ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 116, 2000-05-15 11:30

אברהם פורז: יש לנו שתי הצעות דחופות של שלושה חברי כנסת – מוחמד כנעאן, גדעון עזרא ושלום שמחון - בעניין שביתת עובדי הנמלים והשיבושים שהיו, ויש לנו את הדיון בעניין השיבושים בעבודת הנמלים שאני יזמתי בעקבות העובדה שהיו אלי פניות.

אברהם פורז: אני עדיין מקבל מגורמים שונים שעוסקים בענף הספנות פניות על כך שיש שיבושים קשים בעבודת הנמלים וכי האוניות ממתינות זמן רב תוך גרימת נזקים מאוד כבדים.

גדעון עזרא: בערב יום הזיכרון הייתי באשדוד מאחר שהוזמנתי לנאום שם בעצרת וראיתי את כל האוניות ששוהות במקום.

גדעון עזרא: אני יודע - וקראתם גם את המודעה בעיתון – שלמפעלים יש נזקים גדולים והם נמשכים.

גדעון עזרא: אני מציע שנקיים ביקור בנמלים ונדבר עם הגורמים הרלוונטיים במקום.

גדעון עזרא: בישיבה האחרונה אתה העלית את הנושא של הדרישה למשמרות נוספות ואני חושב שזו דרישה נכונה.

גדעון עזרא: אם אפשר היה לעשות את זה עד אשר המגשרים יסיימו את עבודתם, ששם המשחק יהיה עזרה לכלכלת המדינה.

גדעון עזרא: עד אשר יסיימו המגשרים את עבודתם על נמל היובל, אני מציע לעשות את המרב על-מנת לחסל את הפיגורים וזאת ללא כל קשר לעבודת המגשרים וזאת על-מנת למנוע את הנזק הכבד למדינה.

גדעון עזרא: אני משוכנע שהדבר מקובל על כולם וכולם יסכימו לו.

גדעון עזרא: אין שום סיבה שמישהו יתנגד לזה.

ראובן סדנאי: ישנם רציפים שהכניסו אליהם אוניות אך בפועל לא מתבצעת בהם כל עבודה או שמתבצעת בהם עבודה חלקית בלבד.

ראובן סדנאי: זאת אומרת, אוניה נכנסת לכאורה יש אוניה, אבל במקום שלוש ידיים יש שם יד אחת, במקום שלוש משמרות, יש משמרת אחת.

ראובן סדנאי: עשרות אוניות המייבאות סחורות ומטענים או המגיעות לנמלי הארץ על-מנת לייצא מטענים ממדינת ישראל עוגנות מחוץ לנמל ומחכות בתור להיכנס לנמלים.

ראובן סדנאי: חלק מהאוניות שעובדות ברציפים, עובדות בקצב איטי שהוא פי שניים ושלושה מהמקובל והאפשרי.

ראובן סדנאי: זה לא בגלל הפועלים אלא בגלל זה שאין ידיים.

לתוצאות הבאות: - לסקטור הספנות הכולל בין היתר בעלי אוניות, חובלי אוניות, סוכני אוניות, מפעילי אוניות ומנהלי אוניות נגרמים נזקים בגובה של עשרות מיליוני דולרים בשנה.

לתוצאות הבאות: זמן המתנה של אוניה מסתכם בנזק של אלפי עד עשרות אלפי דולרים ביום.

לתוצאות הבאות: המצב הוא כל כך גרוע שקווי ספנות מסוימים פורקים מטענים המיועדים לארץ בנמלי מדינות סמוכות, וזה קורה היום למשל למפעלי נייר חדרה.

לתוצאות הבאות: - קווי ספנות מסוימים כמו למשל קו ספרד-פורטוגל-ישראל, אותו אנו מפעילים, נושא עתה נזקים והפסדים כאלה שאם המצב לא ישתפר מיידית, יצטרך הקו להתחסל ובכך עלול הסחר עם המדינות הנ"ל להיפגע קשות.

לתוצאות הבאות: - נזקים כלכליים אדירים לרשות הנמלים אשר עובדת בתפוקה של כחמישים אחוז.

לתוצאות הבאות: - נזקים אדירים ליבוא וליצוא של המדינה.

לתוצאות הבאות: כל המצב הנ"ל ניתן לפתרון מיידי אם הנמלים היו עובדים בשלוש משמרות ואם היה כוח אדם שהיה מאפשר ניצול יעיל של התשתית.

לתוצאות הבאות: העבודה במשמרת שלישית גם תתרום להקלה בעומס תחבורתי על-ידי שינוע המטענים בלילה.

לתוצאות הבאות: כרגע עובדים, אם עובדים, בתפוקה של עשרה אחוז במשמרת השלישית.

לתוצאות הבאות: מאז 1995 לא השתנתה מצבת העובדים למרות שמאז נוספו רציפים וציוד בהיקף של כשלושים אחוז לעומת 1995 וגידול בשיעור דומה בכמויות המטענים.

