ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 127, 2000-05-29 11:00

חברי הוועדה: א

חברי הוועדה: חמד טיבי נחום לנגנטל יהושע מצא אופיר פינס-פז אברהם רביץ

מוזמנים: צביה בלאו לשכה משפטית, משרד התחבורה אבי קוסטליץ מנכ"ל רשות שדות התעופה עובד דבי עוזר למנכ"ל רשות שדות התעופה חנה הוקסנברג רשות שדות התעופה אבנר ירקוני ראש מינהל התעופה האזרחית מלכי מרקוס ממונה תעופה אזרחית עוזי גפני ממונה אירופה, משרד התיירות עופר לינצ'בסקי אגף תקציבים, משרד האוצר ישראל בורוביץ מנכ"ל חברת ארקיע מלי ורד עוזרת מנכ"ל חברת ארקיע גניה סלמן כלכלנית, חברת ארקיע מיכל בן שאול סמנכ"ל מסחר פנים ארצי, חברת ארקיע הראל ישראל מנכ"ל חברת ישראייר מיכאל גת מנהל עסקים ראשי, חברת ישראייר יונתן גבע חברת מונאייר אליעזר אוזרוביץ חברת מונאייר שלמה כהן כנפי ירושלים פרץ אלי מנכ"ל עיט שירותי תעופה שי הלל מנכ"ל נשר תעופה ותיירות בע"מ שלמה אהרוני סמנכ"ל נשר תעופה ותיירות גבי קדוש ראש העיר אילת מיכה גוטשטדט יו"ר אגודת התעופה

נושא: 2.

נושא: הפסקת טיסות לשדות תעופה פנים-ארציים – מדיניות משרד התחבורה.

נושא: עתידו של שדה התעופה עטרות.

נושא: הפסקת טיסות לשדות תעופה פנים-ארציים – מדיניות משרד התחבורה.

נושא: היו"ר אברהם פורז: הנושא הראשון: עתידו של שדה התעופה בעטרות, והנושא השני: הפסקת טיסות למספר יעדים בתוך ישראל.

נושא: אנחנו נתחיל בהצעתו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז ושל חבר הכנסת לנגנטל, לגבי עתידו של שדה התעופה בעטרות.

אופיר פינס-פז: אנחנו התבשרנו שתי בשורות: האחת על כך ש"ארקיע" הודיעה שהיא מפסיקה להטיס מעטרות ולעטרות, משום שהעניין עולה לה בכסף גדול ובהפסדים משמעותיים, והשנייה היא שהפלסטינים מאוד רוצים את שדה התעופה בעטרות לשימוש שלהם.

אופיר פינס-פז: היה אפילו נסיון להעלות על שדה התעופה בכוח לפני איזה שבועיים.

אופיר פינס-פז: כל העניין הפלסטיני, או התחושה הפלסטינית או המעשים הפלסטינים הם פועל יוצא של החולשה הישראלית בעניין עטרות.

אופיר פינס-פז: אנחנו משדרים חולשה גדולה מאוד בעטרות, חוסר איכפתיות ,חוסר עניין.

אופיר פינס-פז: שדה התעופה הופך להיות שדה תעופה שומם.

אופיר פינס-פז: אם מדינת ישראל, אם ממשלת ישראל, אם כל הגורמים המעורבים בעניין החליטו שאין להם שום צורך בשדה התעופה, אז אין שום סיבה למה לא לתת אותו לפלסטינים.

אחמד טיבי: אתה לא יודע מה יהיה גורלו.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שגורלו יהיה שהוא ישאר שדה תעופה ישראלי, חזק, פעיל, שיטוסו בו לכל מקום.

אופיר פינס-פז: אחמד, כשיהיה שלום אני אשמח גם שהפלסטינים ישתמשו בו במסגרת העבודה המשותפת.

אופיר פינס-פז: אם המציאות היא שאנחנו מפקירים את השדה, מייבשים אותו, לא טסים ממנו, אז באמת מי צריך שדה תעופה.

אופיר פינס-פז: אפשר לתת אותו לפלסטינים שהם יפעילו אותו.

אברהם רביץ: אפשר לבנות שם גם שיכון.

אופיר פינס-פז: אפשר גם את זה.

אופיר פינס-פז: אני פחות ממליץ על זה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שחשוב שהוועדה תשמע את הדברים, תביע את דעתה.

אופיר פינס-פז: אני שמח שחברת "ארקיע" החליטה לחדש את הטיסות.

אופיר פינס-פז: אני חושב שעיריית ירושלים צריכה להכנס לתמונה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שרשות התעופה חייבת להכנס לתמונה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריך להתחיל להפעיל את השדה הזה כשדה של עיר הבירה.

אופיר פינס-פז: יש לפי דעתי מספר גדול מאוד של אנשים שיטוסו ממנו ואליו.

אופיר פינס-פז: זה לפי דעתי שדה תעופה עם פוטנציאל.

אופיר פינס-פז: אם נחליט עסקים כרגיל כמו היום, השדה הזה יתנוון וימשיך להתנוון.

נחום לנגנטל: הנושא של עידוד התעופה הפנימית במדינת ישראל זה דבר שצריך להיות נר לרגלו של משרד התחבורה ושל כל הגורמים העוסקים בדבר.

נחום לנגנטל: עסקנו בדבר הזה, הצלחנו בעניינים, אם כי נראה לי שבשנה האחרונה יש איזו שהיא נסיגה בעליה המתמדת שהיתה בטיסות הפנים.

נחום לנגנטל: גם יטבתה, דבר שחנכנו אותו, נמצא בסכנת סגירה.

נחום לנגנטל: התעופה הפנים ארצית היא דבר חשוב מכל מיני סיבות: זה מקצר בין הפריפריה ובין המרכז, זה מוריד נוסעים מהתחבורה הרכבית שיכול להועיל לתאונות דרכים.

נחום לנגנטל: יש לנו חברות תעופה ישראליות מאוד טובות, עם מטוסים חדשים.

נחום לנגנטל: לדאבוני, בתשתיות התעופה לא השקענו מספיק כסף על מנת ליצור את המצבים המתאימים להתפתחותה של החברה.

נחום לנגנטל: יש גם PRIORITY מיוחדת בשדה התעופה של ירושלים.

אברהם פורז: חבר הכנסת לנגנטל, אתה היית מנכ"ל משרד התחבורה.

אברהם פורז: האם המיקום של השדה הוא באמת נוח מבחינת הגישה אליו?

אברהם פורז: תראה, שדה דב קרוב לתל-אביב.

נחום לנגנטל: לכן רוצים לסגור אותו.

אברהם פורז: הוא רע לאלה שמתגוררים סביבו.

אברהם פורז: דובר על זה ששדה דב יועבר למסלול אחר, לא דובר על כך שהוא ייסגר.

אברהם פורז: עטרות היא קצת רחוקה מירושלים.

נחום לנגנטל: תלוי לאיזה ירושלמים.

נחום לנגנטל: יש ירושלמים שזה קרוב להם.

נחום לנגנטל: הנושא של עטרות זה נושא מאוד קריטי.

נחום לנגנטל: אנחנו ניסינו לעשות כמה תרגילים.

נחום לנגנטל: האירגון הבינלאומי לא מכיר בזה כשדה תעופה בינלאומי, לכן אנחנו לא יכולים להמריא משם.

נחום לנגנטל: בתקופה שהייתי מנכ"ל משרד התחבורה קראנו לזה בן גוריון EAST כדי למכור אותו, אבל לא הצלחנו למכור את זה.

נחום לנגנטל: אחר כך, בהסכם שעשינו על שדה התעופה המשותף עקבה אילת, המראנו עם המשלחת הישראלית משדה התעופה בעטרות.

נחום לנגנטל: נסענו מעטרות לבן-גוריון, עם נחיתה שם, ורק אז עלינו לעקבה.

אבי קוסטליץ: מזה שנים שדה התעופה עטרות מוחרם על ידי אירגון התעופה הבינלאומי.

אבי קוסטליץ: היום אסורות הטיסות הבינלאומיות מעטרות.

אבי קוסטליץ: לפני מספר שנים היה נסיון של חברת צ'ארטר רוסית לבצע כמה טיסות לשדה, אבל בלחץ בינלאומי הם הפסיקו את הטיסות.

אברהם רביץ: זה פוליטיקה, או שהשדה לא כשיר?

אבי קוסטליץ: השדה כשיר.

אבי קוסטליץ: הוא גם משמש כשדה אלטרנטיבי לבן-גוריון.

אבי קוסטליץ: אם נחום הזכיר נסיונות לתת לזה איזה שהם איפיונים אחרים שלא צלחו, אז היתה גם המלצה שאושרה במועצת הרשות לבטל את האגרות הבינלאומיות בעטרות, מתוך תקווה שזה ישמש איזה שהוא תמריץ לחברות מסויימות לבוא לכאן, אבל גם זה לא צלח.

