבוע שמתקן בזק המוצב על בית בהתאם לתמ"א זה וזה פטור.

אברהם פורז: זה ניתן.

אברהם פורז: אנחנו מחמת איזו שהיא תקלה אצלנו לא הזמנו את אנשי משרד הפנים.

אברהם פורז: אנחנו מדברים כאן על תמ"א 36 בלי הלקוח העיקרי.

אברהם פורז: אנחנו לא נגמור היום את העניין הזה.

אברהם פורז: אנחנו נזמין את אנשי משרד הפנים כדי לברר מה עמדתם.

גיא צפריר: נקודת המוצא של תמ"א 36 היתה שהתמ"א לא יכולה לפטור מהיתר, ולכן היא התייחסה למתקנים האלה כמתקנים שדורשים הליך רישוי ויציאה למסלול קצר יותר.

גיא צפריר: למיטב ידיעתי, עמדת משרד הפנים כיום, לפחות כפי שהובעה בדיון האחרון שהיה בתמ"א, היתה שלאור הצעת החוק שהתגבשה משרד הפנים יתמוך במתן פטור למתקנים הזעירים כהגדרתם בתמ"א 36, דהיינו גם לאלה.

רקפת כץ: אבל שם יש הגדרה למכשיר ופה אין.

דני רוזן: אנחנו אמרנו שיהיו תיקונים ניסוחיים.

דני רוזן: כרגע מדובר על העיקרון.

רביב סובל: אנחנו רואים חשיבות רבה בכך שהצעת החוק תקודם, בעיקר לאור המכרז של הLMDS.

רביב סובל: השאיפה היא שההתקנה של המפות האלה תהיה כמה שיותר מהירה.

רביב סובל: היועצת המשפטית של משרד הפנים תומכת בעניין הזה.

אברהם פורז: הם קבעו איזה גודל?

רביב סובל: יש הגדרה של מתקן זעיר.

רביב סובל: אי אפשר שהחוק יפנה לתמ"א.

אברהם פורז: אפשר להעתיק את ההגדרה בחוק.

רביב סובל: אפשר להכניס לתוך ההגדרה את ההגדרות של מתקן זעיר.

עמית שכטר: בהתקשר לדברים שאמר נציג האוצר, צריך לראות את הדברים בתמונה של פתיחת השוק לתחרות.

עמית שכטר: בעוד כחודש ימים ייסגר מכרז תדרי הLMDS שעורך משרד התקשורת.

עמית שכטר: מחיר המינימום לתדרים האלה הוא 6 מיליון שקל.

עמית שכטר: צריכה להיות איזו שהיא תאימות בין המהלכים שנעשים לפתיחת השוק ובין הדבר הזה אם רוצים תחרות.

עמית שכטר: לא רק שיש מחיר מינימום לתדרים האלה, אלא מי שמקבל רשיון על פי המכרז הזה צריך בתוך שנה לתת שירות באיזור שבו הוא קיבל.

עמית שכטר: אם יתחילו ועדות והסדרים הדבר הזה לא יקרה לעולם.

אברהם פורז: מבחינתנו כרגע אנחנו עוסקים בעניין התכנון והבנייה ובשאלת המראה של המכשירים האלה מול עקרונות אסתטיים.

אברהם פורז: אנחנו לא מדברים בשאלת הקרינה.

אברהם פורז: שאלת הקרינה ,לדעתי, צריכה להידון על ידי היתרים שיינתנו על ידי המשרד לאיכות הסביבה.

אברהם פורז: דיני התכנון והבנייה אינם פועלים בתחום המשפט הפרטי.

אברהם פורז: זה לא אומר שאם אני מקבל היתר בנייה אני יכול לבנות על המרפסת שלך או בבית שלך.

אברהם פורז: אם הגג הוא פרטי אז אי אפשר לבנות עליו אלא בהסכמת הבעלים.

אברהם פורז: אם זה נציגות הבית המשותף זה סיפור, משום שיש תקנה 22 לתקנות התכנון מתי מוציאים היתר.

אברהם פורז: אנחנו מדברים כרגע רק מבחינת המבקש היתר מול רשויות התכנון.

אברהם פורז: האם מוצדק שאנחנו על מתקן זעיר נבקש היתרים?

אברהם פורז: התשובה היא לא.

אברהם פורז: אין צורך להטריח ולגרום לזה שיהיו עשרות אלפי בקשות מיותרות להיתרים כשמדובר בפיזיקה.

אברהם פורז: מאחר שאני לא ראיתי את התמ"א ואיך מוגדר המתקן הזעיר, אז בגדול אנחנו רוצים לאפשר את מה שמוגדר בתמ"א כמתקן זעיר בשלב הפיזי של התקנתו ובכפוף לכל דין בתחום המשפט הפרטי.

עליזה קן: ההצעה במתכונתה הנוכחית מבקשת בין היתר להחיל את הוראות סעיף 6ס רבתי לחוק הבזק, שמאפשר להתקין צלחת לווין על גג פרטי בלי רשות של בעל הגג.

עליזה קן: אנחנו טוענים שאין דינה של צלחת לווין כדין אנטנה.

אברהם פורז: החלטתנו נוגעת לדיני התכנון והבנייה בלבד, היא אינה נוגעת לשאלת הקרינה שהיא טעונת היתר.

אברהם פורז: אנחנו לא פוגעים בדיני הקניין ובחוק המקרקעין, כלומר ניתן להתקין במקום ששייך לך.

נסים דהן: כל החוק הזה בא בשביל זה.

נסים דהן: זה לא החוק של חבר הכנסת אלי בן-מנחם.

נסים דהן: אדוני, אתה ממציא פה חוק חדש.

אברהם פורז: אנחנו מדברים על מתקן בגודל שהוא בגדול תואם למתקן בזק זעיר קבוע בתמ"א, ולכן מי שירצה להתקין אותו יצטרך קודם כל לדאוג לקבל רשות של בעל הנכס, לדאוג שיהיה לו רשיון לגבי הקרינה, בין אם זה על המכשיר הבודד או לגבי רשת.

אברהם פורז: יכול להיות שמשרד התקשורת יקבע איזה שהם פרמטרים.

אברהם פורז: מבחינת דיני התכנון אין ויכוח.

אברהם פורז: לגבי עניין הקליטה נלך לפי העיקרון שעשינו על צלחות הלווין, שאם זה לא על הגג צריך היתר.

דני רוזן: הנושא של הגג הוא לא רלוונטי בדברים כל כך קטנים.

אברהם פורז: זה רלוונטי, כי קופסא מכוערת היא מכוערת.

דני רוזן: כשמסתכלים על הsky line של אריאל ורואים את כל האנטנות על הגגות, אתה שואל את עצמך אם הקביעה שהאנטנות הן רק על הגג היא נכונה.

דני רוזן: דווקא בדברים כאלה קטנים שלא רואים אותם.

דני רוזן: .

אברהם פורז: אני לא יודע אם לא רואים.

דני רוזן: לא רואים.

אברהם פורז: רבותי, אנחנו לא ראינו את הגדרת מתקן זעיר, אבל מבחינתי אם זה עונה על צרכים אסתטיים אז אין סיבה לבלבל את המוח לאנשים ולשגע אותם.

אברהם פורז: אם זה לא עונה על צרכים אסתטיים, צריך לקבוע איזה שהוא פרמטר, כי אני לא רוצה שבבניינים חדשים שעשו מאמץ לצפות אותם בחומר עמיד יבואו כל מיני דברים כאלה שיכערו.

