ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 194, 2000-09-27 13:45

אברהם פורז: אני פותח את הישיבה.

אברהם פורז: הנושא שעל סדר היום: תקנות הבזק (אגרה בעד רשיון למתן שירותי בזק פנים-ארציים נייחים), התש"ס-2000.

אברהם פורז: אלכס וייסמן, סמנכ"ל כלכלה במשרד התקשורת, בבקשה.

אלכס וייסמן: משרד התקשורת מבקש במסגרת המהלכים שיוגדרו בתקופה האחרונה שמיועדים לפתיחת שוק התקשורת לתחרות ומתן רשיונות לכל דורש, באמצעות שימוש אלחוטי במכרזים שהתפרסם בתקופה האחרונה, לאשר אגרה בסדר גודל של 16 מיליון שקל, תשלום חד פעמי שנדרש, כתנאי, על מנת לקבל את הרשיון.

אלכס וייסמן: המצב כרגע הוא שללא אישור התקנות לא ניתן לגבות התשלום.

אלכס וייסמן: הסכום נועד לשקף, מצד אחד, איזה שהוא מחסור זניח ביותר מגורמים שהם לא גורמים רציניים בענף התקשורת, והרי כולנו יודעים שפעילות בתחום התקשורת כרוכה בהרבה מאוד השקעות.

אברהם פורז: למה נקבע דווקא סכום של 16 מיליון ₪?

אברהם פורז: מה הפרמטרים?

אלכס וייסמן: אני יכול להגיד שתחשיב מדוייק לא קיים, אבל עשינו איזה שהיא הערכה לגבי שני האילוצים האלה, אחד, שאם זה יהיה סכום משמעותי - - -

אברהם פורז: אם היית אומר 10 מיליון, הייתי מבין, אבל כשאתה אומר 16 מיליון?

אברהם פורז: בעצם, אם זה מכרז אז לפי החוק אסור לעשות דבר כזה.

אלכס וייסמן: לא נתנגד אם תרצה לעגל את הסכום הזה.

אברהם פורז: אולי בכל זאת תסביר לנו למה 16 מיליון שקל?

אלכס וייסמן: אני אסביר.

אלכס וייסמן: ההצעה המקורית של המשרד היתה לקבוע 20 מיליון דולר.

אברהם פורז: 20 מיליון דולר זה 80 מיליון שקל.

אברהם פורז: עכשיו אתם מבינים?

אברהם פורז: 16 מיליון שקל זו הנחה, מכירת חיסול.

אברהם פורז: אלכס וייסמן: אותם 20 מיליון דולר שעליהם חשבנו, היו אמורים להיות תשלום ראשון למקדמה שתקוזז מתשלום תמלוגים עתידיים.

אברהם פורז: מר וייסמן, רק תסביר לי, מי אמור לשלם את הסכומים האלה?

אלכס וייסמן: כל חברה שתרצה לקבל רשיון כללי.

אלכס וייסמן: אם אנחנו מסתכלים היום על השחקנים שהודיעו שהם רוצים להיות שחקן כזה, אז זה חברות הכבלים, חברת סלקום, חברת ברק, חברת אופק וחברות אחרות שהחליטו שהן רוצות - - -

אברהם פורז: כל מי שרוצה לקבל רשות למתן שירותי בזק פנים-ארציים, ישלם 16 מיליון שקל.

אברהם פורז: בינינו לבין עצמנו, גם מיליון שקל זה רציני.

אלכס וייסמן: אמרתי שאנחנו מוכנים לעגל את זה.

אלכס וייסמן: אבל באמת התחלנו ב-20 מיליון.

אלכס וייסמן: תראה, יש פה חברות שאני יודע שיטענו למה זה כך ולא אחרת.

אלכס וייסמן: מחברת הלוויין רצו בזמנו 60 מיליון, זה ירד ל-30 מיליון.

אברהם פורז: חברת הלוויין שילמה משהו על הרשיון?

קריאה: כן, תשלום חד פעמי של 30 מיליון שקל.

מורי מטלון: שמי מורי מטלון, אני עורך דין ואני מייצג את חברת די.

מורי מטלון: בי.יס.