נחום לנגנטל: אם אנחנו רוצים לשמר את שדה התעופה בעטרות כשדה התעופה של עיר הבירה זה רק בטיסות פנים ארציות, בהנחה ובתקווה שיום אחד, כשיתבררו העניינים המדיניים, הדבר הזה יהיה שמיש גם לטיסות בינלאומיות.

אברהם רביץ: אם יהיה הסכם עם הפלסטינים האיסור הבינלאומי הזה יפוג?

נחום לנגנטל: זה חלק מהתהליך.

נחום לנגנטל: האם זה יהיה שדה משותף, אני לא יודע.

נחום לנגנטל: זאת הסוגייה שיצטרכו לדון עליה בעתיד.

נחום לנגנטל: כרגע, אם לא נטפל בשדה התעופה עטרות, ישראל הולכת להפסיד אותו.

נחום לנגנטל: זאת הנקודה הכי קריטית.

נחום לנגנטל: היו כמה אופציות לשדה התעופה בעטרות.

נחום לנגנטל: מאחר והוא לא שדה כלכלי לטיסות פנים ארציות, אז יש כמה אפשרויות – או שאתה חורש את השדה, או שאתה מקים שם שכונות ובתים שיגרמו לכך שאי אפשר יהיה לנחות ולהמריא משם, או שאתה יודע שאתה נותן את זה במו"מ הפלסטיני ללא מחיר.

נחום לנגנטל: מדינת ישראל חייבת להבין שזה לא נושא כלכלי, ואשר על כן היא צריכה לשלם את זה.

נחום לנגנטל: החברות הישראליות שטסות לא צריכות לשאת בנטל הזה, כי הן חברות כלכליות.

נחום לנגנטל: זה צריך לבוא מקופת המדינה.

נחום לנגנטל: ממשרד האוצר, ממשרד התחבורה או מרשות שדות התעופה, זה כבר לא משנה.

אברהם רביץ: בכמה כסף מדובר?

נחום לנגנטל: מדובר פה בסביבות ה-2 מיליון שקל בשנה.

נחום לנגנטל: זה נופל בין הכיסאות.

נחום לנגנטל: אנחנו מאבדים נכס לאומי ממדרגה ראשונה שיכול להפוך לנכס כלכלי ממדרגה ראשונה.

אבי קוסטליץ: עטרות הוא שדה שיכול לשמש כשדה בינלאומי.

אבי קוסטליץ: הוא מהווה שדה אלטרנטיבי לנתב"ג.

אבי קוסטליץ: יש לו מסלול של כ-2000 מטר.

אבי קוסטליץ: יש בו 3 רחבות חנייה שמיועדות למטוסי 757, שזה מטוסי סילון.

אבי קוסטליץ: יש בו עוד הרבה מקומות חנייה למטוסים קלים, שלא כל כך מאויישים.

אבי קוסטליץ: ניסינו להעביר לשם כמה וריציות של התעופה הכללית, התעופה הקלה, אבל זה לא נושא הדיון.

אבי קוסטליץ: בשנה עוברים בממוצע בעטרות כ-60 אלף נוסעים.

אבי קוסטליץ: ביום עמוס מאוד בנתב"ג עוברים כמעט כמספר הזה.

אבי קוסטליץ: 95% מהנוסעים בעטרות הם נוסעים של חברת "ארקיע", שמבצעת כ-1500 תנועות אוויריות מהשדה.

אבי קוסטליץ: חוץ מזה הוא משמש בגלל מכשור שקיים בו כשדה עירוני וכשדה לכל מיני מכשירי ניווט, הן של התעופה האזרחית והן של חיל האוויר.

אבי קוסטליץ: צדק חבר הכנסת אופיר פינס-פז, שאמר שלפני שבועיים היו קריעות של גדר השדה, בסמוך לכביש ירושלים-רמאללה.

אבי קוסטליץ: מעבר לכך, כל הנתונים המבצעיים האופרטיביים מבחינה תעופתית קיימים בשדה, ולוואי ואפשר היה להשמיש את השדה הזה, אם לטיסות בינלאומית ואם לטיסות פנים ארציות.

אבי קוסטליץ: טיסות פנימיות, צריך לזכור, זה פונקציה של ביקוש.

אברהם פורז: תן לנו תמונת מצב.

אברהם פורז: לאיפה טסים מעטרות?

אבי קוסטליץ: מבחינתינו יכולים לטוס מעטרות לכל מקום.

אברהם פורז: לאיפה טסה "ארקיע" מעטרות?

אבי קוסטליץ: משדה דוב הם טסים דרך עטרות לאילת, או לפעמים טיסות בודדות מאוד, אם אני לא טועה, לחיפה.

אבי קוסטליץ: אני מתפקידי וממעמדי לא רוצה להכנס לנושאים הפוליטיים מדיניים, אלא רק לצד המקצועי והצד הכספי.

אבי קוסטליץ: רשות שדות התעופה איננה משווקת טיסות.

אבי קוסטליץ: היא איננה חברת תעופה.

אבי קוסטליץ: שיווק הטיסות והגברת הביקוש כדי שתושבים מירושלים יסעו לעטרות ומשם ימריאו לאילת, או שיסעו מעטרות לנתב"ג ומשם ימריאו לאילת, זה פונקציה של עלויות שחברות התעופה שוקלות.

אברהם רביץ: טיסות חובבנים יש?

אבי קוסטליץ: כן.

אופיר פינס-פז: מה בנוגע לשירותי תחבורה ציבורית, תחבורה מיוחדת שתאפשר להגיע לעטרות?

אופיר פינס-פז: הרי זה כל העניין.

אבנר ירקוני: לגבי מה שנחום אמר, אז יש עליה בשנה האחרונה בתעופה פנים ארצית, במיוחד לאילת.

אבנר ירקוני: זה לא נכון שיש ירידה.

אבנר ירקוני: לגבי עטרות וקריית-שמונה, אלה שני נושאים נפרדים, עם בעיות שונות, עם דרכים שונות לפתרון.

אבנר ירקוני: ככלל, ככל שנוגע לתעופה פנים ארצית, אנחנו בכיוון כרגע ובמדיניות של לפתוח את השוק במובן הזה שמי שרוצה לטוס מאיפה שהוא רוצה לאן שהוא רוצה, על בסיס כלכלי - זכותו.

אבנר ירקוני: זה טוב למדינה, זה טוב להתפתחות של המסחר וזה מפחית בעיתיות מסויימת בכבישים.

אבנר ירקוני: הבעיה היא שכשנותנים לשוק החופשי לספק אנחנו רואים מה קורה.

אבנר ירקוני: לגבי עטרות, מהנתונים שיש בידי, יש ירידה בשנה האחרונה של 7% בתנועת הנוסעים, זאת אומרת ב1998,1999.

אבנר ירקוני: כמות הנוסעים מעטרות לאילת נעה סביב 40 אלף נוסעים.

אבנר ירקוני: אני לא יודע מה קרה בתחילת 2000, אבל זה מה שהיה בשנתיים האחרונות.

אבנר ירקוני: כמי שמשתתף, בין היתר, בעניין הזה של המשא ומתן עם הפלסטינים, אני יכול להגיד לכם שיש חשיבות מאוד מאוד גדולה לנוכחות שלנו שם בעתיד.

אבנר ירקוני: אני רוצה רק לחזק את מה שנחום אמר.

אבנר ירקוני: צריך לזכור,בכל קונסטלציה שלא תהיה, שבלי אישור של הצד הפלסטיני אנחנו לא טסים משם טיסות בינלאומיות, שזה מה שקורה כרגע.

אבנר ירקוני: מעבר לעניין הפוליטי, החשיבות של עטרות חשובה מבחינת המצוקה של התשתיות.

אבנר ירקוני: אנחנו כרגע במדינת ישראל במצוקה של תשתיות קרקעיות לתעופה כללית.

אבנר ירקוני: אני כרגע לא רואה שמקימים עוד איזה שהוא שדה תעופה בין ראשון לחולון, או בין תל-אביב לרמת-גן.

אבנר ירקוני: כשאנחנו מדברים על תעופה כללית, אנחנו מדברים על מטוסים פרטיים, כאשר יש כאלה כ-600.

אבנר ירקוני: זה מספר די גדול יחסית לגודל הפיזי של המדינה, ודי גדול יחסית למספר התושבים.

אבנר ירקוני: גם סוג האוכלוסייה הזה זקוק לשדה הזה, ולכן חשוב כבר עכשיו לשים שם את רגלינו.

אבנר ירקוני: הסוג השלישי זה תעופה שהיא לא פה ולא שם, זאת אומרת חברות מסחריות, בין אם זה להטסת נוסעים של 8,10 נוסעים, בין אם ללימוד טיסה וכו', שגם הן כרגע נתונות במצוקה של תשתיות קרקעיות.

אבנר ירקוני: אנחנו, כרגע, במדיניות של כן לאפשר לפתוח את הדברים, כאשר נכון לרגע זה מונחת בקשה של עוד חברה שרוצה לטוס מירושלים.