אברהם פורז: המטרה היא שזה לא יפגע באסתטיקה.

אברהם פורז: בכפוף לזה אנחנו נמשיך ונדון בסוגייה הזאת.

דני רוזן: אנחנו נעביר הצעה מסודרת שכוללת את כל זה.

עמית שכטר: המטרה ליצור את ההשוואה לצלחת הלווין נוגעת גם להסדר של הזכות של אדם להניח את זה בבית משותף, כי אחרת לא נוכל לעולם להניח את האנטנות הללו.

עמית שכטר: בכל ההיתר אין טעם אם אין את מנגנון ההסכמה המהיר.

אברהם פורז: אנחנו נשתדל למצוא איזה שהוא פתרון שלא יפגע בזכות הקניין.

אברהם פורז: 2.

אברהם פורז: הצעת חוק הבזק (תיקון מס' 24), התשס"א-2000.

אברהם פורז: רבותי, חזרנו להצעת החוק הממשלתית.

אברהם פורז: אנחנו מדברים על סעיף 9(א) "במקום ההגדרה "שידורי כבלים" יבוא: "שידורי כבלים" – שידורים המופצים באמצעות מוקד שידור ורשת בזק ציבורית"

דני רוזן: הגדרת שידורי כבלים הקיימת מתייחסת לשידורים שניתנים במוקד תפעול ורשת כבלים.

דני רוזן: מונחים אלה מתחלפים למוקד שידור ורשת בזק ציבורית.

אסתר שטרנבך: ההגדרה שמוצעת היום בהצעת החוק הממשלתית לא מתייחסת כלל להיבט של מה הם שידורי כבלים, היא מתייחסת רק לטכנולוגיה.

אסתר שטרנבך: זה שהם מועברים למוקד תפעול ולרשת הכבלים, שהפכה לרשת בזק ציבורית, זה עדיין לא אומר מה הם שידורי כבלים.

אסתר שטרנבך: אנחנו מבקשים להתאים את ההגדרה של שידורי כבלים להגדרה של שידורי טלוויזיה באמצעות לווין, כך שזולת הטכנולוגיה לא יהיה שום שוני בין שתי ההגדרות.

אסתר שטרנבך: מדובר בשני המקרים בשידורי טלוויזיה רב ערוציים, שיכולים לספק גם שירותים נלווים לשידורי הטלוויזיה.

אסתר שטרנבך: אנחנו מבקשים לחזור על אותה הגדרה.

אסתר שטרנבך: סעיף 6מ"ג שידורי טלוויזיה באמצעות לווין – שידורי טלוויזיה, שירותי חוזי ושמע ושירותים נלווים המיועדים לציבור, לרבות שירותים דו-כיוונים והידודיים המשודרים בצופן באמצעות לווין".

דני רוזן: אני, אגב, מסכים איתה, אבל זה פטור דרך ההגדרה של המונח "שידורים" - שידורי טלוויזיה במתכונת רב-ערוצית ושירותים נלווים להם, הניתנים למנויים;

נגה רובינשטיין: מדובר כאן למעשה על שידורי טלוויזיה אינטראקטיבית.

נגה רובינשטיין: הנושא הזה עלה באחת מהישיבות הקודמות והוחלט שיועבר איזה שהוא נוסח לגביו.

נגה רובינשטיין: הנוסח לא הועבר.

אברהם פורז: רבותי, חבל שנתעסק בשאלה אם יש הגדרה או אין הגדרה.

אברהם פורז: הגברת בנדלר, אני מבקש ממך לבדוק את זה.

אברהם פורז: אין ויכוח לגבי המהות.

אתי בנדלר: יש ויכוח לגבי המהות.

דני רוזן: מה זה שידורי טלוויזיה אינטראקטיבית?

נגה רובינשטיין: שידורי טלוויזיה אינטראקטיבית זה שידורים שכוללים אפשרות לפעילות אינטראקטיבית.

נגה רובינשטיין: מדובר ברכישה, למשל, של חולצה שנראתה בתוכנית טלוויזיה על ידי לחיצת מקש.

בני איינהורן: מידע מהבורסה זה שידורי טלוויזיה אינטראקטיבית?

נגה רובינשטיין: תלוי במה מדובר.

אברהם פורז: את אומרת שטלוויזיה אינטראקטיבית היא קודם כל טלוויזיה, כאשר אחרי שראית משהו אתה יכול גם לתת הוראה לקנות את המוצר שראית.

נגה רובינשטיין: זאת רק דוגמה.

דורית ענבר: טלוויזיה אינטראקטיבית היא טלוויזיה דו-כיוונית, היא מאפשרת לצרכן, באמצעים טכנולוגיים, להגיב, לבחור או להתייחס.

דורית ענבר: יש לזה פן מסחרי שקונים חולצות, ויש לזה פן פירסומי שאתה יכול לבחור דברים בתוך הטלוויזיה או להמר.

דורית ענבר: יש לזה כל מיני משמעויות שהן כולן טלוויזיה.

דורית ענבר: הטלוויזיה הולכת ונעשית אינטראקטיבית יותר ויותר ככל שהזמן עובר, כאשר בראש וראשונה היא טלוויזיה.

דורית ענבר: ברור שכמו בעניינים אחרים גם בטלוויזיה אינטראקטיבית יש רגולציה שונה, התייחסות שונה לסוגים שונים של טלוויזיה.

דורית ענבר: בעניין של מסחר או קניות תהיה רגולציה נפרדת לחלוטין מרגולציה שנוגעת לשעשועונים, משחקים, ששם תהיה רגולציה שמתייחסת לילדים.

אברהם פורז: הגברת שטרנבך העלתה בפנינו את שאלת ההגדרה.

אברהם פורז: האם שאלת ההגדרה אומרת לנו מי אחראי על התחום?

בני איינהורן: בסך הכל רצינו להתאים את עצמנו למה שהוגדר אצל הלווין.

דני רוזן: זה כבר קיים במונח "שידורים".

בני איינהורן: אנחנו מבקשים שזה ייכתב בנפרד, כי זה לא סתם טכני.

בני איינהורן: גברת שטרנבך הקריאה את ההגדרה של הלווין שביקשנו להחיל אותה עלינו.

בני איינהורן: משרד המשפטים מעלה כל הזמן את הנושא של טלוויזיה אינטראקטיבית.

בני איינהורן: צריך להבין שהעולם משתנה ואי אפשר לבוא ולהגדיר טלוויזיה אינטראקטיבית במונח שרוצה משרד המשפטים.

בני איינהורן: אתה יכול לבקש את היתרה שלך מהבנק על ידי זה שאתה נכנס לבנק הפועלים, מקיש את מספר החשבון ורואה יתרה.

בני איינהורן: האם זה צריך להיות באחריות?

בני איינהורן: זו שאלה של הסמכות המפקחת.

בני איינהורן: האם גם בדברים כאלה אנחנו נצטרך לעבור דרך המועצה לשידורי כבלים ולווין מבחינת להעלות שירותים כאלה, שזה תהליך מורכב ומסובך, או שיש סוגי שירותים שמדינת ישראל, כמו בהרבה מקומות בעולם, תפתח את עצמה?

בני איינהורן: מקובל עלי שכאשר מדובר על שירותים כמו טלוויזיה במובן הקלאסי זה צריך להיות תחת פיקוח.

אברהם פורז: מה לדעתך לא צריך להיות בסמכות?

בני איינהורן: אני אומר שכל מה שאיננו שידורי טלוויזיה במתכונת הרגילה.

בני איינהורן: .

בני איינהורן: אני לא חשבתי על הגדרה.