מורי מטלון: אני לא מבין ולא שמעתי מדברי משרד התקשורת כל הסבר לטענה שהם דורשים את הסכום הזה כדי להבטיח את הרצינות של מבקש הרשיון, וכאן אני רוצה להציע איך לעשות את זה ללא תשלום כספי.

אברהם פורז: אבל לכם יש כבר רשיון.

מורי מטלון: יש לנו רשיון מוגבל.

מורי מטלון: בשעתו ביקשנו שהרשיון יכלול גם את השירותים, אמרו לנו, כל דבר תגישו בנפרד.

מורי מטלון: שילמנו 30 מיליון שקל, ועוד 30 מיליון שקל ערבות בנקאית.

אברהם פורז: אבל אני חסכתי לכם את האגרה על האנטנות.

מורי מטלון: נכון, אבל היום באים ואומרים, תראו, המשק הולך לקראת כיוון שכאשר יאפשרו את הפתיחה לכבלים שעדיין לא נכללים פה - כבלים הם בהסדר נפרד - אף אחד עוד לא יודע כמה הם ישלמו.

אברהם פורז: אולי גם הם ישלמו 16 מיליון שקל.

מורי מטלון: היום אתה בא ואומר, יש לנו היום מצב שממונופול אנחנו נעבור לדואופול, וצריך להיות אינטרס כלכלי ממדרגה ראשונה למשרד התקשורת להגדיל את התחרות ולהבטיח שהיא לא תהיה - - -

אברהם פורז: אוי לאחד שרוצה לקבל רשיון כללי ואין לו 16 מיליון שקל.

מורי מטלון: התשובה מאוד פשוטה.

מורי מטלון: משרד התקשורת לא בא ואמר, תראו, אנחנו צריכים את ה-16 מיליון כדי לתת כך או אחרת.

מורי מטלון: אגב, זה לא פותר את העובדה שכל מי שירצה לעלות יצטרך להשקיע השקעות גדולות מאוד בכל מיני אלמנטים, בייחוד מי שאין לו היום את הלקוחות.

מורי מטלון: לדעתנו, משרד התקשורת היה צריך לבוא ולהגיד, תשים ערבות בנקאית להבטחת הרצינות שלך, להבטחת השירות שלך.

אברהם פורז: סליחה.

אברהם פורז: מר וייסמן, אפשר היום לקבל רשיון לשירותים כאלה?

אברהם פורז: כלומר, מחר בבוקר, מר מטלון יכול לבוא ולקבל רשיון כללי כשאין לך טיוטה, אתה מתחיל מהסוף, אתה מתחיל באגרה.

אברהם פורז: מה הסדר ההגיוני של הדברים?

אברהם פורז: קודם אתה מראה מה אתה רוצה לעשות, אתה יכול אולי להסביר שיש למדינה עלויות בבדיקת הבקשות וכו'.

אברהם פורז: אבל כאן, אתה מסביר לי את המהות ואז אתה אומר אני צריך לגבות 16 מיליון שקל.

אברהם פורז: האם כרגע יש עוד משהו שטעון אישור סטטוטורי או שאתם יכולים להוציא כבר רשיונות?

אברהם פורז: יש מישהו מהלשכה המשפטית שלכם כאן?

שריל קמפינסקי: שמי שריל קמפינסקי ואני מהלשכה המשפטית של משרד התקשורת.

שריל קמפינסקי: למעשה, זו התקנה האחרונה שטעונה אישור של רשות נוספת.

אברהם פורז: ואז יכולים לתת רשיונות?

אברהם פורז: איך הרשיון נראה, יש איזה נוסח?

אברהם פורז: אלכס וייסמן: יש נוסח שהתפרסם לראשונה במסגרת מיכרז ה- - - שגם הוא יתפרסם בימים הקרובים.

אברהם פורז: כל גורם שירצה לקבל את הרשיון הזה, שלא באמצעות שימוש בתדרים יוכל לעשות זאת.

אברהם פורז: מר וייסמן, האם זה לא יותר נכון שהמסמכים יובאו לפנינו, נראה את המיכרז, נבין מה מושקע שם ואז נשקול את גובה האגרה?

אברהם פורז: אתה מטיל אגרה על מוצר שאני לא יודע מה הוא.

אלכס וייסמן: הדיון או האמוציות שיכולות להתפתח בדיון, יתפתחו גם היום, אז בואו נדון בזה היום.