אבנר ירקוני: זה לא יפתור את הבעיה שלנו הפוליטית, כי מדובר על מטוסים קטנים, אבל זה גם משהו שבהחלט יכול לתרום.

אברהם פורז: מה צריך לעשות?

אבנר ירקוני: כמו שאני מבין את המצב כרגע, אין מה לסבסד פר נוסע: א.

אבנר ירקוני: כי אין ביקוש.

אבנר ירקוני: ב.

אבנר ירקוני: אם ננתח כמה סיבסוד אנחנו צריכים פר נוסע בשביל שכדאי יהיה ל"ארקיע" לפתח..

אברהם פורז: אנשים נוסעים לנתב"ג ומשם לאילת?

אבנר ירקוני: בוודאי.

אברהם פורז: כמה זמן לוקח להגיע ממרכז ירושלים לעטרות?

אבנר ירקוני: תלוי באיזו שעה.

אבנר ירקוני: זה יכול להיות שעתיים, וזה יכול להיות 25 דקות.

אברהם פורז: אבל אם המחיר יהיה חצי מאשר המחיר בנתב"ג אולי יהיה כדאי.

אבנר ירקוני: המחיר לא יהיה חצי.

אבנר ירקוני: אם ניקח את הסכום שעליו דיבר נחום, של 2 מיליון, נחלק אותו בכמות הנוסעים, נגיע לסיבסוד פר כרטיס שהוא בסידרי גודל יותר ממה שאנחנו מכירים בכל מקום אחר במדינת ישראל.

אבנר ירקוני: לכן, לדעתי, צריך לדבוק בסכום תמורת קיום סדר יום קבוע של X טיסות ביום.

אברהם פורז: האם המחיר ש"ארקיע" גובה, פרופסור בורוביץ, מירושלים לאילת ומנתב"ג לאילת הוא אותו מחיר?

ישראל בורוביץ: כן.

ישראל בורוביץ: אני שמח שהזמינו לפה את כל חברות התעופה.

ישראל בורוביץ: אני בדקה נותן למי שרוצה לטוס, לטוס.

ישראל בורוביץ: אני מציע לכל אחת מהחברות לקחת את עטרות, ושאנחנו מחר בבוקר נצא משם.

ישראל בורוביץ: עטרות הוא שדה לא נוח לנוסעים.

ישראל בורוביץ: יותר נוח לנוסעים לטוס מבן-גוריון לאילת.

ישראל בורוביץ: הם טסים במטוס סילון.

ישראל בורוביץ: משם יש יותר מבצעים.

ישראל בורוביץ: לעיתים קרובות גם המחיר יותר זול מבן-גוריון לאילת.

ישראל בורוביץ: רק לא מזמן משרד התחבורה פירסם את רשימת הכבישים המסוכנים במדינת ישראל.

ישראל בורוביץ: הכביש המסוכן ביותר היה כביש ירושלים רמאללה.

ישראל בורוביץ: זה בדיוק הכביש איתו צריך להגיע לעטרות.

יהושע מצא: אבל יש לך גם את האלטרנטיבה להגיע לשם דרך פסגת זאב - נווה יעקב.

ישראל בורוביץ: כן, אבל זה מאריך את הדרך.

יהושע מצא: זו אלטרנטיבה.

ישראל בורוביץ: אין לי בעיה.

ישראל בורוביץ: צריך רק לשכנע את הנוסעים.

ישראל בורוביץ: בנוסף לכל, אין תחבורה ציבורית לעטרות.

ישראל בורוביץ: ב-1999 נסעו בקו הזה 17,200 נוסעים, כאשר 80% מהם תיירים.

ישראל בורוביץ: אתה יודע למה תיירים?

ישראל בורוביץ: כי תיירים לא יודעים לאן מביאים אותם.

ישראל בורוביץ: שמים אותם על אוטובוס במלון ומסיעים אותם לעטרות.

ישראל בורוביץ: הישראלים מצביעים ברגליים.

ישראל בורוביץ: הם הולכים לבן-גוריון ולא לעטרות.

ישראל בורוביץ: אנחנו צופים, לפי הנתונים של עכשיו, שבשנת 2000 המספר הזה ירד ל15,000 נוסעים.

ישראל בורוביץ: מחיפה לירושלים יש כמות "לא נורמאלית" של נוסעים, בערך 5 ביום, שאחת מהם היא שופטת בית המשפט העליון.

ישראל בורוביץ: ב-1999 הפסדנו על הקו 610 אלף דולר, כאשר לפי התחזיות של היום בשנת 2000 אנחנו אמורים להפסיד כ748 אלף דולר.

ישראל בורוביץ: אנחנו, לפי בקשתם של חבר הכנסת אופיר פינס וחבר הכנסת לגנגנטל, הסכמנו להמשיך כדי לנסות למצוא פתרון.

ישראל בורוביץ: אם העניין לא ייפתר - ולנו אין ברירה כי אנחנו חברה כלכלית - אנחנו בתחילת אוגוסט נפסיק את הטיסות מירושלים.

אופיר פינס-פז: מה אתה מציע כפתרון?

ישראל בורוביץ: שימצאו איך לממן את העלות הזאת.

אופיר פינס-פז: בסדר, אבל באופן מעשי?

אופיר פינס-פז: שיתנו לך כסף מאוצר המדינה?

ישראל בורוביץ: יש הרבה מאוד פתרונות, כמו למשל לתת ל"ארקיע" לקבל תעופה למקומות אחרים שאפשר להרוויח, ובכסף הזה לקחת ולסבסד את הקו.

אברהם פורז: מה שאתה אומר הוא שאם יתנו לך במקום אחר להרוויח אתה תהיה מוכן בקו הזה להפסיד?

ישראל בורוביץ: בוודאי.

ישראל בורוביץ: היתה גם החלטה כזאת, אבל כל פעם מתחלף שר.

ישראל בורוביץ: זה גם הפתרון הנכון.

נחום לנגנטל: אם באמת תעבור הצעת חוק שאומרת שכל מה שאל-על לא טסה, אז החברות הישראליות האחרות יוכלו לטוס..

ישראל בורוביץ: אז אפשר יהיה לבוא, לדעתי, בתביעה לחברות התעופה.

ישראל בורוביץ: .

ישראל בורוביץ: "ארקיע" לא רוצה סובסידיה, כי היא נעלמת אחרי שנה.

ישראל בורוביץ: אנחנו לא רוצים כסף מהמדינה.

ישראל בורוביץ: תנו לנו להיות חברה עסקית.

ישראל בורוביץ: יש מקום לחברה עסקית.

ישראל בורוביץ: אני מציע שיישמו את דוח ועדת ירקוני.

ישראל בורוביץ: אני יודע שחבר הכנסת לנגנטל עוסק בנושא הזה.

ישראל בורוביץ: יש דרכים לדרוש מחברות התעופה לעשות, אבל אי אפשר לדרוש ש"ארקיע" תעשה אם היא הפסידה ב-1997 430 אלף דולר על הקו, 503 אלף דולר ב1998, 610 ב-1999 ועוד שלושת רבעי מיליון דולר השנה.

יהושע מצא: זה נכון שכל הדיון פה נסוב סביב העניין הכלכלי, אבל זה עדיין לא פותר את הבעיה של שדה התעופה.

יהושע מצא: הבעיה היא לא רק כספית.

יהושע מצא: זה שדה שירושלמים פוחדים להגיע אליו בגלל סידורי ביטחון כאלה ואחרים.

יהושע מצא: זה שדה שאין תחבורה אליו.

יהושע מצא: התעשייה שבמקום נמצאת בנסיגה אדירה.

יהושע מצא: יש גם כניסה של בעלים לא יהודים שרוכשים קרקעות.

יהושע מצא: מאז שהוצאנו מידינו את החברה הכלכלית, פרישמן עושה את השיקולים הכלכליים.

יהושע מצא: כאשר שר או משלחת רשמית נוסעים לעטרות הם נוסעים כאשר יש ג'יפ מקדימה וג'יפ מאחורה.

יהושע מצא: זה עושה את שלו על האזרחים, שאומרים שהם צריכים ליסוע בלי ליווי.

יהושע מצא: אין תחבורה מסודרת מבחינת אוטובוסים.

יהושע מצא: החץ מוביל לממשלה.

יהושע מצא: אני לא רוצה להאשים שום ממשלה, כי גם אני הייתי שר בממשלה, וגם שם לא עשו שום דבר.

יהושע מצא: זה מחדל שקיים מאז איחוד העיר.

יהושע מצא: אני לא חושב שבשולחן הזה יש מחלוקת סביב הערך הלאומי של המקום.

יהושע מצא: קיומו של השדה שם משמש אחיזה בתוך התחומים של התחום המונציפאלי של ירושלים.

יהושע מצא: מצבו יילך ויירע עוד יותר.

יהושע מצא: אני לא רוצה להפוך את הדיון לפוליטי, אבל כשאר"ם יימסר לפלסטינים, ואר"ם יושבת כמעט סמוך לעטרות על הצומת הראשית, זו תהיה בעיה לאומית.