אברהם פורז: מה המהות?

בני איינהורן: אני אומר שירותי מידע.

בני איינהורן: .

אברהם פורז: מה זה שירותי מידע?

בני איינהורן: אם רוצים לדעת שערי מניות בבורסה, אם רוצים לראות את היתרה בבנק.

אברהם פורז: השאלה היא איך זה נעשה.

בני איינהורן: בדרך כלל הדברים האלה עובדים אחרת מתוכנית.

בני איינהורן: זה לא שמוקד משדר תוכנית ואתה על זה עושה פעילות דו-כיוונית, אלא אתה פונה ביוזמתך לאיזה שהוא מאגר מידע ושולף ממנו אינפורמציה שמופיעה לך על צג הטלוויזיה.

בני איינהורן: זה לא שידור טלוויזיה קלאסי.

בני איינהורן: שידור טלוויזיה קלאסי הוא שידור שיש איזה שהוא מוקד שידור באיזה שהוא מקום שמשדר לעם ישראל.

בני איינהורן: היום אנחנו מכירים שידור שהוא רק צד אחד, מחר נכיר שידור שעם ישראל יכול להשתתף.

בני איינהורן: אני מדבר על איזה שהוא מאגר נתונים שנמצא באיזה שהוא מקום.

אברהם פורז: זאת אומרת שזה כמו חיבור לאינטרנט.

בני איינהורן: נכון, רק זה משתמש במסך הטלוויזיה.

אברהם פורז: זה ברור שהטכנולוגיה מאפשרת גם היום לקנות אינטרנט באמצעות מסך טלוויזיה.

בני איינהורן: אל תקרא לזה אינטרנט, כי למונח אינטרנט יש מונח מקצועי.

בני איינהורן: אינטרנט הוא מונח של פרוטוקול מסויים.

בני איינהורן: טלוויזיה עובדת בפרוטוקול שבז'רגון קוראים לו טלוויזיוני.

בני איינהורן: ההתנהגות שאני מתאר היא התנהגות כמו בשירותי אינטרנט: אתה מגיע למאגרי נתונים, שולף ומציג על המסך.

בני איינהורן: במקרה שלנו זה מסך הטלוויזיה.

בני איינהורן: הremote control הרגיל של הטלוויזיה משמש לך כאמצעי כמו לוח המקשים במחשב.

בני איינהורן: זה לא שידור שאני משדר לעם ישראל.

עמית שכטר: כאן בדיוק מהות הבעיה, כי את שירותי האינטרנט יקנו ספקי תקשורת אחרים.

עמית שכטר: מנסים פה להפיל את הטלוויזיה האינטראקטיבית תחת הטלוויזיה כאילו זה בתוך המנדט הקיים של חברות הכבלים, בזמן שאינטרנט הוא אינטראקטיבי באותה מידה והוא אותו דבר.

עמית שכטר: העולם הולך לקראת זה שהטלוויזיה האינטראקטיבית תנתן באמצעות פרוטוקולי אינטרנט.

אברהם פורז: ד"ר שכטר, השאלה היא מי הגוף המפקח על התכנים האלה.

עמית שכטר: המועצה לשידורי כבלים מפקחת על הגוף המשדר.

עמית שכטר: אם בטלוויזיה האינטראקטיבית ישנה גישה לגופים משדרים שלמועצה לשידורי כבלים ישנה הסמכות לפקח עליהם אז היא תפקח עליהם.

עמית שכטר: הפיקוח איננו על המשתמש, אלא על הגוף המשדר.

עמית שכטר: ברגע שהדבר הזה יתרחש ברשת האינטרנט, ממילא המועצה לשידורי כבלים תהיה מחוץ לתמונה, משום שאין לה שום אפשרות לפקח על הגופים שמספקים את המידע.

דני רוזן: אנחנו עדים לתופעה של לכידות בין שירותי בזק לנושא של טלוויזיה.

דני רוזן: קוראים לזה טלוויזיה אינטראקטיבית.

דני רוזן: מה זה טלוויזיה אינטראקטיבית אני לא יודע.

דני רוזן: באים אנשים מגישות שונות, מרקע שונה ומנסים להגדיר טלוויזיה אינטראקטיבית בצורה מסויימת.

דני רוזן: יש נסיון מאוד מעניין של הFCC בארצות הברית להגדיר מה זאת טלוויזיה אינטראקטיבית.

דני רוזן: הם פירסמו לפני שבוע, שבועיים פנייה לציבור עם איזה 50 שאלות בנסיון להגדיר מה זאת טלוויזיה אינטראקטיבית.

דני רוזן: אני מניח שיום אחד נתבונן ימינה ושמאלה בעולם ונגלה הגדרה סבירה שאנחנו יכולים לאמץ אותה למה זה טלוויזיה אינטראקטיבית.

דני רוזן: נדמה לי שהיום לדבר בחקיקה ראשית על הסדרת טלוויזיה אינטראקטיבית זה לא מן העניין.

דני רוזן: אני חושב שההגדרה של שידורים פותרת את זה.

נסים דהן: חוץ מערוץ הקניות יש עוד ערוצים שהם דו-כיווניים?

דני רוזן: ערוץ הקניות הוא חד כיווני.

דורית ענבר: ההגדרה שכתובה לעניין הלווין צריכה לחול גם על הכבלים כי זאת אותה טלוויזיה.

דורית ענבר: טלוויזיה דו-כיוונית נכונה בשתי המערכות.

דורית ענבר: עדיין זאת טלוויזיה.

דורית ענבר: אני מסכימה בהחלט עם דני שאנחנו לא רואים את סוף הדרך, את סוף התהליך.

דורית ענבר: עדיין ברור לכולם, לפחות בשלב הזה, מה היא טלוויזיה.

דורית ענבר: גם טלוויזיה אינטראקטיבית היא טלוויזיה.

אברהם פורז: הגברת ענבר, האם אנחנו יכולים בהגדרת טלוויזיה לומר "לרבות טלוויזיה אינטראקטיבית"?

דני רוזן: לא.

דני רוזן: עד שלא תגדיר מה זאת טלוויזיה אינטראקטיבית אתה לא יכול להגיד לרבות.

אברהם פורז: מר רוזן, מה זאת טלוויזיה אינטראקטיבית?

דני רוזן: אני לא יודע מה זאת טלוויזיה אינטראקטיבית.

דני רוזן: אני מכיר הרבה גישות בעולם לטלוויזיה אינטראקטיבית שהן שונות זו מזו.

אברהם פורז: איך אתה מתרגם את המילה אינטראקטיבית?

דני רוזן: הידודית.

דורית ענבר: ההגדרה שמופיעה בסעיף 6מ"ג לחוק לעניין שידורי טלוויזיה באמצעות לווין היא בפירוש הגדרה שאפשר להחיל אותה, כי כתוב שידורים נלווים המיועדים לציבור, לרבות שידורים דו-כיוונים והידודיים.

אברהם פורז: אם מר רוזן לא יודע מה זה, אני מציע שנשתמש במילה השבלונית "טלוויזיה", ונגדיר טלוויזיה לרבות טלוויזיה הידודית.

דורית ענבר: מה שאני מציעה הוא שבהגדרת שידורים נוסיף את המילים "לרבות שירותים דו-כיוונים והידודיים".

דני רוזן: אני חושב שזה יהיה משגה חמור, כי זה יהפוך את כל ההגדרה על פיה.

אברהם פורז: הגברת ענבר, זה נכון שהתחום הולך ומטשטש, אבל לדעתי עדיין יש הבדל בין טלוויזיה ובין שירותים אחרים שאינם טלוויזיה.

