ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 163, 2000-07-18 11:15

אברהם פורז: שלום לכולכם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

אברהם פורז: על סדר היום – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה שאושרה בכנסת הקודמת בקריאה מוקדמת והועברה לוועדת הכספים, שם היא נחה לה בשלווה ובשקט, למרות שוועדת משנה, בראשות חבר הכנסת אופיר פינס-פז המליצה בפני מליאת הוועדה לאשר את הצעת החוק לקריאה ראשונה.

אברהם פורז: ועדת המשנה המליצה גם על כל מיני מקורות, לפחות חלקיים, לממן את העניין הזה.

אברהם פורז: היתה לנו סדרה של דברים קטנים שהתכוונו ליצור פה.

אברהם פורז: למרות המלצותיה של ועדת המשנה, ועדת הכספים לא דנה בחוק.

אברהם פורז: לפי תקנון הכנסת ביקש מציע החוק מוועדת הכנסת, להעביר את הדיון לוועדת הכלכלה.

אברהם פורז: ועדת הכנסת החליטה להעביר את הדיון לוועדת הכלכלה.

אברהם פורז: ועדת הכלכלה החליטה להעביר את החוק לקריאה ראשונה.

אברהם פורז: הצעת החוק הועברה לקריאה ראשונה, והכנסת התפזרה.

אברהם פורז: בכנסת הנוכחית החליטה ועדת הכלכלה לחדש את הדיון בהצעת החוק, ולבקש מהמליאה להחיל על הצעת החוק דין רציפות.

אברהם פורז: אנחנו נמצאים היום במצב שעל הצעת החוק הוחל דין רציפות.

אברהם פורז: ועדת הכלכלה בדרך כלל לא עוסקת בענייני מסים.

אברהם פורז: בכל מקרה, אני יכול לומר לכם שבשעתו ביקשתי משר האוצר שוועדת בן בסט, במסגרת טיפולה ברפורמה, תזדקק לעניין הזה.

אברהם פורז: לא היתה שום התייחסות.

אברהם פורז: אומר את דעתי בהתחלה: אני חושב שהצעת החוק היא מוצדקת, אבל צריך למצוא את כל הפתרונות האפשריים כדי למנוע שימוש לרעה בה.

אברהם פורז: אני לא מוכן לקבל את הטענה שמאחר ויכולים להיות רמאים, לא ניתן גם לאלה שהם ישרים ומגיע להם.

אברהם פורז: לכן אשמח אם במהלך הדיון אנשי מס הכנסה יציעו לנו כל מנגנון אפשרי כדי לוודא שבאמת רק בני זוג שעובדים יחד יקבלו את הפטור, או את החישוב הנפרד, ושלא יהיה מצב שכל עצמאי ירשום את אשתו שהיא עקרת בית כעובדת בעסק.

אברהם פורז: אני פותח את הדיון לשמיעת עמדות וטענות.

חיים דוקלר: נציבות מס הכנסה אכן מתנגדת לעניין, במיוחד מהטעמים שאמנה.

חיים דוקלר: ועדת בן בסט, בניגוד למה שאמר יושב הראש – כן נתנה את דעתה לעניין.

חיים דוקלר: ועדת בן בסט הקיפה את כל סעיפי הפקודה והחליטה, בראיה כלל מערכתית, אכן לא לגעת בסעיף הזה, ולהשאיר אותו על כנו.

חיים דוקלר: זה לא שהיא החליטה לא להתייחס לעניין.

חיים דוקלר: אנחנו סבורים שלבוא היום, עם טלאי כזה, אחרי שוועדת בן בסט הגישה את ההמלצות שלה, ואפילו יש כבר white print, זה פשוט מהלך לא תקין, אם אנחנו אכן חפצים ברפורמה אמיתית במס הכנסה, ולא להמשיך בשיטת הטלאים שהיתה נהוגה מאז ועדת בן שחר.

חיים דוקלר: לכן אנחנו סבורים שההצעה הזו דינה להיות נדונה במסגרת תיקון הרפורמה של בן בסט, ושאין צורך להכניס עכשיו תיקון שהוא בחזקת טלאי, שיש לו השלכות והוא יכול להפר את כל האיזונים שוועדת בן בסט נתנה את דעתה עליהם.

חיים דוקלר: יש כאן השלכות על סעיפים שלמים בפקודה, ועל כל המערכת שוועדת בן בסט ניסתה לאזן במסגרת ההמלצות שלה.

חיים דוקלר: להערכתנו, הערכה של 500 מיליון היא הערכה זהירה, וזה על סמך הנתונים הקיימים.

חיים דוקלר: אם, חס וחלילה, הצעת החוק הזו תתקבל, העלות לקופת המדינה תהיה הרבה יותר מכך.

חיים דוקלר: באשר לנושא של טיפול ברמאים.

חיים דוקלר: אני חושב שזו דוגמה שצריך למצוא את האיזון בין היכולת של המערכת בכלים הקיימים לטפל נכון באלה שינסו לעשות מהחוק פלסתר, לבין הרצון בצד העקרוני לקדם את המטרות הנעלות.

חיים דוקלר: אני חושב שמול הצדק העקרוני שקיים בבסיס ההצעה, הבעיות התפעוליות ויכולת האכיפה פשוט מצדיקות דיון מחודש בשאלה האם יש הצדקה ללכת לתיקון מרחיק לכת, עם העלות התקציבית הגדולה.

חיים דוקלר: לבוא ולומר "תטפלו ברמאים" זה דבר יפה ונכון, אבל על רקע ההיקף הצפוי של השימוש, אני מרשה לעצמי להמר שייעשה פה שימוש לרעה.

חיים דוקלר: על רקע השימוש הצפוי ניתן לומר שאנחנו מראש הולכים ופותחים פה פתח לא רצוי למערכת המס.

חיים דוקלר: אין לנו את האמצעים לאכוף.

חיים דוקלר: אם יש את האמצעים, מין הדין שיוקצו לדברים קריטיים ומהותיים יותר.

אברהם פורז: איך אתה מבטיח שעצמאי נותן לך דו"ח אמיתי?

אברהם פורז: הרי מדובר פה על עצמאים.

אברהם פורז: הוא יכול להשוות גם כך הכנסה, ולא לרשום הכנסות.

חיים דוקלר: אז אנחנו אומרים שעל הבעיות שקיימות היום, והן רבות, ואנחנו בקושי מצליחים לאכוף, אנו באים לפתוח פתח שמראש ברור שהמערכת לא תוכל לאכוף כאן.

חיים דוקלר: יהיה פה מעין ניצול לרעה.

אברהם פורז: לפי זה, כל עצמאי משלם מס הכנסה בהתנדבות.

חיים דוקלר: בוא לא ניגרר.