יהושע מצא: אני חושב שכל החבורה הזאת לא יכולה לעזור מאומה, גם אם תתן להם רשיונות ותעניק להם מה שתעניק להם.

יהושע מצא: ממשלת ישראל חייבת לראות בבהלה ובדחיפות את החיוניות של שמירה על עטרות.

יהושע מצא: יכול להיות שבימים נורמליים כתיקונם, שאין סכנה לגבולותיה של ירושלים, היינו הופכים אותו למן שדה של טיסות כלליות שיש להן את אותם עשרות מטוסים, אבל זה לא המצב.

יהושע מצא: מבחינה לאומית אנחנו חייבים להחזיק במקום הזה.

יהושע מצא: להפוך את זה לטיסות בינלאומיות זה בלתי אפשרי כי יש את החרם הלאומי עלינו, וכבר הוזכר שניסו עם הרוסים אבל זה לא צלח.

יהושע מצא: אם יתפתחו הסכמים עם הפלסטינים, אני מניח שיגיעו גם להסדר, אבל עד אז כל ממשלה שרוצה לנהוג בתבונה ובאחריות צריכה לחזק את עטרות.

יהושע מצא: כביש ירושלים-עטרות הוא די בטוח.

יהושע מצא: פסיכולוגית הוא לא בטוח.

יהושע מצא: אתה יכול ליסוע בו ואין זריקת אבנים.

יהושע מצא: אני מצטרף לכל הצעה שאתה, היו"ר, תקבל בעניין עטרות, אבל צריך באיזה שהוא מקום ללחוץ על ממשלת ישראל כדי שהשדה הזה יפעל.

יהושע מצא: הממשלה צריכה לראות איך היא בשנה, שנתיים הקרובות מחזקת את השדה.

יהושע מצא: היום הוא חיוני מבחינת שמירה על הגבול הצפוני של ירושלים.

אברהם רביץ: בשביל 3 מיליון שקל לא כדאי להחזיק את המקום כנדל"ן?

אברהם רביץ: אפילו כמיקוח עם הפלסטינים בעתיד זה שווה הרבה יותר מ-3 מיליון.

אברהם רביץ: לעומת השווי של הקרקע זה בכלל לא כסף.

אברהם רביץ: זה ברור לכולנו שאם השדה לא יופעל והוא יהפך להיות למן שדה הפקר, השדה הזה ייכבש על ידי השכנים.

ישראל בורוביץ: הם כבר קונים אדמות מסביב לשדה.

אברהם רביץ: אני יודע שוועדת הכלכלה היא לא ועדת הכספים, אבל היא יכולה לאלץ את הממשלה לפתוח את העיניים ולגייס את הסכומים המזעריים האלה.

אברהם פורז: אבל שמעת שפרופסור בורוביץ לא רוצה כסף, הוא רוצה לטוס למקומות אחרים.

אברהם רביץ: ראשית כל, אני מסכים עם פרופסור בורוביץ בלי כל קשר לדיון כאן.

אברהם רביץ: למה שלא יתנו להם ליסוע לכל מיני מקומות שאל-על לא נוסעת אליהם?

אברהם רביץ: למה שלא תהיה תחרות?

אברהם רביץ: זאת שאלה שעומדת בפני עצמה.

אברהם רביץ: אי אפשר למצוא 3 מיליון שקל בשביל להחזיק את עטרות?

אברהם רביץ: נכריח את פרופסור בורוביץ לקבל את הכסף בלי שהוא ירגיש, רק שיפעיל את השדה.

הראל ישראל: גם לנו יש פעילות עניפה בשדה התעופה עטרות.

ישראל בורוביץ: קחו את הקווים מאיתנו.

ישראל בורוביץ: הרי ברחת משם.

ישראל בורוביץ: קחו את הקווים, אבל מחר בבוקר קחו אותם.

הראל ישראל: בסיס התחזוקה הראשי שלנו הוא בעטרות.

הראל ישראל: לא התאפשר לנו בזמנו להפעיל בסיס תחזוקה ראשי כמו שרצינו בשדה דב.

הראל ישראל: לפיכך, נכון להיום, בסיס התחזוקה הראשי של "ישראייר" הוא בעטרות, ואנחנו מביאים לשם את מטוסינו ומספקים תעסוקה לעשרות אנשים שעובדים במפעל של התעשייה האווירית בעטרות, שגם הוא עמד בפני סגירה.

הראל ישראל: אנחנו, בזמנו, כחברה חדשה, אודות למאמצים של הוועדה הזאת שתרמה רבות לפיתוח התחרות בתעופה הישראלית בכלל, התחלנו לטוס לעטרות.

הראל ישראל: אני מצטרף למה שאמר פרופסור בורוביץ שכמות התיירים שמשתמשת בעטרות גם היא תלך ותקטן ותעבור לנתב"ג, כי משם יש פעילות סילונית.

הראל ישראל: השאלה היא חשיבותו של השדה ולא כל כך כרגע הפוטנציאל שלו, כי הפוטנציאל שלו לא גדול.

אברהם פורז: בסך הכל, ברגע שיצאת ממרכז ירושלים, הגעת לנתב"ג וטסת בסילון הגעת לאילת יותר מהר מאשר אם אתה נוסע לעטרות ומשם עולה על מטוס?

הראל ישראל: גם אם זה דומה ולא כל כך, יש את האלמנט הפסיכולוגי הכבד, שנכון להיום הנוסע שמסתכל על היצע הטיסות של "ארקיע" ו"ישראייר" מבן-גוריון לאילת, רואה הרבה יותר טיסות כך שהוא יכול בכל שעה נתונה לרדת למטה ולהתאים את זה לצרכיו.

הראל ישראל: הפעילות הזאת תורמת לשדה עצמו.

הראל ישראל: אנחנו מצטרפים למה שנאמר פה שהיכולת של חברות תעופה ישראליות לפעול כשדות תעופה פנימיים בארץ מותנית בחוסן הכלכלי שלהן וביכולת שלהן לבצע פעילויות נוספות.

הראל ישראל: רק לאחרונה התפרסמו, והיום צוטט בהרחבה בעיתונים, הנתונים של רשות שדות התעופה, שהצביעו בגאווה על זה שחלקן של חברות הסחר בכלל התנועה כחול לבן גדל בצורה משמעותית.

הראל ישראל: אין ספק שמהלכים נוספים, כמו אימוץ החלטות שכבר התקבלו לגבי המשך הפיתוח של חברות הסחר הישראליות לחו"ל, יאפשר להן גם לנסות להתמודד עם השווקים הקשים בישראל.

גבי קדוש: אני קודם כל שמח שיש פה את ההסכמה לגבי כך שיחובר הנושא הלאומי עם הנושא הכלכלי, כי מבחינתינו זה רק מעודד את השמירה על הקו הזה.

גבי קדוש: הקו הזה הוא עורק חיים מבחינת אילת.

אברהם רביץ: האם התושבים שלך מקבלים עדיין הנחה?

גבי קדוש: כן, אבל מהחברות.

גבי קדוש: בעבר התושבים קיבלו את ההנחה ממשרד התחבורה, שהלך וצימצם את הסובסידייה.

גבי קדוש: החברות כפעולה שיווקית עושות נכון שהן נותנות 50%, כי בקו הזה אילתים טסים.

אברהם פורז: מכלל התנועה לשדה דב ולעטרות, כמה זה תושבי אילת?

גבי קדוש: יש גם את התיירים שבאים לפה ל DAY TOUR.

גבי קדוש: יש DAY TOUR של תיירים שמגיעים ליום ירושלים בטיסה הזאת.

גבי קדוש: בכל מקרה זו חניית ביניים.

גבי קדוש: ההפרש הוא בעלויות של חניית הביניים.

גבי קדוש: זה לא קו שמתחיל מירושלים ומסתיים בירושלים.

אברהם פורז: אם הם לא היו עושים חניית ביניים המטוסים היו חצי ריקים, שלושת רבעי ריקים.

גבי קדוש: אי אפשר לבחון את זה בקטע של מי טס לירושלים, כי הקו הזה ממשיך אחר כך לתל-אביב.

גבי קדוש: יש גם מי שמסכים לחצי שעה המתנה הזאת, כי הוא תופס שעת טיסה נוחה לו.

גבי קדוש: מדובר בסטודנטים, מדובר בילדים שלומדים בבויאר.

גבי קדוש: בכל הקשר הרפואי עם המרכזים הרפואיים, "ארקיע" משמשת בעצם כמעבר.

גבי קדוש: יש עוד דבר שצריך לקחת אותו בחשבון, והוא הנושא של הרפורמה.

גבי קדוש: אנחנו מופיעים ברפורמה בקטע של הטבת עלויות.

גבי קדוש: אנחנו עושים מאמצים שזה ירד.

גבי קדוש: אם הסעיף הזה יישאר – אני מקווה שלא – זאת עוד מכה ש"ארקיע" תצטרך לספוג.