אברהם פורז: בתאוריה אפשר לומר שגם אינטרנט הוא טלוויזיה במידה מסויימת, כי יכול להיות שדרך האינטרנט תוכל לקלוט גם סרטים, אבל בכל זאת אנחנו משתדלים לעשות איזו שהיא הבדלה.

אברהם פורז: לפעמים כשאין לך ברירה אתה משאיר את האפשרות לפרשנות עתידית.

אברהם פורז: כאשר אנחנו אומרים שידורים נלווים לשידורי הטלוויזיה, זאת אומרת זה לא שידורי בזק המופצים באמצעות תשתית כבלים, אלא זה שידורי טלוויזיה לרבות מה שעל יד טלוויזיה.

אברהם פורז: לפי דעתי צריך להשתמש במילה "הידודית".

דני רוזן: כדאי מאוד להדגיש שלא מדובר על שירותי טלקומוניקציה, שירותי בזק ושירותי אינטרנט.

אברהם פורז: הגברת בנדלר, לא נותר לי אלא לומר שכאשר אנחנו מדברים בטלוויזיה, אנחנו מדברים על טלוויזיה לרבות טלוויזיה הידודית אינטראקטיבית, לא אינטרנט.

נסים דהן: זה צריך להשאר בתחום ההגדרה של מוקד שידור.

אברהם פורז: הפנייה הראשונה בדיאלוג הזה היא אל כולם, כאשר כל אחד עונה לחוד.

אברהם פורז: אני מבקש מהגברת בנדלר, בהתייעצות איתכם ככל שצריך, להכין לי את הקטע הזה.

אברהם פורז: אין לי פתרון יותר טוב מזה.

אסתר שטרנבך: לא יכולה להיות כזאת א-סימטריה באותו חוק.

אברהם פורז: אבל קיבלתי את עמדתך.

אברהם פורז: אנחנו מגדירים את הטלוויזיה כמו שהגדרנו את הלוין.

אברהם פורז: אנחנו רק מוסיפים את המילים "שירותים נלווים" לשירותי הטלוויזיה.

אברהם פורז: אני בדברי ההסבר במליאה אסביר שכאשר מדובר בטלוויזיה וגם מה שנובע מטלוויזיה, כמו השתתפות בחידון, זה טלוויזיה, ואילו הדברים שאינם כך הם טלקומוניקציה והם לא באחריות המועצה לכבלים ושידורי לווין.

דורית ענבר: גם בעולם היום כאשר השירותים האלה והאפליקציות השונות הולכות ומתפתחות כל הזמן, הרגולציה שנעשית היא שונה לגבי כל סוג.

דורית ענבר: הרגולציה שנעשית לגבי השירותים שהם יותר מסחריים, כמו למשל נתונים של בנק, היא רגולציה קלה שבקלות.

דני רוזן: היא לא ברגולציה של גופי הטלוויזיה בדרך כלל.

בני איינהורן: האם אני צריך אישור רגולטור בשביל להעלות בירור יתרה על המסך?

נגה רובינשטיין: אז שזה לא יהיה במסגרת שידורים.

אברהם פורז: אם אתה מתחבר לבנק שלך ורוצה לברר יתרה זה לא שייך.

אברהם פורז: אני מקווה שלא כל הציבור מתעניין בחשבון הבנק שלך.

נגה רובינשטיין: אז זה לא במסגרת רשיון לשידור.

נגה רובינשטיין: אם אתה לא רוצה להיות כפוף למועצה זה לא צריך להיות במסגרת שידור.

נגה רובינשטיין: אתה לא יכול שזה גם יהיה במסגרת שידורים ושזה גם לא יהיה כפוף למועצה.

נגה רובינשטיין: אתה צריך לבחור.

בני איינהורן: נגה, אני יכול להעלות את השירות הזה מחר?

אברהם פורז: אם מלאכת החקיקה תצלח ולא יהיו לה עיכובים נוספים ומיותרים, באיזה שהוא שלב תקבלו רשיונות ותוכלו לתת שירותי טלקומוניקציה.

אברהם פורז: אינטרנט זה טלקומוניקציה, והתחברות לחשבון הבנק שלך כדי לקבל נתונים זה טלקומוניקציה.

אברהם פורז: אם יש תוכנית שבסוף אתה משתתף בה על ידי זה שאתה אומר משהו זה עדיין טלוויזיה.

אברהם פורז: נכון שהגבולות הולכים ומטשטשים, אבל בכל זאת נשתדל לתת הגדרה.

נגה רובינשטיין: רק צריך להיות ברור שבמסגרת שידורים לא יוכלו להנתן השירותים שאינם שידורים.

אברהם פורז: הטלקומוניקציה איננה בידי המועצה לכבלים.

נגה רובינשטיין: יינתן להם רשיון לשידורים, לא יינתן להם רשיון למתן שירותי טלקומוניקציה.

אברהם פורז: כל המטרה שלנו היא שתהיה תחרות.

אברהם פורז: בזק תעביר אולי טלוויזיה והכבלים יעבירו אולי טלקומוניקציה.

נגה רובינשטיין: אבל לכל דבר יש רישוי.

נגה רובינשטיין: יש רישוי לשידורים ויש רישוי לטלקומוניקציה.

אברהם פורז: רישוי לטלקומוניקציה זה בסמכות שר התקשורת.

אברהם פורז: לגבי טלוויזיה זה המועצה לכבלים.

אברהם פורז: איך מפרידים בין אחד לשני אני אשתדל במליאה להסביר את ההבדל.

דני רוזן: רגולציה של שירותי בזק לא עוסקת בתוכן, היא עוסקת בהיבטים צרכניים, בהיבטים של תחרות הוגנת.

דני רוזן: הרגולציה של שידורים עוסקת בתוכן.

דני רוזן: צריך להוציא את ההידודיים מהלווין ובבוא העת להגדיר טלוויזיה אינטראקטיבית.

אברהם פורז: מר רוזן, הצעתך לא טובה.

אברהם פורז: מאחר וכל הדברים האלה הם טעוני רישוי, בין אם זה על ידי המועצה לכבלים ובין אם זה על ידי שר התקשורת, אנחנו חייבים באיזה שהוא מקום לומר מי נותן רישוי למה.

אברהם פורז: נכון שכשזה נהיה יותר ויותר מטושטש זה הופך ליותר ויותר מסובך.

דני רוזן: את הרישוי נותן תמיד שר התקשורת.

אברהם פורז: המועצה לשידורי כבלים גם אחרי שנהפוך אותה ליחידת סמך וניתן לה תקציב נפרד וכוח אדם היא תהיה במשרד התקשורת.

אברהם פורז: לכן, גם אם לא נכתוב בחוק, שר התקשורת יצטרך להכריע בין הגורמים השונים בתוך משרדו.

אברהם פורז: אנחנו נשתדל לתת לו את ההגדרה המקסימאלית.

נילי יבניאלי: מר פורז, אנחנו יוצרים פה בלבול.

נילי יבניאלי: אני חושבת שצדקת קודם כשאמרת שהאבחנה בין שידורים לטלקומוניקציה היא שבשידורים המסר עובר מהמרכז ומי שרוצה מתחבר ואילו בטלקומוניקציה כל אחד מזמין את השירות שלו.

נילי יבניאלי: זאת אבחנה שקל לעשות אותה, שרואים אותה בעין.

דני רוזן: היא לא נכונה.

נילי יבניאלי: היא נכונה.