חיים דוקלר: אנחנו בודקים בכל שנה כ 50 עד 60 אלף דו"חות, אנחנו בודקים חלק דברים בצורה מאוגמת, בודקים סבירות, חתכים וכן הלאה.

אברהם פורז: נניח שהעצמאי הוא בעל חנות – אתה יכול לעשות ביקור פעמיים ולוודא שאשתו אכן עובדת שם.

חיים דוקלר: אנחנו מדברים על 350 אלף עצמאים.

חיים דוקלר: לרובם המכריע יש בני ובנות זוג.

חיים דוקלר: לדבר על מערכת אכיפה יעילה בעניין הזה זו אחיזת עיניים.

חיים דוקלר: חשוב שהכנסת תחוקק חוקים שניתנים לאכיפה, עם כל הצדק שעומד בבסיס שלהם.

חיים דוקלר: אני רוצה לומר דבר נוסף – היום ניתנות מספר נקודות זיכוי לאישה עוזרת, כלומר – המחוקק נתן את דעתו.

חיים דוקלר: אני מקווה שאם חס וחלילה ההצעה הזו תתקדם, הסעיפים האלה ייגרעו.

אברהם פורז: כן, זה לא יהיה פעמיים.

אברהם פורז: זה יהיה פעם אחת בלבד.

חיים דוקלר: אז קודם כל תהיה פה גריעה, לעומת המצב הנוכחי.

אברהם פורז: אבל אי אפשר ליהנות מכל העולמות, זה ברור.

חיים דוקלר: מה שאני אומר הוא שעל רקע קשיי היישום והמעקב, מבלי להטיל דופי – אנשים ינצלו את המצב.

חיים דוקלר: אנשים תמיד מנצלים את האפשרויות, אנחנו מכירים את המערכת.

חיים דוקלר: אנחנו מראש הולכים פה לחקיקה שהיישום שלה, המעקב והפיקוח יהיו קשים.

חיים דוקלר: אני חושש מזליגה של חצי מיליארד שקל לפחות, שלא כדין.

חיים דוקלר: עם כל הכבוד לצד העקרוני, אני חושב שהכנסת צריכה להיות מודעת לזה.

חיים דוקלר: היום, כאשר מדברים על יישום של רפורמת בן בסט, שנתנה את דעתה על הדברים ויצרה מכלול חדש של איזונים וכללים, אין טעם לבוא עם הצעת חוק רק בגלל זה שהתחילו בכך בזמנו.

חיים דוקלר: לבוא עכשיו ולהכניס את הטלאי זה דבר שאינו ראוי ערב הטיפול ברפורמת בן בסט.

אברהם פורז: ובכל זאת, צא לרגע מתוך הנחה שבכל זאת תהיה חקיקה.

אברהם פורז: האם יש לך עניין כרגע להכניס עוד כל מיני מנגנוני בטיחות?

אברהם פורז: ההתנגדות היא לגיטימית, ואני מבין אותה, ובכל זאת אני רוצה להציע שתצאו מתוך הנחה שהחוק יתקדם.

אברהם פורז: איזה מנגנונים אתם רוצים לשים בחוק שיבטיחו אי ניצול לרעה, ככל שזה אפשרי?

אברהם פורז: הכנסנו פה תנאי שזו הכנסה יחידה, ושמדובר בעבודה בהיקף של 36 שעות לשבוע, ושבן הזוג חייב לעבוד במקום שהוא מחוץ לבית, וכן הלאה.

חיים דוקלר: ולך תדע איפה מקום העסק, ואם הוא עובד בבית, ואשתו בבית.

אברהם פורז: אדם שיש לו חנות, לדוגמה, לא יוכל לומר שאשתו עובדת מהבית.

שולה בנדל: אני יכולה לתת דוגמה שאשתו כן עובדת בבית – יש לו חנות, והיא בבית, היא מקבלת שיחות טלפון והיא המזכירה שיושבת בבית.

אברהם פורז: למקרה כזה אני לא מסכים.

אברהם פורז: אז לא.

אברהם פורז: יש בעיה של פיקוח, וזה נכון בכלל לגבי דו"ח של עצמאי.

אברהם פורז: עלי מקובל שזה לא חל במקרה כזה.

אברהם פורז: אם מדברים על מנגנונים שיבטיחו אי ניצול לרעה, אז קודם כל –מי שעובד מביתו, לא ייכלל.

אברהם פורז: אני לא רוצה שתיווצר סיטואציה של ניצול לרעה של התיקון בחוק.

אברהם פורז: זה יתייחס רק למקום שבו הפעילות העסקית נעשית מחוץ לבית.

אברהם הירשזון: אם יש לאדם עסק, ואשתו רוצה לעבוד מהבית, הרי יש מחשבים, יש טלפונים – זה אפשרי.

אברהם פורז: אני מוכן ללכת לקראת אנשי מס הכנסה בעניין הזה, כי הם נגד כל דבר.

אברהם פורז: הם טוענים שיהיה שימוש לרעה כל כך גדול, שבסוף לא תהיה לנו יכולת פיקוח.

אברהם פורז: אני מוכן לעשות עוד מנגנונים שאולי לא יעשו צדק עם מאה אחוז מהאנשים – כי יכול להיות שאדם אכן עובד מהבית.

אברהם פורז: אני מוכן לשים עוד סייגים לתיקון כדי להקל על אנשי מס הכנסה לבלוע את הגלולה המרה הזו.

נילי קריב: אתה אומר שאולי מי שעובד מהבית אכן עובד מהבית.

נילי קריב: זה כבר מראש חשד לא מבוסס.

אברהם פורז: אבל שניהם צריכים לעבוד מהבית.

אברהם פורז: לא מדובר על כך שאדם עובד ואשתו עובדת במקום אחר.

אברהם פורז: מדובר על כך ששני בני הזוג עובדים מהבית.

אברהם פורז: במה עובדים היום מהבית?

נילי קריב: בהייטק, בעיתונאות, בארכיטקטורה, במקצועות חופשיים, בייעוצים.

אברהם הירשזון: ואז מכריזים על הבית כעל משרד?

נילי קריב: תלוי עד כמה רוצים להתגושש עם פקיד השומה.

נילי קריב: יש כאלה שמוותרים מראש.

נילי קריב: כל העיתונאים היום עובדים מהבית.

אברהם פורז: לשכירים אין בעיה.

נילי קריב: המהפכה הטכנולוגית הביאה לשינויים בדפוסי העבודה.

נילי קריב: היום, עם פלאפונים, מחשבים נישאים ופאלם פיילוט – המשרד מאבד את משמעותו.

אברהם פורז: אז איך אנחנו מוודאים שלא יצא מצב שכל אחד ירשום את אשתו גם אם היא באמת עקרת בית?

נילי קריב: אם לא בטוחים לגבי דיווח מסוים- שיבדקו, כמו שבודקים כל נישום אחר.