לתוצאות הבאות: לדעתי נמל חיפה ואשדוד זקוקים בדחיפות ל250- עובדים לאלתר ולכ150- עובדים בשלבים הבאים.

לתוצאות הבאות: מתנהל עכשיו מאבק על הקמת נמל היובל בשעה שהנמלים הקיימים מתופעלים בחוסר יעילות משווע.

לתוצאות הבאות: תפעול נכון של הנמלים הקיימים יכול היה לספק את צורכי אוניות הצובר והמטען הכללי בעשר השנים הקרובות אך לזה צריך יוזמה, מצרך שלצערי לא נעשה בו שימוש רב היום ברשות הנמלים.

שמואל שי: אנחנו משלמים קנסות של עשרות אלפי דולרים באותן חברות הספנות שאני לא מאשים אותן, יש להן את הבעיות שלהן, אבל הן מטילות את זה עלינו ואנחנו משלמים עשרות אלפי דולרים לאותן חברות ספנות שניזוקות מאותה צפיפות בנמלים.

שמואל שי: הייצוא שלנו נפגע פעמיים.

שמואל שי: פעם אחת כשאני צריך לחשב את עלויות הנזקים האלה בחשבון היצוא פר טונה, כמה אני מייצא אל מול המתחרים שלי בחו"ל.

שמואל שי: לכן אני לא עומד בדרישות האספקה בזמן, אני מעלה מחיר ואז אני לא תחרותי, ולמעשה התעשייה, המפעל שלי, במצב קשה מאוד.

עופר כהן: אני חושב שצריכים להגיע לאיזושהי הסכמה לאומית.

עופר כהן: אני שומע שיש פה מגשרים, אבל אני רוצה שהם כבר יגיעו, שהגשר כבר ייבנה.

עופר כהן: אני באופן אישי חושב שהפועלים העובדים בנמלים צודקים כי אסור להפריט את הנמלים.

עופר כהן: את כל הוויכוחים האלה צריך לנהל אבל אי אפשר שעובדים בצד אחד של המדינה ידפקו עובדים בצד שני של המדינה.

עופר כהן: זה פשוט בלתי אפשרי ואני קורא כאן לכולם שאת כל המאבקים שלדעתי הם צודקים לא יעשו על-חשבון פועלים אחרים באזורי עימות, באזורי גבול, בנגב ובכל מקום אחר.

עופר כהן: אני באתי במיוחד כדי לומר את הדברים האלה כאשר מצד אחד היד מושטת לעובדים האחרים, אבל מצד שני חייבת להיות הסכמה, הסכם בעל-פה, שלא מנצלים את זה לרעת הייצוא של מדינת ישראל.

גבי בן-הרוש: אדוני היושב-ראש, אתה שאלת מה זה שייך למגשרים, אבל הסכסוך התחיל בגלל נמל היובל ולא בגלל משהו אחר.

גבי בן-הרוש: הסכסוך לא התחיל בגלל הסכמי עבודה אלא בגלל נמל היובל.

גבי בן-הרוש: אז הייתה תהייה ושאלו אם הנמל הזה הוא ל2005-, למה היום אנחנו נלחמים.

אליעזר סיון: הבעיה היותר גרועה היא האפליה הממוסדת ברשות הנמלים בנושא של תור האוניות.

אליעזר סיון: לוקחים כסף של מישהו אחד ומעבירים אותו לכיסו של מישהו אחר.

אליעזר סיון: אוניות הצובר והמטען הכללי נחשבות בתור התפעולי בעדיפות אחרונה ואנחנו יכולים לעמוד עם אוניות חודש.

אליעזר סיון: נושא התעריפים, אותו הדבר.

אליעזר סיון: שרירותי, לא ענייני ולא מתחשב בכמות העבודה של הנמל והאמצעים שצריך להשקיע בפריקת אוניה כזו או אחרת.

אליעזר סיון: אומרים לנו שאנחנו בשנות מיתון ורשות הנמלים יודעת בדיוק את תחזית המטענים, משקיעה אמצעים וכולי, אבל אין מילה אחרת לומר על מה שקורה היום בנמלים.

איתן רפפורט: אני לא חושב שכדאי שנדון היום בשינוי כל פני הרשות מבחינת תנאי העבודה של העובדים.

איתן רפפורט: זה שלא עובדים 24 שעות ביממה, זה נכון, זה לא טוב ואת זה צריכים לשנות, אבל כיום יש לנו בעיה חמורה וזו בעיה של כוח אדם.

איתן רפפורט: הנזקים שקיימים היום הם נזקים עצומים.

איתן רפפורט: אני חושב שהדבר החשוב ביותר שאולי תצא קריאה מהוועדה הזאת זה פנייה לכל אלה שעוסקים בנושא הזה, ואני יודע שעוסקים בזה, לזרז את הנושא הזה של גיוס כוח אדם, לפעול לא בתנאים רגילים אלא בתנאי חירום מכיוון שהנזקים הם עצומים.