ישראל בורוביץ: "ארקיע" לא תספוג, הנוסעים יספגו.

גבי קדוש: זה יעלה לחברה יותר לתפעל את השדה באילת.

נחום לנגנטל: ל"ארקיע" יש עובדים ויש הכנסות באילת.

נחום לנגנטל: אם אתה מבטל את ההטבות שיש באילת, ממילא "ארקיע" כתוצאה מהדבר הזה תבטל את ההטבות לנוסעים.

גבי קדוש: אנחנו מקווים שיורידו את הסעיף הזה, כי כולו מביא רק 12 מיליון דולר למדינה.

גבי קדוש: יש את העניין של הפריפרייה, שלדעתי הוא חשוב לא פחות מהעניין של לתפוס שטח ולא לאבד אותו.

אברהם פורז: אבל לך בתור ראש עיריית אילת מה איכפת אם טסים לנתב"ג ומשם לירושלים, או שטסים לעטרות?

נחום לנגנטל: לא, החבר'ה שלו צריכים את ירושלים, לא את נתב"ג.

גבי קדוש: הם צריכים את ירושלים.

אברהם פורז: בסדר, אבל אומרים לי שלהגיע מנתב"ג למרכז ירושלים, אחרי שהטיסה היא סילונית, זה יותר קצר.

גבי קדוש: ההגעה לירושלים הופכת להיות שעתיים וחצי.

אברהם פורז: אני הבנתי שאם יצאת מאילת במטוס סילון, הגעת לנתב"ג ומשם לקחת תחבורה ציבורית לירושלים, הגעת למרכז ירושלים.

אברהם פורז: .

גבי קדוש: זמן היבשה מכפיל את עצמו.

גבי קדוש: זמן אוויר מקצר, אבל כל הפעילות שקשורה ביבשה מאריכה את הזמן.

גבי קדוש: הנחיתה בבן-גוריון היא כמו נחיתה בינלאומית.

גבי קדוש: כל הפעילויות סביב המטוס עד ההמראה וההמראה לוקחות יותר זמן.

גבי קדוש: בן-גוריון נוסה בזמנו במקום שדה דב.

גבי קדוש: בן גוריון צריך לרדת מהעניין הזה.

גבי קדוש: בן-גוריון לא מתאים לשדה תעופה פנים ארצי.

גבי קדוש: אני אומר פה דיעה שלא כולם יקבלו אותה, אבל הוא לא מתאים.

גבי קדוש: זה מתקשר לכל האינטרסים ביחד, כולל העניין של האנטרס התעופתי.

גבי קדוש: אין אפשרות לקבל החלטה רק לפי העניין הזה או העניין הזה.

גבי קדוש: הפריפרייה מאבדת מהעורקים שלה.

גבי קדוש: זה לא רק אילת, זה גם קרית-שמונה.

גבי קדוש: אם היתה רכבת מהירה, הייתי אומר שיסעו ברכבת מהירה, אבל אין רכבות מהירות.

גבי קדוש: היום זה הקשר עם הפריפרייה.

גבי קדוש: אנחנו כל פעם מאבדים משהו ומתרחקים מהמרכז.

גבי קדוש: אם המדיניות של הממשלה להרחיק את הנגב מהמרכז או את הצפון מהמרכז, אז יופי ככה עושים.

גבי קדוש: מקובלת עלי ההצעה של איזי.

גבי קדוש: אני חושב שההצעה הזאת צריכה להיות מקובלת על הוועדה, כי אפשר להטיל על חברה פרטית עלויות של נוחיות לפריפרייה בלי לתת לה איזו שהיא סוכרייה שהיא תוכל גם להנות מהעניין.

עופר לינצ'בסקי: יש כאן דיון שמתמקד, עם כל הכבוד, באיזה קו אחד של עטרות-חיפה או עטרות-אילת שהוא אולי רגיש אבל הוא קטן.

עופר לינצ'בסקי: רבותי, זה לא הנושא.

עופר לינצ'בסקי: תאר לך שהיית מקיים דיון כאן על תחרות בתחבורה ציבורית, והממשלה היתה באה ואומרת לך: אדוני היושב-ראש, הכוונה שלנו ב-5 שנים הקרובות להכנס חזק בעניין הזה ולהוציא את קו ירוחם-דימונה.

עופר לינצ'בסקי: זה אותו דבר בדיוק.

עופר לינצ'בסקי: אין הבדל בין הפעלת טיסות להפעלת אוטובוסים.

עופר לינצ'בסקי: זה אותו דבר בדיוק.

עופר לינצ'בסקי: רק זה עולה קצת יותר מזה.

עופר לינצ'בסקי: אם אתם חושבים שיש הבדל בין קו קרית-שמונה לבין קו ירושלים, זה אותו דבר בדיוק.

עופר לינצ'בסקי: לפני שנתיים או שלוש פירסם משרד התחבורה מכרז להפעלת קווי התעופה ממחניים לראש פינה.

עופר לינצ'בסקי: זכתה בו חברת "ישראייר" כמפעיל שני ליד "ארקיע".

עופר לינצ'בסקי: היא נכנסה עם כיסים עמוקים, עם תוכנית אסטרטגית ארוכה.

עופר לינצ'בסקי: הם רכשו שני מטוסי בואינג בהשקעה גדולה.

עופר לינצ'בסקי: היה ברור לכולם, לשתי החברות האלה, שהן הולכות להפסיד בשנתיים, שלוש הקרובות, אבל זה מתוך ראייה אסטרטגית שיתנו להם להתפתח.

עופר לינצ'בסקי: אם מישהו חושב שאפשר להרים פה אופרציה רצינית כשמה שמדובר כאן זה לתת רשיון לכבלים לירוחם או לתת קו תחבורה ציבורית ירוחם-דימונה ולחשוב שזה יפרח וישגשג, אז על מה אתם מדברים.

עופר לינצ'בסקי: זה לא עובד ככה.

עופר לינצ'בסקי: הם היו מוכנים לספוג כאן שנתיים של הפסדים, אבל זהו.

עופר לינצ'בסקי: זה מה שיקרה בראש-פינה, זה מה שקורה בקרית-שמונה, זה יקרה בירושלים, זה יקרה בכל מקום.

אברהם פורז: במילים אחרות, הקו היחיד הרווחי בישראל זה תל-אביב-אילת.

אברהם פורז: זה מה שאתם חושבים?

עופר לינצ'בסקי: לא.

עופר לינצ'בסקי: כאשר אתה מוציא מהתחבורה הציבורית אשכול, ובאשכול הזה יש קווי באר-שבע מהירים וגם קווי באר-שבע מאספים, מה שקורה הוא שלחברה יש יתרון לרשת, יש לה יתרון לגודל.

אברהם פורז: זה עונה על מה שלא שאלתי אותך.

אברהם פורז: אתה יכול לומר שאחד שקיבל קו רווחי, שיפעיל גם קוו לא רווחי.

עופר לינצ'בסקי: זה לא מה שאני אומר.

עופר לינצ'בסקי: אם אתה נותן לחברה 3 קווים, אז כל אחד מה-3 הוא רווחי, כי יש יתרון לגודל.

עופר לינצ'בסקי: היתרון לגודל הוא יתרון כלכלי.

אברהם פורז: איך מבטיחים שיהיו טיסות מעטרות?

עופר לינצ'בסקי: אתם מתעסקים כאן באקמול.

עופר לינצ'בסקי: אם חושבים שאפשר באמצעות סיבסוד של 10 שקלים או 20 שקלים או 200 שקלים.

עופר לינצ'בסקי: .

אברהם פורז: מה אתה מציע?

עופר לינצ'בסקי: לתת, למשל, רשיון לעמאן.

עופר לינצ'בסקי: את זה המליץ דוח ועדת לנגנטל.

אברהם פורז: ומי יבטיח לי שאחרי שהוא יטוס לעמאן יהיה קו לירושלים?

עופר לינצ'בסקי: אם תבקש מהם התחייבות עכשיו, אני מבטיח לך שהם יתנו לך התחייבות.

אברהם פורז: מה שאתה אומר לי הוא שצריך להיות סיבסוד צולב.

עופר לינצ'בסקי: זה לא סיבסוד צולב.

אברהם פורז: בוודאי.

אברהם פורז: על כמה קווים הוא ירוויח ואת הקווים המפסידים הוא יסבסד.

עופר לינצ'בסקי: זה לא מה שאני אומר.

נחום לנגנטל: זה לא סיבסוד צולב ברמה הכלכלית.

נחום לנגנטל: ברגע שיש לך קו חזק, אז עלות ההפעלה תהיה בשוליים.

אברהם פורז: חבר הכנסת לנגנטל, אם זה כדאי לו הוא יעשה את זה.

אברהם פורז: עצם העובדה שמתנים, פירושו של דבר שזה כמו אגד, שאם היא מקבלת קווים רווחים היא צריכה להפעיל גם קו למנרה שיש שם שני נוסעים פעם ביומיים.