אברהם פורז: אנחנו צריכים לכתוב את ההגדרה הטובה ביותר שאנחנו יכולים למצוא.

דני רוזן: בסעיף 10 מדובר בשינויים בהגדרת המועצה לשידורי כבלים ושידורי לווין.

דני רוזן: במקום 13 חברים המספר גדל ל-15, ובמקום 6 נציגי ממשלה יהיו 7 נציגים.

דני רוזן: בהתאמה יש פה הגדלה של כמות נציגי הציבור ל-8 נציגי ציבור.

דני רוזן: שמנו את האפשרות לשר התרבות לקבוע את הנציג של האמנים והיוצרים.

דני רוזן: "במועצה יהיו 15 חברים במקום 13 והם: 7 נציגי ממשלה במקום ה-6 שהם עובדי מדינה, ובהם אחד לפי המלצת שר החינוך, אחד לפי המלצת שר התרבות, אחד לפי המלצת שר המשפטים, אחד לפי המלצת שר האוצר ושלושה לפי המלצת שר התקשורת.

דני רוזן: 8 נציגי ציבור ובהם שניים שימליץ עליהם מרכז השילטון המקומי, שניים המייצגים לדעת השר את הצרכנים, 2 המייצגים האחד את דעת השר והשני על דעת שר התרבות את האומנים היוצרים, ושניים שהם נציגי גופים בתחום החינוך והתרבות.

דני רוזן: "

נסים דהן: ואם מחר נאחד את שני המשרדים, נבטל שניים?

דני רוזן: נשנה בהתאם.

אברהם פורז: בישיבה הקודמת שהתקיימה בעניין הזה הבעתי את התנגדותי להגדלת מספר חברי המועצה.

אתי בנדלר: פרט לשינוי שבמקום חינוך יהיה תרבות כל הסעיף הזה יורד?

אברהם פורז: כאשר הנציג של שר החינוך ימשיך עד לסיום כהונתו.

דני רוזן: סעיף 11 הוא סעיף טכני.

אברהם פורז: הלאה.

דני רוזן: סעיף 12 מדבר על סעיף 6ה לחוק העיקרי.

דני רוזן: מדובר פה בהרחבה של סמכויות המועצה.

דני רוזן: סעיף (א) המקורי אומר: "תפקידי המועצה לקבוע את המדיניות לגבי סוגי השידורים, נושאיו, תוכנם, רמתם, היקפם ומועדיהם", כאשר בתיקון יש תוספת "לרבות לעניין לוחות משדרים".

דורית ענבר: מה שקורה היום בפועל הוא שהמועצה מטפלת בלוחות המשדרים ומאשרת כל ערוץ שעולה או יורד.

דורית ענבר: כמובן שכאשר יוצאת פלטפורמה חדשה כמו "יס", או כאשר מתחלפת שיטת השידור כמו דיגיטציה אז שוב מאשרים את כל הלוח מהתחלה.

דורית ענבר: כל הדבר הזה נעשה בסמכות המועצה, הוא גם קבוע בכללי השידורים.

נסים דהן: כשיש שינויים לא מתוכננים בלוחות אתם גם נותנים אישור?

דורית ענבר: הכוונה היא לא ללוח הפנימי של כל ערוץ וערוץ, אלא לסך כל הערוצים שאתה רואה.

אברהם פורז: הגברת ענבר, המשמעות של המילים "לוח משדרים" היא יותר מאשר לאשר שזה ערוץ טוב.

דורית ענבר: הכוונה היתה לעגן את מה שממילא נעשה בפועל.

דורית ענבר: המועצה יכולה לקבוע שמדיניות השידורים היא שעד השעה 10 לא תהיה אלימות.

נחום לנגנטל: מה, חזרנו 100 שנים אחורנית?

נחום לנגנטל: רק מדיניות.

בני איינהורן: אדוני, יש כאן שינוי מהותי.

בני איינהורן: עד היום זה היה רק קביעת מדיניות.

בני איינהורן: יש כאן הגדלה נוספת של הרגלוציה.

בני איינהורן: בהצעת החוק המקורית כתוב לקבוע כללים ויש את הרשימה.

בני איינהורן: בפיסקה 5 כתוב לקבוע כללים או להורות, שזאת התוספת.

דני רוזן: כל המטרה היא להרחיב את הסמכויות.

אברהם פורז: מר איינהורן, תסביר לי מה מפריע לך במילים "לרבות לעניין לוחות משדרים"?

בני איינהורן: זה לא מפריע לי.

בני איינהורן: מפריע לי שהמועצה מורה לי ספציפית את לוחות המשדרים.

דורית ענבר: לא.

בני איינהורן: זה כתוב.

נחום לנגנטל: האם אנחנו אומרים שהמועצה תקבע את המדיניות של לוח המשדרים, או אנחנו אומרים שהמועצה תאשר בכל דקה ודקה עד הפרטים הכי קטנים?

נחום לנגנטל: אסור לנו להגיע לאלטרנטיבה השנייה, כי זה הכי גרוע.

דורית ענבר: סעיף 6ה מתחיל במילים "ואלה תפקידי המועצה".

דורית ענבר: לאחר מכן כתוב, בסעיף 5, שתפקיד המועצה הוא לקבוע כללים או להורות באמצעות החלטות מועצה גם אם טרם הם נכנסו בכללים.

דורית ענבר: אנחנו ראינו שהפרוצדורה של כניסת כללים לתוקף היא מאוד מאוד סבוכה וארוכה.

דורית ענבר: לפעמים ישנן החלטות מדיניות שצריך לקבוע ושייכנסו מיידית לתוקף.

דורית ענבר: ביקשנו שייקבע כאן שלא רק באמצעות כללים תקבע המדיניות, אלא שהמדינות תקבע גם באמצעות החלטות מועצה פורמאליות.

דורית ענבר: אין הכוונה בשום פנים ואופן ללוחות שידורים שקובעים את התוכניות.

דורית ענבר: המדיניות שקובעת המועצה היא מדיניות עקרונית כללית, והאישורים שהמועצה נותנת הם אישורים כלליים.

דורית ענבר: היא קובעת שיהיה אתיקה, שתהיינה הפקות מקור, היא קובעת דברים שהם בתחום סמכותה ושהם באים להגשים את המטרות שלה.

דורית ענבר: הכוונה היא לרבות אישור הערוצים, לא לרבות המשדרים במובן שבו הם מופיעים בעיתון.

מוריאל מטלון: המילה "תוכנם" מעידה על חדירה לתוכן.

דורית ענבר: מראש יש לך תוכן.

דורית ענבר: הכוונה היתה ללוחות של הערוצים, לא ללוחות שבעיתון.

עמית שכטר: יש זליגה בחוק הזה להפחתה במידת הפומביות של ההחלטות של הרשויות ולמעבר להחלטות ספציפיות שאינן דורשות פירסום פומבי.

עמית שכטר: אם אדוני זוכר, בסעיף 3 להצעת החוק, בסעיף קטן (3) כתוב היה "ורשאי הוא להורות כי הפעלת הזכויות ינתנו בתנאים שייקבע".

עמית שכטר: אז, בעזרתה של הגברת בנדלר, ציינו שתהיה הוראה בדבר פירסום ברשומות של אותן הוראות.

עמית שכטר: גם כאן צריך להיות אותו דבר.

עמית שכטר: למעשה מה שגברת ענבר מבקשת זה סמכות ליתן הוראות מבלי שהן יפורסמו ברשומות, כדי להקל על המסלול.