שולה בנדל: הוזכר כאן כמה נישומים עצמאים יש – 350 אלף יש.

שולה בנדל: כמה עובדי אגף שיכולים לבצע ביקורת יש?

חיים דוקלר: יש לנו מטלות מפה ועד הודעה חדשה.

אברהם פורז: יש דברים שלא ניתנים לבדיקה.

אברהם הירשזון: אי אפשר לומר שכל אחד שקרן.

אברהם הירשזון: כל אחד אינו שקרן, עד לא הוכח ההפך.

אברהם הירשזון: אם יתפסו מקרה אחד של רמאות, והרמאי ייענש באופן משמעותי – אז כולם יראו וייראו.

אברהם הירשזון: היום, כאשר אנחנו הולכים לקראת מודרניזציה של העולם, שאפשר לעבוד מהבית, ואין צורך לצאת לתנועה ולבזבז זמן בפקקים – צריך לעודד את המגמה הזו.

נילי קריב: אי אפשר לא להאמין מראש.

נילי קריב: זה איום ונורא.

נילי קריב: אי אפשר להתקיים באווירה כזו.

נילי קריב: אם ימצאו נישום שניצל את העניין לרעתו – כמו כל נישום אחר, צריך לפעול נגדו.

תמר לומברוזו: אם אכן יצליחו לתפוס אותו.

אברהם פורז: אני יוזם החוק ואני בעדו, אבל אני לא מסכים לסיטואציה שבה אין אפשרות לפקח בכלל.

אברהם פורז: אם אדם טוען שאשתו עונה עבורו לטלפונים, וזו העבודה שלה – זה לא בא בחשבון, מבחינתי.

אברהם פורז: אין אפשרות לפקח.

תמר לומברוזו: אנחנו שומעים טענות כאלה חדשות לבקרים.

אברהם פורז: יש היום חישוב מאוחד וחישוב נפרד.

אברהם פורז: כאשר החישוב הוא מאוחד, בן הזוג מתחיל עם אחוזי המס השוליים הגבוהים, ואז בדרך כלל מתחילים מ- 50 אחוז ביטוח לאומי, ו – 60 אחוז מס, ולא נהנים משיעורי המס התחיליים, הנמוכים יותר.

אברהם פורז: אם יש החלטה לעבוד מהבית, הם יישארו בשיטת החישוב הקודמת.

נילי קריב: זו סנקציה.

אברהם פורז: למרות שאני יוזם החוק, אני לא מסכים לסיטואציה שלא ניתן לפקח עליה, גם אם כל עובדי האגף יקדישו לזה את עבודתם.

שולה בנדל: אני רוצה להסביר משהו, כי אני חושבת שיש משהו שהוא לא לגמרי ידוע.

שולה בנדל: כבר בתיקון של 89, שנכנס לתוקף בשנת 93, בוטלה האבחנה בין גבר ואישה.

שולה בנדל: אנחנו מדברים היום על מיסוי התא המשפחתי.

שולה בנדל: התא המשפחתי עצמו קובע מי בן הזוג הרשום, כלומר- מי הנישום המייצג כלפי רשויות המס.

שולה בנדל: יש לא מעט תאים משפחתיים שהחליטו שהאישה היא בן הזוג הרשום, והבעל הוא המצטרף אליה לצורך חישוב המס.

שולה בנדל: זאת אומרת – אנחנו עונים כאן לגישה שהתקדמנו ואנו נאורים יותר.

שולה בנדל: בני זוג אמורים לבחור מי מביניהם הוא הרשום.

נילי קריב: ב- 99 אחוז מהמקרים האישה היא הצלע החלשה מבחינה כלכלית במערכת הזו.

חיים דוקלר: אני לא בטוח שזה נכון.

חיים דוקלר: מספר העסקים אצלנו, בהם האישה היא בן הזוג הרשום והבעל הוא בן הזוג הלא רשום הוא יותר מאחוז אחד.

אברהם פורז: אל תתעלם מהעובדה שלמרות כל ההתקדמות שחלה בחברה, בדרך כלל האישה מטפלת בילדים ו - -

חיים דוקלר: עובדתית, אחוז העצמאים שמגיע ל- 50 אחוז מס שולי הוא לא גבוה, זאת אומרת – ההנחה שלך, שבכל מקרה התוספת של האישה תביא את אחוז המס לחמישים אחוז היא לא נכונה באחוזים ניכרים.

אברהם פורז: מי שלא רוצה חישוב נפרד – לא יקבל.

אברהם פורז: נניח שזה לא עושה צדק עם כל העצמאים בארץ.

אברהם פורז: בכלל, מי שלא מגיע לסף המס – כל העסק לא רלבנטי עבורו.

אברהם פורז: נכון?

אברהם פורז: ומי שאחוזי המס שלו מאד נמוכים זה לא משנה.

אברהם פורז: עם זאת, יש ציבור לא קטן, וזה יכול להיות עשרות אלפי אנשים, שהם דווקא ברמות הכנסה גבוהות יותר.

אברהם פורז: מה, אין מספיק עצמאים שבן הזוג הראשון משתכר למעלה מ- 10 אלף שקל ברוטו בחודש, ומגיע לאחוז מס שולי של 50 אחוז?

חיים דוקלר: ברור שיש, אני רק אומר שהאחוזים הם לא כמו שאתה הצגת, שהאישה מייד נכנסת להגדרה של 50 אחוז.

חיים דוקלר: אנחנו נותנים אמון שלם, אבל המציאות הוכיחה שהיכן שהמערכת אינה מסוגלת לאכוף – יש פרצה לניצול לרעה.

חיים דוקלר: אני מוכרח לספר פה שיש נושא של הטבות מס לאנשים באזורי פיתוח.

חיים דוקלר: יש לנו מקרים רבים שאנשים שגרים במרכזי ערים מביאים אישורים שהם גרים באזורי פיתוח, וכאן מדובר על דבר שהוא הרבה יותר חד משמעי, כמו מקום מגורים.

צפיה גילת: אבל עדיין יש הרבה יותר כאלה שלא עושים את זה.

משה קורניק: אני נדהם.

משה קורניק: לגישה כזו הייתי מצפה מהמפלגה שלי בשנות ה- 50, שאז היה פרולטריון ולא היה קיים המושג "עצמאים", והם היו באופן טבעי גנבים ומיליונרים.

משה קורניק: החקיקה שהיתה, ואני מסכים עם נציבות מס הכנסה, שבשנת 48 עד 50 היה קיים חישוב נפרד, והוא בוטל.

משה קורניק: לעצם העניין- יש כאן הסתכלות על סקטור שלם, של העצמאים.

משה קורניק: אם תיתכן תופעה של ניצול העניין לרעה בידי 5 אחוז או 10 אחוז, אז מונעים את העניין מכולם.