אברהם פורז: אתה מבקש ממני היום לקבוע אגרה – כאילו מחיר - על מוצר שאני לא ראיתי.

אברהם פורז: האם לא יותר ראוי שנקבל מכם הסכם מה הרשיון אומר?

אברהם פורז: מה המיכרז אומר?

אברהם פורז: ואז יהיה לנו יותר קל להחליט אם 16 מיליון שקל זה סכום ראוי.

אברהם פורז: אין לנו את התמונה בשלימותה.

אברהם פורז: אנחנו כאן כדי להפעיל שיקול דעת.

אברהם פורז: אני מרגיש שקשה לי מאוד להפעיל שיקול דעת כשאני לא יודע על מה מדובר.

אברהם פורז: אתה אומר: להוכיח רצינות.

אברהם פורז: אולי להוכחת רצינות די בערבות בנקאית?

אברהם פורז: ולמה דווקא 16 מיליון שקל?

אלכס וייסמן: אני חושב שהמומחיות שקיימת או מצב הדברים שקיים הוא כזה שבסיס הנתונים לא יהיה הרבה יותר רחב.

אברהם פורז: אבל אז לפחות נראה את המיכרז, נראה את הרשיון, נראה מה אתם מציעים, ומה הם מתכוונים לעשות?

אברהם פורז: האם הסכום, יחסית לפרוייקט הוא גדול או קטן?

אברהם פורז: לדעתי, 16 מיליון שקל מול מיליארד דולר השקעה, זה כלום.

אברהם פורז: אבל אם מדובר על 50 מיליון אז 16 מיליון שקל זה סכום קטלני.

אלכס וייסמן: גם בעוד חודש כשיהיה מיכרז אתה לא תדע מה היקף ההשקעה הנדרש.

אלכס וייסמן: מה זה מיכרז?

אלכס וייסמן: מיכרז בא ואומר: כל מי שרוצה שינסה.

אלכס וייסמן: אני יכול להגיד לך שבמונחים כאלה של השקעה אל מול דמי רשיון, הסכום הזה הוא זניח.

אברהם פורז: יכול להיות שבמסגרת הרשיון הכללי, אחד מתכוון לחבר רק לקוחות עסקיים במקומות מסויימים, באמצעות לוויינים - - -

אמיר לוי: התקנות קובעות את החובות.

אמיר לוי: למשל, התקנות קובעות 15 שירותי אזור לפחות.

אמיר לוי: היו"ר אברהם פורז: זה כמו שאתה נותן רשיון למישהו לנהוג בסמיטריילר ענק בעוד שהוא רוצה לנהוג במכונית הרבה יותר קטנה.

אמיר לוי: רבותי, אני חושב שאין טעם שנדון בתקנות ובאגרה לפני שנראה את המוצר שעליו מבקשים להטיל את האגרה.

אמיר לוי: לכן, אני מוכן לתת לעוד כמה אנשים שהוזמנו להגיד משפט או שניים.

אמיר לוי: חבר-הכנסת איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: ראשית, אני תומך בעמדתך.

מיכאל איתן: אני רוצה להוסיף ולומר שעל רקע חשיבות הנושא וכל מה שקשור בו, אני מצפה ממשרד התקשורת שישתף את חברי הוועדה עוד לפני שתינתן הגושפנקא הסופית הן בנושא הרשיונות והן בתקנות, לראות מה יש שם.

מיכאל איתן: אנחנו יכולים להיות איזה שהוא גורם מייעץ.

מיכאל איתן: נגיד שאנחנו מאשרים את זה, מה זה אומר?

מיכאל איתן: נניח שמחר בבוקר אני בא עם צ'ק על סך 16 מיליון שקל, מה אני מקבל בתמורה?

אברהם פורז: רשיון כללי לשירותי בזק.

מיכאל איתן: ואני יכול להפעיל ממחר בבוקר שירותי בזק?

אברהם פורז: ככה זה נראה, אני לא יודע מה כתוב שם.

מיכאל איתן: אני לא חושב שזה המצב.

מיכאל איתן: נניח לרגע שאני כבלים, אז עצם זה ששילמתי אני יכול מחר להתחיל לעבוד? לא.

מיכאל איתן: נגיד שאני L.N.D.S, עצם זה ששילמתי, אני יכול להתחיל לעבוד? לא.