עמית שכטר: כאן המסלול הוא כזה שיוצרים הוראות פרטניות לגבי בעלי הזכיון או בעלי רשיונות אחרים, כאשר יהיה גוף שיוכל לתת הוראות מבלי לפרסם אותן.

עמית שכטר: כללים על פי הדין צריך לפרסם ברשומות.

דן ליבאי: המועצה מייעצת, מדריכה ומכוונת כאשר אתה נותן לה סמכות לקבוע את המדיניות.

דן ליבאי: אם אתה נותן לה סמכות לא רק לקבוע את המועדים אלא מדגיש שהיא רשאית להתערב ולקבוע בעניין לוח המשדרים ואתה מוסיף את המילה "להורות", אני כבר יוצא מבולבל.

דן ליבאי: אם אני צריך אחר כך לפרש את החוק, אני שואל את עצמי מה בין לקבוע מדיניות ובין להורות.

דן ליבאי: אם אני קובע מדיניות בכללים זה דבר שמקובל, אבל אם אני מוסיף לכך את הלהורות, אז מה הלהורות מוסיף לי.

דן ליבאי: אם הוא מוסיף את יכולת ההתערבות במשדרים אז אנחנו נכנסים להתערבות יתר.

דן ליבאי: אם גברת ענבר רוצה לומר ששידורים מסויימים בעלי דופי מוסרי או בפיקוח מוסרי לא יהיו במועדים מסויימים יש לה סמכות לקבוע את זה, אבל מדוע היא נדרשת להתערבות יתר?

דורית ענבר: זאת לא התערבות יתר, זאת אותה התערבות בדיוק.

דורית ענבר: מכיוון שאנחנו מקפידים מאוד על הפרוצדורות הללו, עד עכשיו אף אחד מהכללים שתקננו לא נכנס לתוקף.

דורית ענבר: אני הגעתי להסכמה עם כל הגופים המפוקחים, בראש וראשונה עם חברות הכבלים.

דורית ענבר: כאשר הגיע הרגע שאלתי אותם אם הם רוצים שזה יהיה רק בכללים.

דורית ענבר: היו דברים שהם רצו.

דורית ענבר: כעיקרון הם רצו שהמדיניות שלי תהיה לא בכללים כי זה היה נוח.

דורית ענבר: סיכמתי איתם שההחלטות של המועצה, שהן החלטות מדיניות, יתקבלו גם ברמה של החלטות מועצה ולא ייכנסו לתוקף רק בכללים.

דורית ענבר: כל ההחלטות הללו מתפרסמות יום לאחר קבלתן על ידי המועצה באינטרנט, חוץ מאשר קטעים שעלולים לפגוע בזכויות הפרטיות.

דורית ענבר: כל הדברים האלה מתפרסמים ונגישים.

דורית ענבר: בחלק הארי של ההחלטות הללו נערכים שינויים מסודרים.

דורית ענבר: כל הפעילות של המועצה תהיה משותקת לחלוטין אם היא לא ניתן לעשותה גם באמצעות לוח השידורים.

אברהם פורז: רבותי, אני נוטה להשמיט את המילים "לרבות לעניין לוחות המשדרים".

אברהם פורז: תתקיים על זה הצבעה.

נגה רובינשטיין: לעניין היקף ההגדרה של השידורים, צריך שיהיה ברור שאם משתנה הגדרת השידורים ונכנסים עוד נושאים חדשים לעניין השידורים זה בסמכות המועצה.

אברהם פורז: ברור.

דני רוזן: פיסקה (ב) היא טכנית.

דני רוזן: בפיסקה (ג) אין שינוי.

דני רוזן: בפיסקה (ד) אנחנו עושים שינוי בסעיף.

דני רוזן: הנוסח כפי שמוצע: "פיקוח על ביצוע השידורים הניתנים בידי בעלי רשיון שידור בשים לב לסוגי המשדרים והיקפם".

דני רוזן: בפיסקה (ד) אנחנו מוסיפים שני סעיפים חדשים (ה) "תנאים והגדלות בדבר בלעדיות בתוכן השידורים ו(ו) אתיקה בשידור והגנת הצרכן לגבי תוכן השידורים".

דורית ענבר: פיסקה (ה) היתה דוגמה לנושא שהמועצה נדרשה לקבל בו החלטה וקמו חולקים האם זה נכנס בתוך סעיף 1(א) או לא.

אברהם פורז: על מה רציתם לקבל החלטה?

דורית ענבר: רצינו וגם קיבלנו החלטות שהיו חיוניות לגבי הזכות לשדר תכנים.

דורית ענבר: .

אברהם פורז: למה לא קמה ועדת התיאום שקבועה בחוק הרשות השנייה?

אברהם פורז: מר רוזן, אתה יודע שבחוק הרשות השנייה יש הקמת ועדת תיאום בין הרשתות השונות, כשהמטרה העיקרית שלה היא למנוע את התחרות המטורפת הזאת שקרתה בשנה וחצי האחרונות ברכישת תוכניות מחו"ל.

אברהם פורז: אפשר לומר שעודף רגולציה זה לא טוב, התאגדות זה לא טוב, אבל התוצאה הסופית היא שמדינת ישראל משלמת מאות מיליוני דולרים כל שנה יותר על אותה סחורה בדיוק.

בני איינהורן: ורק בגלל רגולציה.

אתי בנדלר: להיפך.

אברהם פורז: מי צריך היה להקים את ועדת התיאום?

אברהם פורז: מי היה צריך ליזום?

דני רוזן: המועצה לשידורי כבלים עוסקת גם בלווין וגם בכבלים.

דני רוזן: .

אברהם פורז: אם לא יהיה משהו, התופעה תחזור על עצמה בעתיד.

אברהם פורז: הקרב הזה בין הישראלים השונים שבאים לארצות הברית, נאבקים שם ומעלים את המחירים בצורה מטורפת.

אברהם פורז: .

אברהם פורז: תראה, אני יכול להבין מישהו שנלחם במישהו אחר על ידי זה שהוא עושה הפקות מקוריות איכותיות ואומר:

אברהם פורז: אני משקיע בהפקה מקורית.

אברהם פורז: זה שהוא מתחרה עם השני מי יקנה פרק יותר יקר בסידרה אמריקנית.

אברהם פורז: .

דני רוזן: אתה מציע לבטל את התחרות?

אברהם פורז: בקטע הזה אני מוכן לחלק שוק.

דורית ענבר: ההחלטות שניתנו היו החלטות חשובות שהוכיחו את עצמן.

דורית ענבר: הסיבה היחידה שהכנסנו את סעיף (ה) היה כי קם מי שלא היה לו נוח בהחלטה ואמר שהסמכות הכללית של המועצה היא לקבוע מדיניות לגבי סוגי שידורים, תוכנם וכו', היא לא כוללת סמכות לקבוע בלעדיות.

אברהם פורז: אני מבקש ממך, מר רוזן, לפנות לשר התקשורת ולומר לו שהוא זה שהיה צריך להיות היוזם להקמתה של ועדת התיאום.

דני רוזן: קם גוף שנקרא מינהלת הסדרת השידורים.

דני רוזן: .

דני רוזן: תפקידו לעשות תיאום בין כל הגופים המשדרים בישראל.

אברהם פורז: זה לא זה.

אברהם פורז: מר רוזן, יש סעיף אחר שאומר את זה אחרת.

אברהם פורז: המשק הישראלי מפסיד מאות מיליוני דולרים כל שנה.

אברהם פורז: לא חבל?

דני רוזן: אבל התפקיד של המינהלת על פי החלטת הממשלה הוא לעשות את כל התיאום בין כל הגופים, כולל הרשות השנייה.