משה קורניק: נוצר מצב שיש היום קנס נישואין.

משה קורניק: אם אדם נשוי והוא שכיר, זה בסדר, אך אם הוא עצמאי הוא מקבל קנס על היותו נשוי.

משה קורניק: עכשיו בא הדבר העקרוני שהוועדה ומליאת הכנסת צריכים לתת עליו את הדעת: האם בגלל יכולת ניצול לרעה פוסלים באופן גורף דבר שהוא מאד ערכי?

משה קורניק: בצד השני, עם יד על הלב – בואו נראה איך אנו עושים פחות נזק, כי אכן יהיו אנשים שינצלו את זה.

משה קורניק: יש לנו שתי הנחות יסוד: א.

משה קורניק: אי אפשר לאכוף את החוק במאה אחוז.

משה קורניק: צריך לעשות פיילוט מה הם האמצעים המקסימליים שעומדים לרשותנו.

משה קורניק: דבר ראשון – לא לזלזל בחתימה של אדם שמצהיר שהוא עובד עם בת זוגתו.

משה קורניק: אסור לזלזל אף פעם בחתימה של אדם.

אברהם פורז: אבל למרות הכל צריכה להיות גם הגנה – שיבדקו שהחתימה הזו היא לא בלוף.

משה קורניק: אין אפשרות לבדוק עד הסוף את הנושא הזה.

משה קורניק: ניתן לצמצם את הדברים.

משה קורניק: יש פה דרישת מינימום ל- 36 שעות.

משה קורניק: הסעיף השני שאני אומר שצריך להיות, שקובעים מראש שהסכום המקסימלי יהיה פעמיים השכר הממוצע במשק.

משה קורניק: גם בהצעת החוק ייאמר שעושים פיילוט לשלוש שנים.

משה קורניק: בואו נראה איך יתנהג הציבור.

אברהם פורז: ממילא כל ההטבה היא עד שמגיעים למס השולי המרבי.

חיים דוקלר: אתה יודע כמה עצמאים מגיעים לפעמיים השכר הממוצע?

חיים דוקלר: זו שאלה טובה שצריכה להישאל כאן.

אברהם פורז: בפעמיים השכר הממוצע כבר הגעת למס השולי המרבי.

חיים דוקלר: בעל העסק לא מגיע לזה, אז אני צריך לתת את זה לאישה שנמצאת עד 36 שעות בעסק?

אברהם פורז: חישוב נפרד שווה בעיקר ברמות הכנסה גבוהות.

אברהם פורז: כאשר אחד מבני הזוג מגיע ל- 50 אחוז, אז זה נהיה כדאי להכניס את השני ברמות התחיליות.

חיים דוקלר: ככל שהסכום יותר גבוה, התמריץ להשתמש בזה גדול יותר.

משה קורניק: בדיון כזה אי אפשר לצאת מנקודת הנחה של רמאות בלבד.

חיים דוקלר: לא זו הגישה, אני מוחה על כך.

משה קורניק: לאחרונה אנחנו מקבלים הרבה פניות מעולים חדשים מהעליה הרוסית, ששם בני הזוג עובדים יחד.

משה קורניק: בצד האמיתי מדובר בחתימה של אדם, וצריכים לכבד חתימה של אדם.

משה קורניק: הדבר השני שצריך לעשות הוא תקרה מסוימת לעסק הזה.

משה קורניק: הדבר העיקרי הוא הסכום.

משה קורניק: ברגע שקובעים תקרה לעסק הזה, קבעת גם את התקרה כמה יעלה העניין לאוצר, עם כל הניצול לרעה.

משה קורניק: גם מס הכנסה, כאשר הוא בודק את התיק, שמגיע כל שלוש או ארבע שנים לבדיקה, יכול לבקש הוכחה כלשהו לכך שהאישה עבדה בעסק.

אברהם פורז: איך אפשר לבקש כזה דבר?

אברהם פורז: הדבר היחיד שניתן לבדוק הוא נוכחות.

אברהם פורז: אפשר לדרוש להתקין שעון נוכחות.

נילי קריב: יש עסקים שבהם בעל העסק אינו יכול להתפנות לעסק שלו, אם אין לו תמיכה בשירותים קטנים שאשתו נותנת מהבית.

נילי קריב: אפילו אשתו של האינסטלטור, שמקבלת את הפניות בטלפון ורושמת הזמנות, עוזרת לו בעבודה.

אברהם פורז: אז שהיא תישאר בהסדר של "אישה עוזרת", "בן זוג עוזר".

משה קורניק: צריך פעם אחת לשים סוף לכך שמסתכלים בראיה צרה על סקטור שלם, שהוא 17 אחוז מכוח העבודה במשק, ומטילים עליו קנס בגלל היותו עצמאי ונשוי.

משה קורניק: לאיזה סעיף בחוק אני מתנגד?

משה קורניק: אתם יצרתם פה חסמים מאד גדולים: חתימה.

משה קורניק: לא בקלות חותמים על הצהרה כוזבת.

משה קורניק: הדבר השני שקשה להשלים אתו הוא בסעיף 3, שלבן הזוג אין הכנסה אחרת מיגיעה אישית.

משה קורניק: ישנם מקצועות, כמו למשל – מרצים, עיתונאים, סופרים שיש להם עבודה נוספת.

חיים דוקלר: הוא מתכוון לאפשר למרצה באוניברסיטה או מורה לעזור לבעלה בשעות שהיא לא מרצה.

משה קורניק: יש פה חסמים מאד גדולים כבר בהצעה כפי שהיא – שלבן הזוג אין הכנסה אחרת מיגיעה אישית.

משה קורניק: זה מצמצם במידה מאד גדולה את מספר האנשים שיש להם בכלל את האופציה להיכנס לעניין הזה.

משה קורניק: יכולים להיות מקרים שבן זוג עוזר בעסק, ומעבר לזה יש לו הכנסה משתי הרצאות בשבוע, נניח, בסכום שהוא מינימלי ביותר.

משה קורניק: פה הייתי מבקש להכניס סייג, שזה לא יעלה על 25 אחוז מההכנסה.

חיים דוקלר: זו היא עוד ביורוקרטיה.

משה קורניק: אני לא יודע, אני רק יודע שהמדינה שודדת לי את הכסף מהכיס.

משה קורניק: אני עובד ולא נותנים לי את מה שמגיע לי.

משה קורניק: מה זאת אומרת שאדם משתכר ולוקחים לו את הכסף?

משה קורניק: האם בגלל שזה כתוב בספר החוקים זה אומר שזה נכון ומוצדק?

משה קורניק: כל אדם ימצא דרך לפצות את עצמו.

איתן צחור: הייתי מבקש לציין דבר אחד שקיים היום – חישוב נפרד קיים.