מיכאל איתן: נגיד שאני לוויין, אני יכול לשלם ולהתחיל לעבוד?

אלכס וייסמן: התשלום הוא במועד מתן הרשיון.

מיכאל איתן: רשיון למה?

מיכאל איתן: מה אני יכול לעשות עם הרשיון?

אלכס וייסמן: אתה יכול לעשות כל שירות תקשורת פנים-ארצית, ב-15 אזורים שניתן לעשות בהם כל שירות כזה.

אלכס וייסמן: קריאה: כולל טלוויזיה בכבלים?

אלכס וייסמן: הרשיון או הגישה שאנחנו מציעים מאוד פשוטה.

אלכס וייסמן: רשיון לכל דורש, כל אחד יבחר מה הוא מספק, ואת מה שהוא מספק במסגרת שירותים פנים-ארציים, הוא נותן ב-15 אזורים מינימום או בכל הארץ.

מיכאל איתן: אני בא מטעם חברה שרוצה לפתח שירותי L.N.D.S, אז יש לי את זה עכשיו במיכרז על התדרים, נכון?

מיכאל איתן: אני צריך לעבור גם את המכשול הזה.

מיכאל איתן: אם אני מגיע דרך הלוויין, אני נותן לכם צ'ק על סך 16 מיליון שקל, ואומר תנו לי את הרשיון, מחר בבוקר אני יכול להתחיל לעבוד?

אלכס וייסמן: תיאורטית כן.

אלכס וייסמן: תשלם, תגיש את הבקשה, נבחן אותה ונראה.

אורי אולניק: שמי אורי אולניק, ואני יועץ לשר התקשורת.

אורי אולניק: דווקא המקרה שהוזכר פה קודם בהקשר ל-YES מלמד אותנו שזה שאנחנו קושרים את ענין האגרה לרשיון זה דבר רצוי.

אורי אולניק: היה גורם שרצה לקבל רשיון לווייני שבא אל הממשלה וחזר ובא והלך, ודובר איתו על 30 מיליון שקל.

אורי אולניק: אז אם אנחנו רוצים דוגמה לזה שאגרה מראה רצינות, הנה יש לנו דוגמה לגורם שחשש לשלם את הכסף, והיה יכול להיגרם פה נזק צרכני עצום.

אורי אולניק: בן אדם מקבל רשיון ולא נותן כל תמורה.

קריאה: גם ערבות הוא לא היה נותן.

אורי אולניק: אני לא יודע, אבל אני חושב שאפשר ללמוד מזה.

אורי אולניק: התקנות שמדברות על רשיון למתן שירותי בזק פנים-ארציים היו בדיון מעמיק בוועדה הזאת, וכולנו, כולל הוועדה, יודעים על מה מדובר, ועכשיו אומרים לנו חברי הוועדה, אנחנו לא יודעים על מה מדברים ועוצרים את הדיון.

אורי אולניק: חבר-הכנסת איתן, המשמעות של זה היא שהמכרז יכול להתעכב.

אורי אולניק: כל ישיבה אתה שואל אותנו: מתי כבר תצאו לדרך?

אורי אולניק: בעוד שבוע בכוונתנו לעשות כנס של מציעים ובימים הקרובים לצאת עם המיכרז, ובעצם, אתם עוצרים אותנו.

מיכאל איתן: המיכרז הוא על תדרים?

אורי אולניק: בסדר, אבל המשמעות של פתיחת שוק התקשורת לתחרות באופן מיידי.

אורי אולניק: כרגע, זה מיכרז על תדרים.

אברהם פורז: אבל זה תשלום נוסף על התדרים, זה לא שייך לזה.

אורי אולניק: מדובר פה על רשיון משולב.

אורי אולניק: הוועדה הזאת קיימה דיון מאוד מעמיק בסוגייה, לא היתה סוגייה שלא נענתה, והיום, אומרת לנו הוועדה שהיא רוצה לבדוק את התקנות, את הרשיונות.

אורי אולניק: רבותי, משמעות הדבר הזה היא שיהיו הרבה מאוד עיכובים, צריך לקחת את זה בחשבון.