נחום לנגנטל: נכון.

נחום לנגנטל: זה האשכול.

אברהם פורז: זאת ההצעה שלכם?

עופר לינצ'בסקי: כן.

אברהם פורז: מדובר על המלצות ועדת ירקוני?

עופר לינצ'בסקי: גם לנגנטל וגם ירקוני.

אברהם פורז: למה זה לא מתבצע?

אבנר ירקוני: הדיון בעניין הזה נעשה על ידי השר שאול יהלום ערב סיום כהונתה של הממשלה הקודמת.

אבנר ירקוני: היתה חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה, שביקש אותו לא ליישם את החלטתו בתקופה של בין השמשות.

אבנר ירקוני: אז כתב שאול יהלום שהוא עקרונית החליט לאמץ, אלא שהוא דוחה את היישום בגלל מכתבו של היועץ המשפטי לממשלה לשר הבא.

אבנר ירקוני: השר הבא, במהלך יישום הדברים, הגיע למסקנה שיש בעיה קשה מאוד שקשורה ביישום הקו של "ארקיע" לעמאן בגלל שבת.

אבנר ירקוני: זאת הסיבה שהוא מינה את ועדת נאמן.

אבנר ירקוני: ועדת נאמן עוד לא סיימה את עבודתה.

נחום לנגנטל: דיברתי עם מר יעקב נאמן, והוא אמר שזה לא שייך לעניין.

אבנר ירקוני: גם לפי הבנתי אין קשר בין הדברים.

אבנר ירקוני: אפשר לפתור את הבעיה הזאת, בלי לגעת בבעיית השבת.

אברהם פורז: "ארקיע" רוצה לטוס בשבת?

נחום לנגנטל: יש התחייבות של "ארקיע" לא ליסוע בשבת.

אבנר ירקוני: "ארקיע" רוצה לטוס לעמאן בימים ראשון, שלישי וחמישי.

אבנר ירקוני: זה מה שהיא מבקשת.

אבנר ירקוני: הבעיה העקרונית היא מעבר למה שהוועדה עסקה בו, כי השאלה היא לא רק באיזור אלא בכלל.

אבנר ירקוני: אם יש הסכם תעופה למדינת ישראל עם מיקרונזיה ואל על לא טסה, מדוע ש"ארקיע" לא תטוס?

אבנר ירקוני: הבעיה היא איך כורכים את זה עם ירושלים-אילת.

אבנר ירקוני: נערך דיון אצל השר חיים רמון בשבוע שעבר בעניין הזה, והעמדה של המנכ"ל היתה לחפש דרך לא להוציא כסף מהכיס אלא למצוא דרך של איזונים ופיצויים בהתחייבות של "ארקיע" תמורת דברים אחרים.

אבי קוסטליץ: בכל מקרה, רשות שדות התעופה תמשיך להחזיק את השדה בעטרות.

ישראל בורוביץ: לפני שנתיים מדינת ישראל החליטה לעשות מכרז על הפעילות לגליל.

ישראל בורוביץ: חברת "ישראייר" זכתה בזה.

ישראל בורוביץ: ברגע שהיא ראתה שהיא מפסידה כסף, היא קודם דאגה לקבל אישור ואחר כך ברחה משם.

אברהם פורז: אתה מתנגד שתהיה תחרות ב"ישראייר" בקווים אחרים?

ישראל בורוביץ: יש.

ישראל בורוביץ: הקו היחיד שהם פועלים בו זה הקו לאילת.

ישראל בורוביץ: הם יצאו מכל הקווים האחרים, ואף אחד לא עשה שום דבר.

אברהם פורז: נכון לרגע זה, אתה היחיד שטס לקרית-שמונה?

ישראל בורוביץ: כן, ורוצה לצאת משם מחר בבוקר.

ישראל בורוביץ: ב1999 הפסדתי על הקו לקרית-שמונה למעלה ממיליון דולר.

ישראל בורוביץ: יש שם בעיה, כי יש שני שדות תעופה.

ישראל בורוביץ: שני שדות התעופה קרובים אחד לשני.

ישראל בורוביץ: לא מוצדק שבמרחק של 27 קילומטר יהיו שני שדות תעופה.

ישראל בורוביץ: השדה בקרית-שמונה מופעל על ידי מפעיל פרטי, שעושה מה שהוא רוצה, מחייב איזה עלויות שהוא רוצה, ואילו השדה בראש פינה מופעל על ידי רשות שדות התעופה - עם מגדל פיקוח, עם הכל.

ישראל בורוביץ: שני שדות התעופה האלה בעייתים בחורף.

ישראל בורוביץ: יש המון ימים שאי אפשר לטוס בגלל מזג האוויר.

ישראל בורוביץ: דרך אגב, קרית-שמונה בכלל נהייה בעייתי עם הנסיגה, כי אי אפשר לנחות מהצפון.

ישראל בורוביץ: עכשיו צריך לעבור מעל מארג'-עיון.

ישראל בורוביץ: אנחנו מאמינים שלטוס לשדה תעופה אחד בלבד יתן שירות טוב לגליל, יתן תדירות.

ישראל בורוביץ: אנחנו לא רוצים פה כמעט כלום בכסף.

ישראל בורוביץ: אם נפעל לשדה אחד לא נפסיד כסף.

ישראל בורוביץ: 70% מהנוסעים מהגליל הם מראש פינה, כאשר רק 30% מקרית-שמונה.

אבי קוסטליץ: ראש-פינה מבחינה גאוגרפית ממוקמת יותר במרכז.

ישראל בורוביץ: ראש-פינה תומכת בכרמיאל, בצפון טבריה.

אברהם פורז: כמה זמן לוקח ממרכז קרית-שמונה לראש פינה ביום טוב?

ישראל בורוביץ: 25 דקות.

ישראל בורוביץ: הכביש שעליו נוסעים הוא כביש טוב.

ישראל בורוביץ: הוא לא מופיע ברשימה של משרד התחבורה.

ישראל בורוביץ: כדי לקיים את השירות- גם חשבנו על ציונות באיזו שהיא תקופה- עשינו טיסות משולבות, אבל אז חטפנו מהנוסעים, כי אף אחד על טיסה כזאת קצרה לא רוצה לנחות בדרך.

ישראל בורוביץ: אני חושב שצריך לטוס רק לראש-פינה.

ישראל בורוביץ: אני לא נכנס לעניין הפוליטי.

ישראל בורוביץ: שם רשות שדות התעופה עושה עבודה כמו שצריך.

ישראל בורוביץ: אנחנו לקרית-שמונה לא יכולים להמשיך לטוס.

אברהם פורז: אתם גם פועלים בחיפה?

ישראל בורוביץ: אנחנו טסים משם לאילת.

אברהם פורז: וטיסות בינלאומיות?

ישראל בורוביץ: המסלול שם קצר, מאוד מוגבל.

ישראל בורוביץ: יש טיסות, פה ושם, לקפריסין.

אברהם פורז: בשדה התעופה בחיפה סילונים לא נוחתים?

ישראל בורוביץ: לא.

אברהם פורז: מר קוסטליץ, אי אפשר להאריך את המסלול בחיפה כך שיאפשר לסילונים לנחות?

אבי קוסטליץ: אפשר.

אברהם פורז: למה לא עושים?

אבי קוסטליץ: כיוון שיש החלטת ממשלה שמדברת על הפרטת השדה.

אבי קוסטליץ: האוצר צריך להגיע לאיזה שהוא הסכם.

אברהם פורז: יש מקום?

אבי קוסטליץ: מקום יש.

אבי קוסטליץ: הבעיה היא שטחים שצריך לרכוש.

אבי קוסטליץ: אנחנו בודקים להאריך את השדה בכ-200 מטר, דבר שלא מחייב גלישה.

אברהם פורז: האם בגלל העומס בנתב"ג לא הגיוני שטיסות לאגן הים התיכון יהיו מחיפה?

אבי קוסטליץ: הגיוני.

אברהם פורז: אם אתם מצליחים בשדה כזה לגרום לזה שמגיעים רק שעה לפני המראה זה יכול להיות מוצלח.

אבי קוסטליץ: היום יש בדיקה שאנחנו עושים לגבי הארכה בכ-150, 200 מטר, שיאפשר לatr 72 יכולת משקל בהמראה.

אברהם פורז: היום הatr לא ממריא משם?

אבי קוסטליץ: יש שם גם בעיות סטטוטוריות.

אברהם פורז: כמה צריך להאריך את המסלול כדי שמטוסי סילון קטנים יוכלו לפעול?

אבי קוסטליץ: מ1200 היום ל1900.

אברהם פורז: בעיניכם, כמדיניות של רשות שדות התעופה, זה טוב לפתח את שדה התעופה בחיפה?

אבי קוסטליץ: בעינינו ראוי לפתח את זה כשדה תעופה בינלאומי, איזורי.

אבי קוסטליץ: צריך להיות פה מרכיב משולב של כל הגורמים.

