ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 231, 2000-12-18 11:00

אברהם פורז: אנחנו דנים בהצעת חוק של חבר הכנסת אופיר פז-פינס בקשר לטלפונים סלולריים.

אברהם פורז: מאחר שאנחנו קיימנו דיון די יסודי בשלב של הקריאה המוקדמת, לפני שהעברנו את החוק לקריאה ראשונה, וכפי שאתם ודאי יודעים יש הבדלים משמעותיים בין הצעת החוק כפי שעברה בקריאה המוקדמת מכפי שהיא נראית היום, מי שרוצה לומר משהו לגבי ההצעה, בבקשה.

ברוריה ון-רייך: דבר שני שאנחנו רוצים הוא שייאמר ש"רשאי לקבוע הוראות".

דבורה סיילס: מעבר לזה אני רוצה לציין את הסכנה שבטלפון הסלולרי, להבדיל ממכשירים אחרים פוליטי קרינה, זה קירבה לאזור המוח ומשך השימוש במכשיר על-ידי האדם.

אופיר פינס-פז: אני הרי חי במדינה הזאת ואני אומר גם לנציגי הממשלה.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שאתם אומרים כאן דברים לשם שמים ואני אומר את הדברים משום שמופעל כאן לובי של החברות המפעילות גם על חברי הכנסת וגם על הממשלה, וחברי הכנסת עומדים בעניין הזה אבל הממשלה מתחילה לדבר בדיבור אחר.

אופיר פינס-פז: כמו שאמר יושב-ראש הוועדה הממשלה תמכה בהצעת החוק הזה, אבל פתאום אתם מעלים סייגים שיגרמו לחוק הזה לא להיות מחוקק.

אופיר פינס-פז: אני מציע בעניין הזה להיזהר.

אופיר פינס-פז: כמו שאמרתי, הצעת החוק הזאת היא פשרה מאוד מאוד מתונה מבחינתי.

אופיר פינס-פז: אגב, אנחנו לא עושים כאן שום שיא עולמי.

אופיר פינס-פז: בבריטניה מחוקקים היום חוק ברור שאומר שלילדים אסור להשתמש בטלפונים סלולריים, ואנחנו לא הצענו זאת למרות שיכול להיות שפעם יציעו את זה.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא קובעים כאן שום שיא עולמי אלא אנחנו בסך הכל עושים חוק מתון מאוד שמאפשר לקבוע איזה שהם כללים במשחק הזה.

אופיר פינס-פז: עד היום כולם אמרו לנו שיש תקן בינלאומי, אבל פתאום אומרים לי שהתקן הבינלאומי הוא לא אובייקטיבי, פתאום אין תקן בינלאומי.

אופיר פינס-פז: אי-אפשר לשחק עם הדברים לפי נוחות.

אופיר פינס-פז: זה לפעמים עושים פוליטיקאים, אבל זה אסור שיעשו אנשי מקצוע.

אופיר פינס-פז: כמציע החוק אני כבר אומר לכם שאני לא אסכים לשינוי, אלא אם כן יש שינוי שבאמת מתקבל על הדעת שלא חשבנו עליו, עם זה אין לי בעיה.

אופיר פינס-פז: אבל סתם כד לעשות כאן כל מיני טריקים בתוך החקיקה, אני לא אסכים לזה.

אסף אייזן: גם אנחנו מברכים על הצעת החוק, אין לנו כל עניין להסתיר מידע מהציבור ומיום היוולדו של הפורום אנחנו פועלים בשקיפות וזה אחד העקרונות שמנחים אותנו, אבל אנחנו חושבים שבהצעת החוק הזאת יש כמה דברים שצריך להוסיף.

אסף אייזן: אחד הדברים זה הנושא של הסכמה או התייעצות עם שר התקשורת כשר שממונה על העניין.

אסף אייזן: שר התקשורת הוא זה שנותן את ההיתר ליבוא של מכשירים כאלה לארץ, והוא זה שצריך שיתייעצו אתו בנושא של התקנת תקנות בנושא הזה.

אסף אייזן: נושא שני זה הנושא של האפליה והציג את זה כאן האדון הנכבד מהרשות להגנת הצרכן.

אסף אייזן: אם מדברים על מכשירים פוליטי קרינה יש אלף ואחד מכשירים כאלה ואני לא רואה למה הטלפונים הסלולריים צריכים לקבל התייחסות ספציפית, מה גם שהמידע הזה בסופו של דבר לא מצוי אצל החברות הסלולריות אלא אצל החברות היצרניות.

אהוד נאמן: יש לשים לב שכל מכשיר או מכונה שפולטים קרינה בלתי מייננת, זה יכול להיות גם שלט רחוק לטלוויזיה, ולכן חייבת להיות זיקה בין החוק הזה לבין החוק לקרינה בלתי מייננת שכבר הוכנה על-ידי המשרד.

שיאלה קנדל: לכן צריך גם לחשוב איך יגויסו משאבים על-מנת לאפשר שחוק זה אכן ייושם.

שיאלה קנדל: לגבי הטלפונים הסלולריים עצמם.

שיאלה קנדל: המשרד לאיכות הסביבה, לפני כחצי שנה, כשהתחלנו לדון בנושא הזה, העביר פורמט, איזושהי הצעה לנוסח שמפרטת בדיוק איזה אינפורמציה לתת לציבור, מה הרלוונטיות מבחינת רמות הקרינה לציבור הרחב.