אורי אולניק: והערה אחרונה, אני רוצה שיהיה ברור, התקנות לא משאירות סימני שאלה לסוג השאלות ששאל חבר-הכנסת איתן, יש להם תשובות, משך זמן הרשיון, מה סוגי השירותים שיינתנו, מי יכול לקבל את הרשיון, אלה לא דברים חדשים.

אורי אולניק: כרגע מדובר על תקנה ספציפית שעוסקת בסכום.

אברהם פורז: האם לא צריך היה להיות תעריף דיפרנציאלי בין מישהו שהולך לעשות אני לא יודע מה, לבין מישהו שהולך לעשות דבר מצוצמם?

אברהם פורז: תעריף אחד לכל?

אברהם פורז: אם מישהו רוצה לעשות איזה פרוייקט קטן לצורך לוויין לחבר כמה דברים עסקיים.

אמיר לוי: הוא לא יכול, הוא חייב לפעול לפחות ב-15 אזורים.

אלכס וייסמן: אתה מקבל את הבקשה כאילו שאתה יכול למצות את מלוא הפוטנציאל של הרשיון.

אלכס וייסמן: תחליט לעשות רק - - -

אברהם פורז: זה האבסורד.

אברהם פורז: כי מישהו שרוצה פרוייקט קטן, אז 16 מיליון שקל זה הרבה מאוד.

אורי אולניק: אדוני היושב ראש, סעיף 20 בתקנות ה- - - שכבר קיבלו תוקף, אומר: "מבקש יצרף לבקשתו ערבות בנקאית על סך 20 מיליון דולר".

אורי אולניק: לפי מיטב הבנתי, היום, אני יכול לבקש רשיון על פי התקנות האלה.

אורי אולניק: יכול להיות שאם אני הולך בטכנולוגיה מסויימת שהיא לא זמינה, אם הייתי הולך על L.N.D.S הייתי צריך להסדיר את התדרים ל-L.N.D.S אבל תקנות ה- - - שהיו גם בפני הוועדה הזאת בדיונים ארוכים, אושרו על ידי הוועדה ואפשר לקבל רשיונות על פיהם.

ניבה כובשי: שמי ניבה כובשי, אני עורכת דין ואני מייצגת את פורום חברות התקשורת העצמאיות: אופק, ברק וסלקום.

ניבה כובשי: אנחנו חושבים שהסכום של 16 מיליון שקלים הוא סכום שרירותי, ועוד איזה שהוא חסם גבוה לשוק.

ניבה כובשי: כל הרעיון של פתיחת השוק לתחרות הוא רעיון מאוד יפה.

אברהם פורז: כמה שילמה כל אחת מהחברות שאת מייצגת על מנת לקבל את הרשיון שהיה לכם קודם?

ניבה כובשי: בשוק הסלולרי, מה שהיה אצל סלקום, היה סידור עם משרד התקשורת שאגרת הרשיון גולמה כדי שהצרכנים ייהנו מסלקום.

ניבה כובשי: כלומר, לא משרד התקשורת קיבל את הכסף אלא הצרכנים, פשוט המחירים היו יותר נמוכים.

אברהם פורז: מר וייסמן, האם לגבי חברות כמו YES, כמו סלקום, לא ראוי - - -

אלכס וייסמן: היום הרשיון ניתן להם גם על שירותים אחרים.

אלכס וייסמן: חברת סלקום קיבלה רשיון - - -.

אלכס וייסמן: חברת סלקום באמת התמודדה אז, וכיוון שלא היתה תחרות, המכרז היה אז על רמת מחירים, חברת ברק כנ"ל, קיבלה רשיון בינלאומי, המכרז אז היה על רמת מחיר נמוכה לצרכן.

אלכס וייסמן: במציאות שהולכים לתחרות אין מקום לייצר הגבלה או פיקוח על המחיר, לכן הדרך היא דרך אחרת.

אלכס וייסמן: אנחנו לא מציעים כרגע מכרזים על מפעילים פנים-ארציים.

אלכס וייסמן: אנחנו מציעים את זה לכל דורש והיו מפעילים שהיו משלמים גם יותר.

אלכס וייסמן: אנחנו לא רוצים מכרז, אנחנו רוצים תשלום חד פעמי, תשלום נמוך מצד אחד שהוא לא חסם, ומצד שני, תשלום סביר שימנע מכל מיני קיקיונים להגיע למערכת.