אברהם פורז: מישהו צריך לבוא לממשלה ולומר: יש סעיף בחוק, בואו נפעיל אותו.

דני רוזן: רשמתי בפני.

אברהם פורז: אני מבטיח לכם שאני לא ארפה מזה ומיד אחרי הבחירות אני אבקש שהצעתי לכינוסה של ועדת התיאום תהיה.

אסתר שטרנבך: סעיף קטן (ה) מעניק סמכות למועצה להגביל את חופש ההתקשרות בתחום רכישת התכנים.

אסתר שטרנבך: בענף השידורים לציבור מקובל לעשות הסכמים בתנאי בלעדיות.

אסתר שטרנבך: מאחר שהכוונה היא לצורך קידום תחרות, אני מציעה שהמחוקק יגביל את הסמכות של המועצה לקבוע את התנאים וההגבלות משיקולים של קידום התחרות.

נגה רובינשטיין: זה לא רק שיקולים של קידום תחרות, זה עניין של מגוון שידורים.

אסתר שטרנבך: אני לא רואה שום הצדקה אחרת, זולת שיקולי פגיעה בתחרות כשלמועצה תהיה את הסמכות להתערב.

נגה רובינשטיין: השיקולים שהמועצה מופקדת עליהם הם לא רק שיקולי תחרות.

נגה רובינשטיין: שיקולי תחרות הם אחד מהם.

נגה רובינשטיין: אי אפשר להגדיר את השיקולים כשיקולי תחרות בלעדיים.

אברהם פורז: הגברת שטרנבך, או שאנחנו סומכים על המועצה או שאנחנו לא סומכים עליה.

אברהם פורז: אין סיבה לקשור לה את הידיים ואת הרגליים.

אברהם פורז: אם הם יעשו שימוש לרעה בשיקול הדעת, תמיד יש לכם אפשרות לפנות בהליך משפטי.

אברהם פורז: אני חושב שזה די סביר לתת להם.. (ו) "אתיקה בשידור והגנת הצרכן לגבי תוכן השידורים.

אברהם פורז: "

דורית ענבר: בישיבה הקודמת שהיתה בעניין הורדנו את המילים "לגבי תוכן השידורים" ונשארנו עם המילים "והגנת הצרכן".

דורית ענבר: מדובר בשני נושאים שהיה ספק מצד כמה גורמים האם הם בסמכות המועצה או לא, בשעה שהמועצה דנה בהם מאוד בהרחבה.

דורית ענבר: אני לא חושבת שיש חולק לגבי הנושא של אתיקה.

דורית ענבר: המועצה עסקה בחצי שנה האחרונה באופן מאוד אינטנסיבי בכל מיני פעולות שנגעו להגנת הצרכן, כמו למשל בהסכמים בחוזה המנוי של המנויים – הן של הלווין והן של הכבלים.

דורית ענבר: זה לא רק השידורים עצמם, אלא שורה של דברים אחרים.

אברהם פורז: ולכן היושב-ראש מציע שהמילים "לגבי תוכן השידורים" – יימחקו.

מוריאל מטלון: אדוני, לעניין הלווין חוייבנו להגיש את ההסכם עם המנויים לבית הדין לחוזים אחידים.

אברהם פורז: מכוח חוק אחר.

מוריאל מטלון: לא, מכוח הרשיון שקיבלנו ממשרד התקשורת.

מוריאל מטלון: הרשיון חייב אותנו להגיש את ההסכם לבית הדין לחוזים אחידים.

מוריאל מטלון: זה הפורום המתאים.

מוריאל מטלון: יש פה כפילות.

מוריאל מטלון: הגנת הצרכן לגבי תוכן השידורים יש בה הגיון, אבל כשיורדים לנושא של החוזה לגבי המנויים זה בדיוק המסגרת שלשמה יש חיקוק אחר.

דורית ענבר: זאת הדוגמה הטובה ביותר למה צריך את המועצה.

דורית ענבר: רק עכשיו קראתי בעיתון שחוזה המנויים של "סלקום" אושר בבית הדין לחוזים אחידים אחרי 5 שנים שהוא שם.

אברהם פורז: אנחנו בשלב זה אומרים אתיקה בשידורים והגנת הצרכן.

דני רוזן: שני הסעיפים הבאים הם סעיפים טכניים.

אברהם פורז: למה לפרסם, על פי הוראת השר, מכרזים?

דני רוזן: למועצה היתה הסמכות לפרסם מכרזים.

דני רוזן: עכשיו נקבע לפרסם על פי הוראת השר.

אברהם פורז: למה השר צריך לקבוע?

דני רוזן: כי הקביעה אם כן או לא לעשות מכרזים צריכה להיות על ידי השר.

אתי בנדלר: מה יהיו הקריטריונים של השר מתי לפרסם מכרז ומתי לא?

דני רוזן: אין ספק שהשר הוא זה שאחראי.

דני רוזן: .

אסתר שטרנבך: להבדיל מזכיון, לגבי רשיון יש אפשרות להחליט שיהיה מכרז ויש אפשרות להחליט שלא יהיה מכרז.

אסתר שטרנבך: הסמכות להחליט בעניין הזה נתונה לשר בסעיף 1 לחוק.

אברהם פורז: אני בעד זה שהמועצה מיוזמתה תוכל להחליט על פרסום מכרז.

אברהם פורז: זה לא מונע מהשר לבקש את זה ממנה.

נסים דהן: המועצה תפרסם מכרז על משאב שהממשלה לא תרצה לשווק אותו?

אברהם פורז: או שהקמנו גוף ציבורי רחב.

אברהם פורז: .

נסים דהן: אבל התפקיד של הגוף הציבורי הרחב הוא לפקח על מה שהממשלה שיווקה, היא לא יכולה להכריח את הממשלה לשווק משאב טבע של מדינת ישראל.

דני רוזן: סעיף 6(ה) קובע חד משמעית שאת רשיון השידור נותן השר, לא המועצה.

אברהם פורז: הגברת ענבר, אם משתנה הנוסח הזה, האם כשאתם מגיעים למסקנה שאתם רוצים להוציא..?

דורית ענבר: אדוני, הרשיון ניתן ממילא על ידי השר.

דורית ענבר: גם אם המועצה תהיה פרועה וחסרת חינוך היא צריכה את השר.

אברהם פורז: אם תחליטו שאתם רוצים הוא לא יוכל לעצור בעדכם.

דני רוזן: אני חושב שהנוהל התקין הוא שהשר מחליט לעשות מכרז.

דני רוזן: יש גוף מבצע שנקרא המועצה.

דני רוזן: יש דברים שהם בשיקול דעת המועצה ויש דברים שהם בשיקול דעת השר.

אתי בנדלר: נניח שיש איזה שהוא רשיון שאפשר לתת רק אחד כמותו, לצורך העניין, והשר יחליט שלא לפרסם מכרז, הוא רוצה לתת את זה לגוף פלוני.

אתי בנדלר: .

נסים דהן: אז יש בג"ץ במדינה.

דינ רוזן: ממילא השר קובע בתקנות את סידרי העבודה ואת דרכי הפעולה של המועצה בשבתה כוועדת מכרזים.

דינ רוזן: המועצה כגוף ציבורי מתאימה להיות ועדת מכרזים, והקביעה אם כן או לא לעשות מכרז היא קביעה של השר.

יורם מוקדי: אם המילים הללו קיימות, השר יכול להורות לגורם אחר לערוך את המכרז.