איתן צחור: כל הדוגמאות של עבודה מהבית הם דברים שהם חריגים.

איתן צחור: זה לא שיהיו מקרים שהבעל עובד בעסק והאישה בבית.

איתן צחור: רוב המקרים יהיו ששני בני הזוג בבית.

איתן צחור: אני בטוח שאף אחד פה לא מסתייג מסוג עבודה כזו.

איתן צחור: אם שני בני הזוג עובדים מהבית – זה בסדר.

איתן צחור: אין על כך חילוקי דעות.

שולה בנדל: יש חילוקי דעות, אל תקבע שאין.

איתן צחור: יכולות להיות חילוקי דעות לגבי האכיפה, לא לגבי העובדה שזה מקום העבודה.

חיים דוקלר: במהות יש חילוקי דעות.

איתן צחור: אם העסק הוא בבית, ושני בני הזוג בבית, אני לא חושב שהבית צריך להוות חסם.

איתן צחור: אני מסכים לטענה שאם רק בן הזוג האחד בבית והשני לא – זה כבר באמת גורר איזשהו חשד.

איתן צחור: מעבר לזה, לגבי נושא האכיפה.

איתן צחור: אם נבדוק את פקודת מס הכנסה, נראה שם אין ספור סעיפים שמדברים על בעיות לא פחות מסובכות מהבעיה הזו, ומצאו דרכים לאכוף.

איתן צחור: הדבר הקלאסי ביותר הוא סעיף 31, כמדומני.

איתן צחור: זה הסעיף שמדבר על כל ההוצאות – דלק אש"ל וטלפון.

איתן צחור: מה שנקבע שם בסיפא הוא ששר האוצר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע: שיטת חישוב ההוצאות, סכומי ההוצאות שיוכרו בניכוי, התנאים להתרת ההוצאות, דרכי הוכחת ההוצאות.

איתן צחור: כל זה נמצא בתקנות, ושר האוצר יכול להתקין תקנות בעניין הזה.

איתן צחור: נסמיך את שר האוצר להתקין תקנות.

אברהם פורז: בואו נישאל את עצמנו איזה תקנות הוא יכול להתקין.

איתן צחור: אני הייתי מסתייג מעניין שעון הנוכחות.

אברהם פורז: אני רק אומר בתור דוגמה – על ידי הצבת שעון נוכחות, אתה יוצר צורך לחזור על עבירת המרמה כמעט יום יום, כי אם בן הזוג מחתים את השעון עבור בת הזוג בכל יום מחדש, הרי שבכל יום הוא עושה עבירה.

איתן צחור: החתמת שעון נוכחות היא דבר שהופך להיות אנכרוניסטי.

איתן צחור: אני זוכר מקרים שהיו אנשים שהחתימו שעון נוכחות ולא עבדו בכלל.

איתן צחור: אפשר, אולי להקים צוות חשיבה לגבי העניין הזה.

איתן צחור: אנחנו צריכים להסמיך את שר האוצר שיקבע חסמים לצורך העניין הזה.

איתן צחור: אני בהחלט רואה בסעיף הזה סעיף מאד חשוב, אבל מצד שני, צריך להתיר בידי האוצר איזשהו מנגנון פיקוח.

איתן צחור: המנגנון האמיתי צריך להיות, קודם כל, לא רק חתימה של האדם.

איתן צחור: צריך להיות טופס, שאלון, שאנשים יצטרכו למלא.

צפיה גילת: אני חיה במדינת ישראל, ואני לא מאמינה שאני חיה במדינה של שקרנים בלבד.

צפיה גילת: לשקר ניתן בכל דרך, ומי שרוצה לשקר יכול לשקר.

צפיה גילת: לטעמי השקרנים הם לא הרוב.

צפיה גילת: יחד עם זה, בחוק הקיים יש אילוץ לשקר.

צפיה גילת: אם תחפשו ותמצאו תראו איך משקרים היום, בחוק הקיים.

צפיה גילת: אנחנו רוצים ליצור לעצמנו תדמית של מדינה נאורה.

צפיה גילת: מצד אחד אנחנו יוצרים חוקים של חופש העיסוק, ואומרים שאנחנו הולכים עם הקדמה.

צפיה גילת: ההרגשה שלי היא שאנחנו הולכים צעד קדימה, וארבע צעדים אחורה.

צפיה גילת: לא יכול להיות שאנחנו ניצור חוקים לרמאים ורק לרמאים.

צפיה גילת: לא יכול להיות דבר כזה.

צפיה גילת: אנחנו חייבים לתת את חופש העיסוק לאנשים שלנו.

צפיה גילת: חולשת המערכת לא יכולה לגרום לך שתהיה עילה לעיוות שאין דומה לו.

צפיה גילת: אדם רוצה לעבוד בעבודתו.

צפיה גילת: לעתים בן או בת הזוג הם העזר הטוב ביותר והנכון ביותר לעסק.

נילי קריב: בת הזוג יכולה להיות גם רואת החשבון של העסק.

אברהם פורז: אם היא רואת החשבון היא גם רואת חשבון של אחרים.

צפיה גילת: היא יכולה להיות מנהלת החשבונות רק של העסק.

צפיה גילת: הרוב לא משקרים.

צפיה גילת: יש מעט שמשקרים.

צפיה גילת: אני מסתובבת בין עסקים ואני רואה.

צפיה גילת: יש לנו חולשה של המערכת, האם בגלל החולשה הזו של המערכת נאפשר עיוות כזה?

צפיה גילת: אתם רוצים הרתעה ורוצים להבטיח אי ניצול לרעה?

צפיה גילת: בבקשה, קחו מקרה אחד של רמאות ותעלו אותו על נס.

צפיה גילת: אנשים לא יודעים שאין לכם כושר הרתעה.

צפיה גילת: אנשים לא יודעים שאתם לא יכולים לבדוק אותם.

צפיה גילת: השקרנים המדופלמים הם שעושים את המניפולציות.

צפיה גילת: מדובר באחוז קטן.

צפיה גילת: הרוב בטוח שאתם בודקים ויודעים לבדוק.

צפיה גילת: נכון אמרתם בהצעת החוק – תנו לזה שלוש שנים של ניסיון, ותראו איך זה משפיע.

צפיה גילת: אולי לא כצעקתה?

צפיה גילת: אולי כמות הרמאים אכן קטנה ממה שאתם סבורים?

צפיה גילת: אתם, אנשי מס ההכנסה, אל תתייחסו אלינו כאל רמאים.

גלעד סורק: עמדתו של איגוד לשכות המסחר זהה לעמדת פורום הנשים בתעשייה, מהנימוקים שהוזכרו כאן.