ניבה כובשי: צריך להבין שהחסם הגבוה הזה עושה בדיוק ההיפך ממה שעשו במקרה של השירות הסלולרי.

ניבה כובשי: במקרה הזה, מי שבסופו של דבר ישלם את האגרות יהיו הצרכנים.

ניבה כובשי: גם התשתית הקיימת היא לבזק ולחברות הכבלים שפועלים בעיקר באזורים המרכזיים שם רמת האוכלוסיה גבוהה.

ניבה כובשי: סביר להניח שהמתחרים החדשים שייכנסו לשוק יהיו דווקא בפריפריות, באוכלוסיות חלשות, והם אלה שיצטרכו לשאת בנטל.

ניבה כובשי: לכן, אם רוצים באמת לעודד את התחרות ולקרוא למתחרים חדשים להיכנס לשוק, צריך לקרוא להם ולא להבריח אותם.

עדי בירן: שמי עדי בירן, ואני סמנכ"ל רגולציה בחברת פרטנר.

עדי בירן: הדוגמה שהוצגה על ידי ידידי עורך הדין אולניק, של אותו גורם שרצה להיכנס לדי.

עדי בירן: בי.

עדי בירן: אס ולא נכנס מוכיחה כמה המערכת שלנו גמישה.

עדי בירן: אותו גורם באמת היה ליצן שהצחיק במשך שנתיים את כל מי שמכיר את המקצוע, ובסופו של דבר הוא לא שם את אותו סכום שחברת YES שמה - ואני מזכיר שאני לא מייצג את חברי YES ולא קשור אליה בכלל - וכשהוא לא יכול היה לשים את הכסף, נתנו לו ארכה והוא המשיך להסתובב בארץ חצי שנה ולהגיד: יש לי זכות לקבל רשיון ואני עוד אביא את הכסף.

עדי בירן: אז אם קובעים חוקים צריך גם לממש אותם, ולא רק להגיד שקובעים חוקים ואחרי זה לעשות צחוק מהעבודה.

עדי בירן: דבר שני, וכאן אני מתכוון למשרד התקשורת עצמו.

עדי בירן: משרד התקשורת נוהג איפה ואיפה, וכל פעם מחליט על קונץ חדש ומדיניות חדשה.

עדי בירן: ידוע לכם שאנחנו, חברת פרטנר, שילמנו 400 מיליון דולר עבור הרשיון שלנו, ואנחנו לא מתלוננים על כך.

עדי בירן: אבל באותו זמן, משרד התקשורת הודיע בריש גלי, ואני מצטט את מה שאמר השר ופורסם בעתונות: ש"בכוונתי להרחיב את הרשיון המיוחד של חברת מירס לרשיון כללי".

עדי בירן: למיטב ידיעתנו הוא לא מתכוון לגבות מחברת מירס שום דבר.

עדי בירן: פנינו למשרד התקשורת בכתב ובצורה מסודרת, טענו והוכחנו שהדבר הזה לא יעלה על הדעת, ועוד לא קיבלנו תשובה.

עדי בירן: העיקר הוא שבאיזה שהוא מקום המדינה הזאת החליטה שמכרזים זה לא תמיד מכרזים והם חייבים להיות פרה חולבת לתקציב המדינה, וכאן אני קורץ לכיוון משרד האוצר, כי נדמה לי שגם להם יש יד במדיניות הזאת.

עדי בירן: בענין הזה של 16 מיליון השקלים אני חושב שאני אובייקטיבי כי פרטנר עוד לא הודיעה על כוונותיה במכרז הפנים-ארצי, ואני מסתכל על אותם 400 מיליון דולר ששילמנו, על אותם כספים שישלמו מי שישלמו, אחרי שישלמו עוד 16 מיליון השקלים, על קבלת הרשיונות של ה-L.N.D.S , ואני מסתכל על החגיגה שמשרד התקשורת מתחיל לחגוג מתוך הנחה שהוא יפרסם מכרזים לתדרי - - - והנה הדור השלישי באירופה שילמו כל כך הרבה כסף, אז גם אנחנו נעשה מזה הרבה כסף.

עדי בירן: כבוד היושב ראש, זו טעות גדולה, ואומר לך זאת מי ששילם 400 מיליון דולר, ואחראי על הדברים האלה.