שיאלה קנדל: אנחנו חושבים שהדבר החשוב הוא שהחומר הזה יחולק לתחנות המכירה של הטלפונים הסלולריים על-מנת לאפשר השוואה לפני שבן-אדם קונה את המכשיר ולא אחר-כך על גבי הטלפון עצמו.

אלי ריכטר: אני מציע שלא נסמוך על שר האוצר כמקור למידע רפואי מוסמך.

אלי ריכטר: אם מדובר בהצעת חוק או תקנה, אם אין סימון של התרעה נגד שימוש מופרז של ילדים, זה מחדל.

אלי ריכטר: היום יש כבר הרבה מחשבה בספרות וגם החלטות ממשלתיות בשוק המשותף והם מיישמים את עיקרון הזהירות המונעת.

יעקב דבי: מאחר שהיבואן, נציג היצרן או היצרן רוצה להחדיר לישראל מוצר מסוים, הוא צריך להביא הליך אישור ויש כבר חוק בנושא הזה.

יעקב דבי: אני מציע שבמסגרת הליך האישור נחייב אותו למסור את הנתונים של ההספקים והדברים האלה כדי שאחר-כך המפעילים יוכלו להעביר אותם לציבור.

מיכאל לוינקרוין: אם משרד התעשייה והמסחר יחליט להכריז על זה כתקן רשמי, הנושא הזה בעצם מטופל במנגנון שצריך להיות חופשי וכן הלאה.

אלן זיסבלט: אני קצת מוטרד ממה שאני לומד כאן היום, כי בעצם אנחנו קובעים חובה – ויכול להיות שהשר יוכל להסתדר עם זה – להוציא צווים לגבי מגוון רחב מאוד.

אלן זיסבלט: אין לשכוח שכפי שאמר מר קמחי לשר יש היום סמכות לפי חוק הגנת הצרכן להתייחס לסיכונים, כולל הסיכונים הבריאותיים.

אלן זיסבלט: אני מבין שהוא לא עושה מספיק ואני מבין שכאן מדובר על נושא מאוד קריטי ורגיש.

אברהם פורז: אני חושב שאנחנו צריכים לומר שלגבי טלפונים סלולריים השר חייב להתקין תקנות תוך זמן שנקבע ולגבי השאר הוא רשאי כי באמת יש פה מגוון עצום של דברים ואולי הוא לא יכול לעמוד בכולם ואולי לא צריך לגבי כולם.

אברהם פורז: כאמור, אנחנו נפריד בהגדרה בין מכשירים פולטי קרינה שכולל הכל ובין טלפונים סלולריים ומערכות שמקשרות טלפונים סלולריים באופן ספציפי.

אברהם פורז: על ההגדרה נעמוד אחר-כך.

אברהם פורז: "השר באישור ועדת הכלכלה של הכנסת יקבע הוראות בדבר וכולי".

אברהם פורז: לגבי מכשירים שהם אינם טלפונים סלולריים – "השר רשאי באישור ועדת הכלכלה של הכנסת לקבוע הוראות בדבר חובת מתן מידע הקשור וכולי".

אברהם פורז: לגבי מכשירים סלולריים נאמר שתוך חצי שנה.

אברהם פורז: לדעתי – אני לא נותן כאן עצות משפטיות – אם היצרן סיפק לך מכשיר שהוא בניגוד לתנאים, הוא רימה אותך או לא ניתן לך אינפורמציה מדויקת ואתה תיתבע, יש לך עילת תביעה נגדו לפי צד ג'.

אברהם פורז: אנחנו לא יכולים ללכת לחפש את יצרני החלקים.

ברוריה ון-רייך: דיברנו על סימון על גבי המכשיר ואני רוצה לומר שהמנכ"ל שלנו נפגש עם היצרנים והם בפירוש הודיעו שאם הם יצטרכו לעשות זאת, הם פשוט לא יביאו את המכשיר.

ברוריה ון-רייך: אנחנו מציעים שהם ישימו את האינפורמציה בתוך הקופסה ולא על המכשיר עצמו.

אברהם פורז: אנחנו מסכמים שדרכי הפרסום, בין אם זה על המכשיר עצמו, בין אם במצורף אליו, בין אם זה בדרך אחרת, ייקבעו באותן תקנות.

אברהם פורז: אני אסביר במליאה שאנחנו מצפים מהשר, ככל שאין לו את הידע המספיק במשרדו, שיתייעץ עם כל הגורמים.

אברהם פורז: לגבי התקנות אמרנו, שלושה חודשים ועוד שלושה חודשים.

אברהם פורז: לגבי תקנות אחרות, הוא רשאי ולכן אין מועד.

אלן זיסבלט: לגבי היתר, יש לנו כבר היום סמכות כוללת ונאמר בסעיף 17(ב)(2) לחוק הגנת הצרכן: "השר רשאי לקבוע בצו פרטים נוספים שיש לציין לרבות וכולי, בהיותם מסוכנים לשימוש דרך השימוש בהם וכולי".

אברהם פורז: רבותיי, בכפוף לזה אנחנו מחליטים, על דעת המציע ועל דעת הוועדה, להביא את הצעת החוק לקריאה שנייה שלישית.

אברהם פורז: אני מודה לכולכם.