גלעד סורק: אני רוצה להציע לנציבות מס ההכנסה שכחלק מההכנה שלהם – בדיקת הנתונים והערכה קצת יותר מבוססת של ניצול לרעה של החוק, שיבדקו את הנתונים הבאים: ככל שאני מכיר את התפלגות ההכנסה, שיעור העצמאים הולך וגדל בעשירונים הגבוהים יותר.

גלעד סורק: יחד עם זאת, גם שיעור ההשתתפות של נשים בכוח העבודה גבוה יותר בעשירונים העליונים.

גלעד סורק: הסבירות שאישה תעזוב את מקום עבודתה אם במקצוע חופשי ואם כשכירה במקום אחר אן כעצמאית, לטובת ניצול החוק הקיים, לא נראה לי גבוה.

גלעד סורק: ודאי שאם היא עובדת במשרה מלאה במקום אחר וטוענת ל- 36 שעות שבועיות בבית העסק, זה כבר יותר קל לזיהוי של פוטנציאל מרמה.

גלעד סורק: לא נראה לי סביר שנשים במצב כזה יישאו בסיכון של הצהרה שהן עובדות במשרה מלאה במקום עבודה אחד וגם עובדות בעסק בהיקף של 36 שעות שבועיות.

גלעד סורק: גם לכם יהיה יותר קל לזהות את פוטנציאל העקיפה.

שוש שחם: קודם כל – ההצעה היא מבורכת.

שוש שחם: מן הראוי הוא לתקן סוף סוף את פקודת מס ההכנסה בנקודה הזו, למרות שנקודת המבט שלי ושל הרבה אחרים היא שהתיקון צריך להיות עוד יותר עמוק.

שוש שחם: צריכה להיות הפרדה מוחלטת בין תיק של בעל לבין תיק של אישה.

אברהם פורז: יש היום אופציה כזו, אם הם רוצים, לא?

שוש שחם: עדיין לא.

שולה בנדל: יש תיק אחד והם יכולים להחליט מי רשום כבעל העסק.

שוש שחם: בהצעת החוק הבאה מן הראוי יהיה להפריד הפרדה מוחלטת בין תיק של בעל לתיק של האישה.

שוש שחם: אתמול הם היו נישומים רווקים, היום הם נשואים ומחר הם עלולים להיות גרושים.

שוש שחם: צריך להיות תיק של נישום עצמאי, ואם הם נשואים ויש להם רכוש משותף, יהיה דינם כדין שותפים ברכוש.

שוש שחם: כל אחד מגיש את הדו"ח על ההכנסות כאשר מסתיימת השנה, כאשר יודעים כבר מה היו ההכנסות.

שוש שחם: אם הבעל שותף ב- 50 אחוז עם האישה בנכס מסוים, כל אחד מהם מצהיר על ההכנסה שלו, שהיא 50 אחוז.

שוש שחם: אם השותפות היא באחוזים אחרים, בהתאם תהיה גם ההצהרה.

שוש שחם: מכאן, על אחת כמה וכמה שמן הראוי לפחות את זה לתקן.

שוש שחם: לכן אני אומרת שהתיקון הוא מבורך.

שוש שחם: ממה שהבנתי, ההתנגדות העיקרית של הנציבות היא כי זה יהיה פתח למרמה ואי אפשר יהיה לבדוק ולאכוף.

שוש שחם: יש הצעה של ועדת בן בסט והיא להטיל מס על הכנסות של תושבי ישראל בכל רחבי העולם.

שוש שחם: כמובן שהנציבות מעודדת את ההצעה הזו.

שוש שחם: האם את זה ניתן לבדוק ולאכוף ביתר קלות?

שוש שחם: – כמובן שלא.

שוש שחם: אם הגישה היא שאדם באר לרמות ולהונות, בעצם אי אפשר לאכוף שום דבר.

שוש שחם: בדיוק מאותה נקודת מבט שאדם יצהיר על הכנסותיו בכל העולם ולא ירמה, כך גם כאן – בעל ואישה שעובדים בעסק משותף יצהירו על הכנסותיהם מהעבודה שהם מבצעים.

שוש שחם: הגישה צריכה להיות: כבדהו ואחר כך – חשדהו.

ירון רייכמן: אנחנו מברכים על הצעת החוק.

ירון רייכמן: אנחנו חושבים שאין סיבה שתיקון החוק הזה לא יחול גם על חברי קיבוצים.

ירון רייכמן: אנחנו חושבים שהמצב היום בשיטת מיסוי הקיבוצים הוא מצב אבסורדי.

ירון רייכמן: גם חברי קיבוץ שאין תלות במקור הכנסתם – שני בני זוג, שהם חברי קיבוץ, שכל אחד מהם עובד כשכיר במקום אחר, חישוב המס שלהם מתבצע באופן מאוחד.

ירון רייכמן: אנחנו סבורים שיש פה עיוות שפוגע בצורה קשה באותם נישומים.

ירון רייכמן: אנחנו לא חושבים שיש סיבה להפלות חברי קיבוצים ביחס לכל אזרח אחר במדינה.

אברהם פורז: מה היא היום שיטת המיסוי בקיבוץ?

ירון רייכמן: מחשבים מה היא ההכנסה שכל חבר קיבוץ קיבל מהקיבוץ, ומחשבים באופן מאוחד את ההכנסה הכוללת של כלל חברי הקיבוץ.

שולה בנדל: סליחה, אבל שיטת חישוב המס של הקיבוצים היא הוראה ספציפית שיש לגביה אספקטים שונים.

שולה בנדל: אתה לא יכול להתייחס לנושא מסוים ולבודד אותו מכלל השיטה.

שולה בנדל: מיסוי הקיבוצים הוא עולם לגמרי נפרד.

אברהם פורז: זה נושא לגמרי חדש מבחינתנו.

אברהם פורז: בקרוב הקיבוצים יעמדו בפני משבר גדול, כי אנחנו כבר מכירים את העניין של שכר דיפרנציאלי.

אברהם פורז: ברגע שמונהג שכר דיפרנציאלי הקיבוץ הוא כבר לא קיבוץ, וכל הסיפור משתנה.

אברהם פורז: בקרוב יהיה לנו דיון על כך, כי אם הקיבוצים לא ילכו בדרך של שכר דיפרנציאלי הם יקרסו.

אברהם פורז: זה דבר שאתם יודעים יותר טוב ממני, ואין מה לערבב אוו כאן, עם ענייננו.

אברהם פורז: אי אפשר אגב העניין הזה לתקן את שיטת המיסוי בקיבוצים.

אברהם פורז: זה צריך להיות מטופל במסגרת אחרת.

ירון רייכמן: כבר במצב הקיים יש היום אפליה.

אברהם פורז: יכול להיות.

אברהם פורז: עד היום היתה אפליה בין שכירים לעצמאים.