אברהם פורז: מי צריך להחליט שרוצים לעשות את זה?

אבי קוסטליץ: הממשלה החליטה על הפרטה.

חנה הוקסנברג: הממשלה צריכה עכשיו להחליט שמי שצריך לעשות את זה זה רשות השדות התעופה, שהיא מקצועית בכל העניינים האלה.

עופר לינצ'בסקי: משרד האוצר התחייב שכל שקל שרשות שדות התעופה תשים מעכשיו ואילך בחיפה היא תקבל בחזרה.

עופר לינצ'בסקי: אנחנו לא רק מבקשים, אנחנו דורשים שישימו כמה שיותר כסף בפיתוח שדה תעופה חיפה על סמך החלטת ממשלה קיימת, וכל שקל יוחזר במסגרת תקבולי הפרטה.

עופר לינצ'בסקי: הבטחנו את זה בעבר, אנחנו מבטיחים את זה עכשיו.

עופר לינצ'בסקי: אנחנו חוזרים ודורשים את הדבר הזה.

אברהם פורז: אתה יוצר מוטיבציה שלילית, כי אם מישהו יודע שממילא יקחו את זה ממנו אז אין לו מה להשקיע.

אברהם פורז: או שאתם מחליטים עכשיו למסור למישהו פרטי ואומרים לו לפתח, או שמחליטים להשאיר את זה בידי רשות שדות התעופה.

אבנר ירקוני: עם מה שקורה כרגע בנתב"ג, אנחנו נמצא את עצמנו בדיון חירום על לבנות עוד מסלול בינלאומי.

אבנר ירקוני: החלופה הכי קרובה, הכי זמינה, הכי הגיונית, הכי מתבקשת זה חיפה.

אבנר ירקוני: אין דבר כזה טיסות בינלאומיות, איזוריות או לא איזוריות.

אבנר ירקוני: אם יכול לנחות שם 737, הוא יכול להגיע ללונדון.

אבנר ירקוני: היום ג'מבו טס לרודוס, ו737 טס ללונדון.

אבנר ירקוני: אין קשר בין גודל של מטוסים לטווחים נדרשים מבחינת ביקוש.

אברהם פורז: ברגע שיש רכבת שיכולה ממרכז תל-אביב להגיד לשדה התעופה בחיפה תוך שעה, זה הופך את זה למאוד מאוד נוח גם לתל-אביבי.

אבנר ירקוני: בקריית-שמונה הבעיה היא אחרת.

אבנר ירקוני: בקריית-שמונה יש היום עודף של ביקוש על ההיצע.

אבנר ירקוני: אם בעטרות אמרנו שאין ביקוש, פה יש עודף של ביקוש שלאף אחד לא כדאי לתת היצע במחירים הקיימים.

אברהם פורז: למה, המחיר מפוקח?

אבנר ירקוני: כן.

אבנר ירקוני: הכל מפוקח שם.

אברהם פורז: מר ירקוני, אם יש עודף של ביקוש למה שלא נוריד את המחירים?

אנבר ירקוני: אתה צריך להושיב פה את חיים ברביבאי.

אנבר ירקוני: היו"ר אברהם פורז: מי אומר שכל הטיסות צריכות להיות באותו מחיר?

אנבר ירקוני: אם מדובר על טיסות של אנשי עסקים, שחשוב להם שעות מסויימות, זה יכול להיות יותר יקר, ואילו הטיסות שהן לכולם יכולות להיות פחות יקרות.

אבנר ירקוני: אין לי כרגע את הכלים להגיד בכמה.

אבנר ירקוני: מה שאומר מנכ"ל "ארקיע" הוא שהבעיה שלו היא בעיה תפעולית.

אבנר ירקוני: הוא אומר שלא יתכן שיהיו שני שדות תעופה, עם 100 אלף תנועות בכל אחד מהם, במרחק של 24 קילומטר אחד מהשני.

אבנר ירקוני: אין חיה כזאת בתעופה.

אבנר ירקוני: הוא אומר שהוא צריך אחד.

אבנר ירקוני: נורא קל ונורא הגיוני לכולם פה להגיד: אוקיי, יש מחניים, הרשות מתפעלת אותו, שדה מסודר, ש"ארקיע" תטוס רק לשם.

אבנר ירקוני: זה לא יעבור.

אבנר ירקוני: לדעתי, זה לא עובר מחר בבוקר שאין טיסות לקרית-שמונה.

אבנר ירקוני: מה עושים?

אבנר ירקוני: לא טסים לקרית-שמונה?

אבנר ירקוני: איך גורמים לחברת תעופה כן לטוס לקרית-שמונה, כאשר הבעיה היא עלויות תפעול קרקעיות?

ישראל בורוביץ: ומחירים.

ישראל בורוביץ: מ-1 ביולי אין ממילא טיסות.

אבנר ירקוני: חיים כתב מכתב לראש הממשלה, בטח למנכ"ל משרד התחבורה, שבו הוא ביקש שינתן סכום כספי בשביל לשמר את הפעילות לקרית-שמונה.

אבנר ירקוני: השאלה היא איך עושים את זה.

אבנר ירקוני: יש לזכור שהיינו במצב אחר בצפון מאשר היום, כי לפני שבועיים לא היתה בעיה לנחות גם מצפון דרום.

אבנר ירקוני: היום אי אפשר גם את זה לעשות.

אברהם פורז: יכול להיות שבשעות מסויימות אי אפשר לנחות.

אבנר ירקוני: לדעתי, אם רוצים להפעיל את קרית שמונה כמו שצריך זה צריך להעשות על ידי רשות שדות התעופה.

אבנר ירקוני: אני לא חושב שיש פתרון אחר.

אבנר ירקוני: אם איזי אומר שהוא טס למקום אחד, עדיף שזה יהיה קרית-שמונה.

יונתן גבע: אני המצאתי את השדה בקרית-שמונה ואת הקו.

יונתן גבע: אני לפני 10 שנים הקמתי את הקו.

יונתן גבע: עד אז הגליל היה מוזנח, טסו עם מטוס של 10 מושבים לראש-פינה.

יונתן גבע: ברגע שהחברה שהיתה בבעלותי - סנונית שמה - הביאה מטוס של 20 מקומות ונחתה בקרית שמונה, במינחת הקטן בגיבור, העסק התחיל להצליח.

יונתן גבע: אנשים פה לא מבינים שהמרחק הזה של ה25 קילומטר משמעותי.

יונתן גבע: למי שגר בצפון האצבע אין טעם להכנס לאוטו וליסוע עד לראש פינה.

יונתן גבע: באיזה שהוא קטע החברה ההיא נסגרה, מכל מיני טעמים שלא נכנס אליהם.

אברהם פורז: בתקופה שהפעלתם את זה –הרווחתם?

ישראל בורוביץ: היא פשטה את הרגל.

יונתן גבע: אנחנו לא מדברים על רווחים, אלא על מה שצריכים תושבי הצפון.

יונתן גבע: תושבי הצפון צריכים שהשדה בקרית-שמונה ימשיך לפעול והשדה בראש-פינה ימשיך לפעול.

יונתן גבע: מי שבא מדרום האצבע, כמו מצפת, צריך לטוס מראש-פינה, ומי שגר בצפון, צריך את הקו של קרית שמונה.

יונתן גבע: יש המון אנשים שלמדו לטוס.

יונתן גבע: אני לא נכנס לסוגייה של הסיבסוד, אבל אי אפשר לסגור לא את הקו של קרית-שמונה ולא את הקו של ראש-פינה.

יונתן גבע: עכשיו שמעתי שהמינהל מעוניין לתת למישהו אחר את הקו.

יונתן גבע: בזמנו, אחד הדברים שהפילו את סנונית זה ש"ארקיע" דרשה שהגליל יצא למכרז.

ישראל בורוביץ: "ארקיע" היתה נגד המכרז הזה.

יונתן גבע: "ארקיע" לא היתה נגד המכרז, היא זאת שהמציאה את המכרז.

יונתן גבע: אחר כך כש"ארקיע" טסה והיא קיבלה את הכל היא התנגדה למכרז.

יונתן גבע: השדה בקרית-שמונה עובד מסביב לשעון.

יונתן גבע: בראש-פינה השדה נסגר יותר מוקדם.

יונתן גבע: בערב "ארקיע" לא יכולה לנחות.

יונתן גבע: בשדה של ראש-פינה ATR לא יכולים להכנס, ואילו בקרית-שמונה המסלול היום הוא 1400 מטר והם יכולים לבוא ולטוס עם ATR.

יונתן גבע: אני לא מבין למה יוצאים.

חנה הוקסנברג: מי שצריך להפעיל את חיפה ויודע להפעיל את חיפה ואת כל השדות בארץ זה רשות שדות התעופה.

חנה הוקסנברג: אם צריך להרחיב מסלול ואם צריך להביא עובדים, רשות שדות התעופה צריכה לעשות את זה.