עדי בירן: אני הנעתי את המערכת, אני הקמתי את קבוצת פרטנר לשים את הסכום הזה כי באותו זמן ידעתי שאין זמן להתווכח, אנחנו רוצים לזכות.

עדי בירן: אמרו כאן - ואנחנו לא חברים בפורום הזה - שהכסף הזה חוזר לתשלומים שהצרכן משלם, בדרך כזאת או בדרך אחרת, בתקופה קצרה או בתקופה ארוכה.

עדי בירן: אם יש יותר תחרות או אם יש פחות תחרות, בסופו של דבר החברות קיימות, ובדין, כדי להרוויח.

עדי בירן: אז יכול להיות שצריך לפקח על רמת השירות ולהגינות כלפי הצרכן, וכמו שאמר לי ידידי ממשרד האוצר, שהרווחים לא יהיו - - - אבל אם תובעים על מנת לקבל רשיון או זכות להשתמש בתדרים שזה מבחינתי אותו דבר, רוב שירותי הטלפון כיום ניתנים על ידי כבלים או על ידי תדרים, ואומרים, זו הזדמנות של המדינה, סליחה על הביטוי, לעשות מכה, הצרכן מקבל את זה בחזרה.

אברהם פורז: תודה רבה.

אברהם פורז: רבותי, אני לא מסכם עכשיו את הדיון, ואנחנו לא הולכים לקבל היום החלטה.

אברהם פורז: אנחנו נמשיך את הדיון בישיבה הקרובה, ואם יהיה צורך נקיים דיון אפילו בפגרה.

אברהם פורז: תראו, אם באמת רוצים לטפל בשאלת רצינות הכוונות, צריך לעשות אבחנה בין גופים רציניים שכבר קיבלו רשיונות והוכיחו את רצינותם, וכבר שילמו סכומים גדולים למדינה, כמו פרטנר שכבר שילם 400 מיליון דולר, לבין מישהו חדש שאתם לא מכירים ואתם פוחדים שזה איזה שרלטן.

אברהם פורז: אי-אפשר לנהוג באותה אמת מידה, כי אתם בעצמכם יודעים.

אלכס וייסמן: - - אפליה.

אברהם פורז: זו לא אפליה בכלל.

אברהם פורז: לדעתי, לגבי מי שכבר שילם סכומים גדולים אפשר למצוא פתרון של איזה סכום סמלי, ומי שהוא חדש ולא שילם עד היום כלום, אפשר לעשות לו קציפיקציה כזו שתעמוד במבחן משפטי ואני מציע שתבחנו את זה.

אברהם פורז: דבר שני, אנחנו צריכים לראות במה מדובר ולקבל פרטים יותר מדוייקים על הרשיון ועל היקפו.

אברהם פורז: גם אם הרשיון הוא כללי במובן זה שהוא כולל, אולי צריך להיות בו איזה אלמנט של גודל הפעילות או משהו צפוי, איזה שהוא פרמטר, אני לא בטוח, תשקלו את זה.

אברהם פורז: יכול להיות שעל פרוייקט קטן יחסית, גם אם הרשיון הוא כללי, זה סכום גבוה מדי, ואולי על פרוייקט ענק זה סכום נמוך מדי.

אלכס וייסמן: יש הבדל אם זו קרקע עם זכות בנייה, כבר טעינו פעם אחת עם אותו אחד - - -

אברהם פורז: אגיד לך, אני מאוד מתקשה לאשר סכום ששניכם פה לא מצליחים למצוא לו שום ביסוס והוא שליפה.

אברהם פורז: אולי אין מנוס, אני אומר, תכתוב 16 אלף שקל, למה?

אברהם פורז: ככה.

אברהם פורז: אז לפעמים ככה היא תשובה ולפעמים אין ברירה, אבל אם יש אפשרות לעשות את זה יותר מתוחכם ופחות ככה, אז זה נשמע יותר טוב.

אברהם פורז: לכן, כרגע נעשה הפסקה בדיון, ולקראת הישיבה הבאה תבואו עם פרטים נוספים.

אברהם פורז: תתייעצו ביניכם, תתייעצו עם השר, ותחזרו לוועדה.

אברהם פורז: תודה רבה.

אברהם פורז: הישיבה נעולה.