אברהם פורז: שמישהו מחברי הכנסת מנציגי התנועה הקיבוצית יגישו הצעת חוק לגבי שיפור המיסוי בקיבוץ.

אברהם פורז: זה לא יכול להיות אפרופו ההצעה הזו.

ירון רייכמן: בתיקון קטן להצעה אפשר לפתור את העניין.

אברהם פורז: אבל תהיינה לכך השלכות שאני לא יודע מה הן.

אברהם פורז: ההצעה הזו לא התכוונה לטפל במיסוי של קיבוץ.

אברהם פורז: לקיבוץ יש שיטת מיסוי שמטפלת בכל המכלול, מתוך ראיית כל המכלול.

אברהם פורז: אי אפשר לשלוף בורג אחד ולטפל בו באופן פרטני.

אברהם פורז: העניין צריך להיות מטופל במסגרת ועדת הכספים.

אייל פישביין: הערה נוספת לגבי הקיבוצים – המיסוי של הקיבוצים נעשה לפי סעיף 57 לפקודת מס ההכנסה.

אייל פישביין: קיבוצים ממוסים על פי סעיף 57 בדיוק כמו כל היחידים, למעט סעיף 66.

אייל פישביין: זאת אומרת, התייחסות ספציפית לסעיף 66 – ואנחנו דורשים לבטל אותו, כדי שגם אנחנו ניכלל בתיקון.

אייל פישביין: סעיף 57 אומר שחברי קיבוץ ממוסים כמו יחידים על כל המשמעויות, למעט סעיף 66 בחישוב המשותף.

אברהם פורז: לקיבוץ יש שיטת חישוב מיוחדת.

אברהם פורז: זה לא נכלל בהצעה המקורית, לא בקריאה המוקדמת ולא בקריאה הראשונה.

אברהם פורז: זו סטייה מוחלטת מגדר הנושא.

אברהם פורז: יכול להיות שאתם צודקים.

אברהם פורז: תגייסו מישהו מחברי הכנסת, ואם אתם חושבים שנגרם עוול – תתעסקו בתיקון החוק לגבי מיסוי בקיבוץ.

אברהם פורז: קודם כל תנו להצעה הנוכחית לעבור, כדי שיהיה ניתן בכלל לומר שיש אפליה של חברי קיבוץ.

אברהם פורז: אי אפשר בהזדמנות זו לטפל בשיטת המיסוי בקיבוץ.

אייל פישביין: עוד הערה אחת לגבי סעיף 66.

אייל פישביין: הוא מקפל בתוכו עוד הטבה מסוימת שלוקחים אותה בחשבון בחישוב המשותף – נקודות זיכוי בגין ילדים.

אייל פישביין: לא ברור למה מונעים מאישה בחישוב משותף נקודות זיכוי בגין כל ילדיה.

אייל פישביין: נותנים לה רבע נקודת זיכוי ללא קשר לשאלה כמה ילדים יש לה.

אייל פישביין: איזה הצדקה יש לזה בחישוב המשותף?

אברהם פורז: לנו יש הצעה מאד קונקרטית, מאד ספציפית ומאד מצומצמת.

אברהם פורז: אי אפשר להרחיב את היריעה.

אברהם פורז: שיטת המיסוי של הקיבוץ היא עניין בפני עצמו.

אברהם פורז: יכול להיות שצריך לשנות משהו שם, אך זה לא יכול להיעשות אפרופו העניין הזה.

בועז איתן: לשכת יועצי המס מברכת על הצעת החוק, למעט אותו סעיף שמשה קורניק הזכיר בדבריו, ועל כך אני רוצה להרחיב.

בועז איתן: יכול להיות מצב שאישה עבדה או בן זוגה עבד חודש או חודשיים בשנת המס, מחוץ לעסק המשותף, ולאחר מכן הצטרף לעסק המשותף.

בועז איתן: הסעיף הזה מונע מהם לעשות חישוב נפרד על ההכנסות המשותפות במשך כל השנה.

בועז איתן: כל זאת בגלל שלאחד מהם היתה הכנסה כלשהי מיגיעה אישית.

צפיה גילת: מדובר על תוך כדי העבודה המשותפת, לא בנפרד.

אברהם פורז: הנוסח כפי שהוא כרגע מתכוון לאותה תקופה, כי אם היא היתה שכירה במשך 4 חודשים ועזבה את מקום העבודה כשכירה, ועברה לעבוד עם בעלה בבית העסק המשותף, הסעיף הזה לא שולל את זה.

אברהם פורז: בתקופה שעליה היא רוצה חישוב בנפרד היא לא יכולה לעבוד במקום אחר.

בועז איתן: מס ההכנסה שם אותנו לפי שנות מס.

בועז איתן: אם אני אגיש בשנת מס דו"ח על הכנסות ובדו"ח יהיה כתוב שיש הכנסה נוספת ממקור אחר, הסעיף הזה לא יאפשר חישוב נפרד.

בועז איתן: מבחינה טכנית זה לא ניתן.

אברהם פורז: הם יעשו את זה.

אברהם פורז: אם החוק קובע שזה רק בתקופה חופפת, ייעשה חישוב יחסית לתקופה.

בועז איתן: יש פה פרצה שנינת לפרשנויות.

אברהם פורז: זו הכוונה.

אברהם פורז: כאשר כתוב "אין הכנסה אחרת מיגיעה אישית" לא מדובר על אותה שנת מס.

אברהם פורז: אני אסביר את זה בדברי ההסבר.

בועז איתן: למעשה, על מנת לקבל חישוב נפרד, צריך לעמוד בשני קריטריונים מצטברים, האחד – של יגיעה אישית, והשני – שלא תהיה תלות.

בועז איתן: ברור לחלוטין שמדובר פה על יגיעה אישית.

בועז איתן: זו נקודת המוצא, וכל טענה של אי יכולת אכיפה היא לא רלבנטית כי ניתן לומר את זה על כל דבר במשק.

בועז איתן: גם שכירים אפשר לרשום באופן פיקטיבי, וכן הלאה והלאה על כל דבר ודבר בפקודה.

בועז איתן: זה יכול להגיע לאבסורדים.

בועז איתן: כל מה שאנחנו רוצים לעשות פה הוא לבטל את התלות הזו.

בועז איתן: התלות הזו אומרת שכביכול מבטלים את אחד מבני הזוג, כאילו שהוא לא קיים.

חיים דוקלר: אני רוצה להסביר שוב.

חיים דוקלר: לא באתי להטיל דופי בציבור העצמאים, חלילה.

חיים דוקלר: אמרתי שתיקון חוק שלא ניתן לאכיפה יש בו פוטנציאל גדל לשימוש לא נאות מצד נישומים.

חיים דוקלר: מה ההיקף שינוצל לא ידוע.

חיים דוקלר: כל הדברים שנאמרו פה כדוגמאות, יש בהם בסיס לבדיקה.