חנה הוקסנברג: ממשלת ישראל צריכה לחזור בה מההחלטה על הפרטה.

חנה הוקסנברג: הרי מה קורה עם כל ההפרטות האלה?

חנה הוקסנברג: יתנו אותן לידיים פרטיות.

חנה הוקסנברג: אני מפרגנת להם והם צריכים לפעול כלכלית, אבל אם אחרי יומיים הם יבואו ויבכו שהם מפסידים, יסגרו את השדה?

חנה הוקסנברג: יש בחיפה הרבה בעיות נוספות של שטחים, של קרקעות.

חנה הוקסנברג: רשות שדות התעופה היא זאת שצריכה להפעיל את השדה.

חנה הוקסנברג: אשר לעטרות, ברור שהטיסות מעטרות הן בעייתיות מאותה סיבה שאנשים פוחדים וכו'.

חנה הוקסנברג: אני הייתי באותו יום שפרצו שם את הגדר, אבל העובדים מגיעים לעבודה ונהנים ממנה.

חנה הוקסנברג: זה גן עדן עלי אדמות.

חנה הוקסנברג: בשורה התחתונה, מה שחשוב זה לראות גם את העובדים בעניין הזה – אם זה במחניים, אם זה בחיפה.

אברהם פורז: אנחנו רוצים לראות את העובדים עובדים.

חנה הוקסנברג: העובדים עובדים.

גבי קדוש: אני לא רוצה להגיד שאני אדריכל של התחרות בין "ארקיע" ל"ישראייר", אבל לפחות "ישראייר" חייבת לאילת את הקשר עם ירושלים.

גבי קדוש: אני מציע שתצא החלטה שתאמר ששתי החברות מקיימות קו סדיר, ושזה לא יפול רק על חברה אחת.

גבי קדוש: ההצעה של איזי בהחלט מקובלת עלינו, רק שלא יפסיקו את הקו בינתיים.

אברהם פורז: אני חושב שיש חשיבות שהתעופה לירושלים תמשיך, מטעמים רבים ומגוונים, לרבות הטעם שאסור לנו לנטוש את השדה הזה.

אברהם פורז: גם אם יש מישהו שחושב שבמסגרת משא ומתן מדיני אפשר לעשות כל מיני דברים כאלה או אחרים, זה הרבה יותר נוח לבוא כאשר השדה הוא פעיל ולא שדה נטוש.

אברהם פורז: אני גם חושב שנכון המודל הזה של אי סיבסוד ישיר, כי זה יהיה מגוחך אם ניצור סיטואציה שבה מטוס ריק יטוס רק כי מישהו שילם על זה.

אברהם פורז: צריך למצוא איזה שהוא פתרון שבו זה לא יהיה כך, למרות שאני מבין שהמיקום של עטרות הוא מאוד פרובלמטי.

אברהם פורז: צריך לנסות להפעיל את זה, והדבר הנכון ביותר זה לנסות לגבי חברות שקיבלו זכויות כן לעשות סיבסוד צולב מסויים.

אברהם פורז: זה מאוד קשה בסיטואציה כזאת שבה אין שר תחבורה.

אברהם פורז: לו היה שר תחבורה, הייתי אומר שאני מקיים עוד שבועיים, שלושה ישיבה נוספת, ואומר לו שבפעם הבאה שהוא בא לפה הוא יאמר לנו איך הוא פותר את בעיית עטרות, איך הוא פותר את בעיית קרית-שמונה, איך הוא פותר את בעיית חיפה, אבל אין שר תחבורה.

אברהם פורז: לפחות איך שנראה לנו כאן, אי אפשר להפסיק כרגע את הטיסה לקרית-שמונה כחלק מהתעופה הפנים ארצית, בוודאי לא בעת כזאת.

אברהם פורז: יכול להיות שהשדה הזה הוא עוד יותר פרובלמטי ממה שאנחנו חושבים, כי יכול להיות שהשקט הזה של השבוע האחרון הוא שקט מדומה.

אברהם פורז: הפתרון הוא על ידי זה שהחברות האלה שמפעילות קווים מירושלים לקרית-שמונה תקבלנה פיצוי מסויים – אם זה על ידי קווים בינלאומיים או מקורות אחרים שהם כן מרוויחים בהם.

אברהם פורז: אז אפשר לומר להם: תשמעו, פה אתם מרוויחים ופה אתם מפסידים.

אברהם פורז: לגבי שדה התעופה של חיפה, הבעתי פה את דעתי תוך כדי הדברים.

אברהם פורז: שדה התעופה בחיפה לא כל כך רחוק מהרבה מאוד מקומות.

אברהם פורז: בהתחשב בעומס שנמצא בנמל התעופה בן-גוריון, אני חושב שהפתרון יהיה להאריך את המסלול בחיפה ולהפעיל את השדה כך שמטוסים כן יוכלו לנחות שם.

אברהם פורז: אם בואינג 737 ממריא מחיפה, אז זה כבר לא משנה אם הוא נוחת בלונדון.

אברהם פורז: בעניין הזה הממשלה היתה צריכה לקבל החלטה.

אבנר ירקוני: הסמכות בדברים האלה נתונה לראש מינהל תעופה, לכן אני מציע שכן תקבע מועד לדיון לעוד חודש.

אבנר ירקוני: יש את מנכ"ל משרד התחבורה שמעורב לחלוטין בדברים האלה.

אבנר ירקוני: אני מציע שיתקיים דיון במשרד התחבורה.

אברהם פורז: הצעתך מקובלת עלי.

אברהם פורז: אתה צריך לומר שמבחינתינו כוועדת הכלכלה הרעיון הזה שחברות התעופה הפועלות בארץ יקבלו אפשרויות טיסה נוספות במקומות רווחיים, וההתחייבות שלהן תהיה כנגד זה להמשיך ולהפעיל קווים גם לירושלים וגם לקריית-שמונה, הוא הפתרון הנכון.

אברהם פורז: במקביל לזה, אם אתם, משרד האוצר, מחליטים ששדה התעופה בחיפה יופעל על ידי גורם פרטי, תבצעו את זה עכשיו.

אברהם פורז: אם אתם חושבים שאתם לא יכולים לעשות את זה או שכרגע אין ביקוש, תחליטו שזה מופעל על ידי רשות שדות התעופה.

אברהם פורז: אם יטילו עליהם את זה והם ידעו שהם מפעילים את זה, אז הם ירוצו, יבצעו את ההפקעות, ישלמו את הפיצוי ויאריכו את המסלול, ואז אולי בעוד שנה יוכלו המטוסים לנחות שם.

אברהם פורז: אם לא, הדבר הזה ייעשה בהיסטריה.

אברהם פורז: אנחנו נקיים בעוד חודש ישיבה.

אבנר ירקוני: אני מציע לזמן גם את "אל-על".

אברהם פורז: אנחנו נזמין גם את "אל-על".

אברהם פורז: איש לא אומר ש"אל-על" אם היא רוצה להתחרות בתעופה פנים ארצית היא לא יכולה.

אברהם פורז: ממשרד התחבורה אנחנו נרצה לשמוע בישיבה הבאה איך מובטח המשך הטיסות בין קרית-שמונה לירושלים, ומבחינת משרד האוצר, איזו החלטה סופית מתקבלת לגבי שדה התעופה בחיפה.

אברהם פורז: אנחנו תובעים לאלתר להגדיל אותו באופן שאפשר יהיה לעשות טיסות בינלאומיות משם.

ישראל בורוביץ: אנחנו הודענו שאנחנו יוצאים בתחילת יולי מקרית-שמונה, ובאמצע אוגוסט מעטרות.

ישראל בורוביץ: אני לא יכול להפסיד יותר כסף.

ישראל בורוביץ: מדובר על סכומי עתק.

אברהם פורז: אנחנו מבקשים כרגע שהטיסות שהיו קיימות עד עכשיו יימשכו, עד שתתקבל החלטה.

אברהם פורז: אם הפסדת כל כך הרבה, אז תפסיד עוד חצי חודש או עוד חודש.

אברהם פורז: אם יסתבר, פרופ' בורוביץ, שבעוד חודש משרד התחבורה לא בא עם פתרונות מעשיים, אני אצדיק אותך.

ישראל בורוביץ: אז אין בעיה, כי אני מדבר על ה-1 ביולי, שזה חודש ויומיים, ועל אמצע אוגוסט.

ישראל בורוביץ: .

אברהם פורז: אתה עכשיו עומד עם הסטופר?

ישראל בורוביץ: אדוני, חבר הכנסת, אני כבר מתעסק עם זה כמה חודשים.

אברהם פורז: בסדר, אבל אנחנו מבקשים שעד שתתקבל החלטה נוספת לא ישונה הסטטוס-קוו.

אברהם פורז: אני מקווה שבמהלך החודש הקרוב נקבל תשובות גם ממשרד התחבורה וגם ממשרד האוצר, הן לגבי עטרות בירושלים והן לגבי שדה התעופה בחיפה.

אברהם פורז: הישיבה נעולה.