יורם מוקדי: זה ההבדל היחידי שאנחנו רואים לאור ההוראות של 6(ח) הקיימות.

יורם מוקדי: ממילא השר הוא זה שמחליט והמועצה היא זאת שמבצעת.

יורם מוקדי: אם מוחקים את המילים הללו, המשמעות הפרקטית היחידה היא שהשר לא יכול לתת למישהו אחר לעשות את המכרז.

דני רוזן: אני לא מקבל את הפרשנות הזאת.

דני רוזן: אני לא חושב שהיא נכונה.

אברהם פורז: האם אני יכול לומר "לפרסם ביוזמתה או על פי הוראת השר מכרזים למתן רישיונות שידור"?

דני רוזן: אני הייתי משאיר את זה כפי שזה, כי זה הכי הגיוני והכי נכון.

אתי בנדלר: איך אתה מתמודד עם הטענה שהעלה עו"ד מוקדי?

דני רוזן: אני חושב שהיא לא נכונה.

אברהם פורז: אני מציע בשלב זה לכתוב "על פי הוראת השר או ביוזמתה".

דני רוזן: אנחנו מתנגדים למילים "או ביוזמתה".

אתי בנדלר: לא הוספת בכך שום דבר.

אתי בנדלר: כל המטרה של המילים הללו היא להגביל את היוזמה שלהם.

אברהם פורז: זאת הכוונה שלי.

אברהם פורז: תשאירי כרגע את הנוסח שלי.

אברהם פורז: עם פיסקה (3) ופיסקה (4) אין בעיה.

אברהם פורז: מר איינהורן, מה המילים "או להורות" בסעיף קטן (5) מפריעות לכם?

דוד ליבאי: אם נקבע לקבוע מדיניות, אז מדיניות קובעים בכללים.

דוד ליבאי: מדיניות היא לא עניין ביצועי.

דוד ליבאי: אני חושב שסמכות להורות יש לגוף ביצועי.

דוד ליבאי: זה יביא את המועצה לאט לאט לקחת לעצמה סמכויות ביצועיות שחייבות להיות בידי הממשלה או בידי שר.

דוד ליבאי: זה יביא להתנגשות.

דורית ענבר: אם אקבל את דעתו של עמיתי המאוד מלומד, אז הדבר הבא שאני צריכה לעשות כשאני יוצאת מהישיבה הזאת זה לבטל לכם את אישור הדיגיטציה שנתתי לכם ולהדגים לכם את המשמעות של פעולת המועצה.

דורית ענבר: המועצה לא רק יושבת במגדל שן וקובעת מדיניות וכללים, היא עושה הרבה מאוד החלטות שיש להן פן של מדיניות מפורש.

אברהם פורז: המילה "כללים" אומרת שאתם עושים כללים, לא דברים ספציפיים.

דורית ענבר: יש דברים שמתאים שיהיו בכללים ויש דברים שהן החלטות יותר ספציפיות שהמועצה צריכה להורות בהן.

דוד ליבאי: אז תפרידי.

דוד ליבאי: אם יש לזה מקום, תפרידי ואל תתני למועצה סמכות להורות לגבי כל סעיפי המשנה של קביעת מדיניות.

דורית ענבר: כאשר אני מתבקשת על ידי הגופים המשדרים לאשר סוגי שידורים של תכנים למבוגרים, ההחלטה שאני נותנת בעניין הזה היא לא בכללים.

דורית ענבר: אם הייתי צריכה לתת אותה בכללים היא לא היתה מתקיימת.

דורית ענבר: אף כלל מהכללים שהחליטה המועצה בשנה האחרונה עוד לא נכנס לתוקף.

עמית שכטר: לאשר ולהורות זה לא אותו דבר.

דורית ענבר: זה להורות, כי אני הוריתי.

דורית ענבר: .

אברהם פורז: הגברת ענבר, איך הורית לפני שתוקן החוק?

דורית ענבר: כדי שהעבודה והסמכויות של המועצה יבוצעו והגופים יקבלו את ההיתרים ואת ההחלטות וההנחיות שהם מבקשים, היתה הסכמה בכתב בין כל הגורמים שאין שום שאלה שההחלטות מחייבות ככללים.

דורית ענבר: אם יש חריגה מסמכות כל אחד יכול ללכת לבג"ץ, אבל אם זה במסגרת סמכותה של המועצה, ההחלטה מחייבת כמו שמחייב כלל.

דני רוזן: אני אקריא מדברי ההסבר: "שתי הסמכויות האחרונות נועדו לאפשר הפיכת המדיניות לנורמות בנות ביצוע: כללים – לעניין נורמות כלליות, והוראות – לעניין מקרים פרטניים".

נגה רובינשטיין: הסמכות להורות היא לא סמכות מהותית שלא היתה קיימת קודם.

נגה רובינשטיין: זה מה שמאפשר להוציא את הכללים מהכוח אל הפועל.

נגה רובינשטיין: זה לא מה שמרחיב את סמכות המועצה שניתנה בסעיף 6(ה).

בני איינהורן: אדוני, זאת בדיוק הנקודה שבה תצטרך להחליט עם עצמך אם אתה עושה את עודף הרגולציה או לא עושה.

בני איינהורן: כאן יש את היכולת להתערב בכל פרט ופרט בצורה מוחלטת.

מוריאל מטלון: שר התקשורת הוציא רשיון ל"יס", זכיון לכבלים, הכל על פי חוק.

מוריאל מטלון: הרשיון הזה הוא קניינם, על פיו הם פועלים.

מוריאל מטלון: לשר יש סמכויות, במסגרת החוק, לפקח, לקבוע מדיניות.

מוריאל מטלון: להורות, הדירקטוריון מורה.

נגה רובינשטיין: אתה רוצה עכשיו לדון בסמכות של המועצה לקבוע מדיניות?

מוריאל מטלון: לא.

מוריאל מטלון: למועצה יש סמכויות.

מוריאל מטלון: היא פועלת במסגרת החוק, במסגרת התקנות ובמסגרת הרשיון או הזכיון אצל הכבלים.

מוריאל מטלון: בכל אחד מאלו ניתנו לה כלים לפיקוח שאנחנו מכבדים אותם, אבל אין לה סמכות להורות שלא במסגרת הכלים האלה.

מוריאל מטלון: אם זה נופל בחוק, בתקנות, ברשיון או בזכיון היא לא צריכה את המילה "להורות".

מוריאל מטלון: מתי היא צריכה להורות?

מוריאל מטלון: כשזה לא בחוק, לא בתקנות ולא ברשיון.

מוריאל מטלון: במקרה הזה היא לא יכולה להורות לי, כי יש לי רשיון שנותן לי רשות לעשות כל דבר.

עמית שכטר: להורות ולאשר זה לא אותו דבר.

עמית שכטר: הסמכות שניתנה למועצה לאשר את השינוי הטכנולוגי של חברות הכבלים או לאשר ערוצים נוספים מצויה בכללים.

עמית שכטר: שם נקבע שמותר להם לאשר ערוצים.

עמית שכטר: להורות זה סמכות פוזיטיבית שחורגת.

עמית שכטר: .

אברהם פורז: הצעת היושב-ראש היא להוריד את המילה "להורות".

דני רוזן: פיסקה (ב) זה דבר טכני: "במקום לוחות משדרים עתידיים של בעלי הזכיונות" ייכתב "לוחות משדרים עתידיים של בעלי רשיונות שידור".

אברהם פורז: רבותי, בזה אנחנו מפסיקים.

אברהם פורז: המשך יבוא בשבוע הבא.