חיים דוקלר: פה אנחנו מדברים בנושא אמורפי, תיאורטי, שלא ניתן לבקרה, ולכן צריך לקחת את זה כמרכיב בחשבון.

חיים דוקלר: בקשר לנושא של קביעת הסעיפים התקציביים שיפצו את קופת האוצר- אנחנו באמת צריכים לשבת ולדון על כך.

יורי שטרן: אלף, אני מלא קנאה, כי הכנתי את החוק הזה, והתברר שכבר הגשת אותו.

יורי שטרן: הייתי די טרי כחבר כנסת ולא הצעתי הצעה דומה.

יורי שטרן: אני חושב שהחוק נכון ומאד חשוב.

יורי שטרן: העובדה שקשה לבדוק את מצב הדברים לא יכולה לבטל את הצדק שבו.

יורי שטרן: למען מערכת נכונה יותר וצודקת יותר אפשר לפעמים להתפשר בתחום האכיפה.

יורי שטרן: אני מעדיף שמספר אנשים ינצלו לרעה את המצב, מאשר מצב בו המסה הגדולה תיענש בגלל החשדות.

יורי שטרן: לכן אני חושב שצריך לקדם את העניין ולמצוא את המקור התקציבי לכיסוי העניין.

אברהם פורז: התחייבתי בשעתו בפני שר האוצר הנוכחי שלא אביא את ההצעה הזו להצבעה לפני פגרת הכנסת שתחל בעוד שבועיים.

אברהם פורז: ההצבעה תיערך אחרי הפגרה.

אברהם פורז: אני רוצה לומר מה עמדתי.

אברהם פורז: אני, קודם כל, בעד זה שהעניין יהיה הוראת שעה לשלוש שנים.

אברהם פורז: תוך פרק זמן זה נבדוק אם אכן יש ניצול לרעה, והיכן הדברים עומדים.

אברהם פורז: ייתכן מאד שאם בתום שלוש השנים יתברר שיש ניצול לרעה – נבטל את העניין.

אברהם פורז: אני מוכן לשים את הסייגים כדי לנסות ולתת בקרה מקסימלית, למרות שאני יודע שחלק מהעצמאים יכעסו אלי בגלל שלא הייתי מספיק נדיב.

אברהם פורז: אני מוכן להגיע כרגע להישג מצומצם ובלבד שנתקדם בכיוון הנכון.

אברהם פורז: הדבר הראשון שחסר בהצעה הוא שבני הזוג עובדים מחוץ לבית.

אתי בנדלר: כולל אם מדובר בשני בני הזוג?

אברהם פורז: כן, זה רק אם הם עובדים מחוץ לביתם.

אברהם פורז: הסיבה היא שאני רוצה להקל על נציבות מס הכנסה לבלוע את הגלולה.

אברהם פורז: היום אף אחד לא מקבל.

אברהם פורז: אנחנו רוצים לשפר את המצב הקיים, בהדרגה.

אברהם פורז: אנו רוצים ליצור מצב שגם להם יהיה יותר קל לבלוע את זה.

אברהם פורז: כשהעבודה נעשית מהבית אין שום יכולת פיקוח, ולכן זה לא יכול להיות עסק שעובד מהבית.

אברהם פורז: דבר שני – אני גם מסכים שמי שיש לו הכנסה אחרת באותה תקופה, מיגיעה אישית, זה לא יחול לגביו, על אותה תקופה, כי אלמלא כך זה מהווה פתח לבעיות.

אברהם פורז: אני גם מסכים לכך שבן הזוג חייב לעבוד לפחות 36 שעות בשבוע, במקום העסק שהוא מחוץ לבית.

אברהם פורז: אלה הסייגים שאני מוכן להסכים להם.

אברהם פורז: עוד לפני שההצעה הגיעה לקריאה ראשונה ניסיתי לחשוב על המקורות הכספיים לכיסוי העניין.

אברהם פורז: רציתי ללכת להציע מס מופחת על פטנט.

אברהם פורז: אני מוכן לכך.

אברהם פורז: אני חושב שגם הנכים הזמניים שפטורים ממס הכנסה זה דבר שאפשר לבטל אותו.

אברהם פורז: אני מדר על נכות רפואית זמנית.

אברהם פורז: לגבי משמרת שניה – אני לא מוכן להיכנס לזה.

אברהם פורז: נאם יש לכם עוד רעיון של איזה עיוות בוטה, שכולם מסכימים שיש בו ניצול לרעה, ושניתן לבטל אותו?

תמר לומברוזו: בזמנו דיברנו על קיזוז הפסדים של רכישת חברות בהפסדים.

אתי בנדלר: אתה רוצה להכניס את כל זה במסגרת הצעת החוק הזו?

אברהם פורז: אם הממשלה תאמר שהיא תומכת בהצעה, ובתנאי שתסגרנה כמה פרצות מוצדקות, אני בעד.

אברהם פורז: בהנחה שזה היה בידי, אם הם היו אומרים שאי אפשר לסגור פרצות בחוקי מס – הייתי הולך אתם גם ללא כל קשר להצעה הנוכחית.

אברהם פורז: אני מציע שלקראת הישיבה הבאה ינוסח הסעיף הזה, כפי שדיברנו עליו.

אברהם פורז: לגבי ביטול הפרצות – תביאו לנו את הרעיונות.

אברהם פורז: זה יידון בישיבה, ואם לא תיטען טענת נושא חדש- נאשר את זה.

אבשלום וילן: הוצגה כאן הבעיה של חברי הקיבוץ.

אבשלום וילן: נכון שמדובר בשיטת מיסוי נפרדת, אבל החוק הזה יוצר פה אפליה.

אבשלום וילן: מוכרחים להכניס כאן תיקון.

אברהם פורז: אני מציע שתציע תיקון לגבי חברי קיבוץ.

אבשלום וילן: אבל אתה מכין כרגע את הצעת החוק לקראת קריאה שנייה ושלישית.

אברהם פורז: נכון.

אברהם פורז: כרגע מדובר על העירונים.

אבשלום וילן: אני לא רוצה להכין חוק חדש, ואני לא רוצה להכניס הסתייגויות, אך כדי לסתום את הפרצה שפה אני רואה בדיוק, אם מוסיפים שלוש מילים ניתן לפתור את הבעיה.

אברהם פורז: שיטת המיסוי של חברי קיבוץ היא עניין מורכב שאני לא בקיא בו.

אברהם פורז: אני מציע שזה יהיה בהצעה נפרדת.

אברהם פורז: אם אתה רוצה להגיש הסתייגות – תנסח אותה.

אברהם פורז: תנסח בדיוק מה אתה רוצה לגבי חבר קיבוץ, ונעלה את זה להצבעה.

אברהם פורז: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.