איתן רפפורט: ערכתי בדיקה מאוד זהירה והתברר שלפחות עשרים מיליון דולר הם הפסד זמן אוניות מחוץ לנמל, מעבר לכל ההפסדים האחרים של שיבוש בלוחות זמני הפלגה והתחייבויות ללקוחות כפי ששמענו מהלקוחות עצמם כאן.

ראובן סדנאי: הנצולת בצובר ובמטען כללי היא שליש נצולת של האוניות.

ראובן סדנאי: אין פועלים ואין ידיים מספיקות.

ראובן סדנאי: יש הפסקה של הפועלים באמצע החודש לגבי שעות נוספות, מפסיקים לעבוד ומודיעים שאין שעות נוספות לפי משרד העבודה.

ראובן סדנאי: נכון שמקבלים עזרה, יש תמיכה מהפועלים פה ושם לגמור אונייה, אבל מפסיקים לעבוד באמצע החודש שעות נוספות ולא עובדים והאוניות עומדות אחר-הצהרים ולא מקבלות ידיים.

ראובן סדנאי: רוב הידיים הולכות למכולות והצובר והמטען הכללי שהוא חצי מהמטענים היוצאים או הנכנסים ארצה במצב של נחיתות מוחלטת.

אייל מלמוד: לבוא ולומר שהמצב הזה הוא רק תוצאה של עובדים, זה מאוד פשטני.

אייל מלמוד: זה נכון שחסרים עובדים, אבל הסיבות לכך הן היסטוריות וכאן אני דווקא בעד רשות הנמלים.

אייל מלמוד: כמוני קראת את דוח רכלבסקי ואתה יודע כמה הם עולים וכמה אתה היית מוכן לשלם או המשק צריך לשלם עבורם.

אייל מלמוד: המלחמה הגדולה להכניס אותם זה בתנאי שכר שאתה ואני מוכנים לשלם אם אנחנו ננהל את העסק הזה, וזה לא קיים.

אייל מלמוד: אחד הדברים שהצליחו להשיג בהכנסת עובדים זה באיזושהי רמת שכר נסבלת.

אייל מלמוד: היום, אם אני הייתי צריך לנהל נמל או כל אחד אחר, הוא לא היה מוכן לעשות את זה במחירים שקיימים היום.

אייל מלמוד: שוב אני חוזר ואומר שאם לא תהיה הפרטה כאשר המשק הזה יעבוד כמו כל דבר אחר בתנאי שוק חופשי, שום דבר לא ישתנה.

עודד בריש: ראשית, מדברים הרבה על הנזק שנגרם לחברות הספנות ולמובילים, אבל הנזק שנגרם למפעלים, בעיקר המפעלים הקטנים, בעיקר המפעלים בפריפריה, הוא נזק אדיר שפשוט קשה לתאר אותו.

עודד בריש: זה לא נזק שאפשר לשקול אותו בכסף מידיי אלא זו פגיעת מוניטין ויש לנו דוגמאות של מפעלים, וברשות יודעים את זה, העברנו בזמנו הפסד עסקאות יצוא, ביטול הסכמים לטווח ארוך והנזק הוא אדיר.

עודד בריש: לכן, בלי לזלזל בנזק שנגרם לבעלי האוניות ולמובילים, ולכולם נגרם נזק קשה, הנזק לטווח ארוך לתעשייה הישראלית הוא נזק אדיר.

עודד בריש: הערה שנייה.

עודד בריש: אני רוצה לנצל את ההזדמנות.

עודד בריש: אנחנו ביקרנו והיינו בקשר עם רשות הנמלים.

עודד בריש: ההתרשמות שלנו באיגוד התעשייה הקיבוצית היא שברשות הנמלים עשו כל מאמץ כדי להקטין את הנזקים, אבל יש פה בעיה אחת: אין ספק שהבעיה העיקרית היא בעיית כוח אדם.

עודד בריש: איך שלא מסתכלים על זה מכל כיוון ואפשר להבין את זה גם מכל מי שקצת מסתובב בתוך הנמלים.

עודד בריש: אני רוצה לציין פעם אחת לזכות עובדי הנמלים שבאמת ברגע שנגמרה השביתה – אני לא רוצה לומר אף מילה על השביתה למרות שיש לי מה לומר – ברגע שהם חזרו לעבודה, הם חזרו לעבודה במלוא הרצינות וצריך להגיד להם כל הכבוד.

עודד בריש: אבל כאן אני פונה אליהם.

עודד בריש: אני חושב שאתם צריכים להיות הראשונים בין אלה שייזמו לא בלחץ קליטת כוח אדם נוסף בנמלים.

עודד בריש: אני יודע שיש בעיות, יש הסכמים עם שני הוועדים של הנמלים ויש בעיות של קליטה, אבל הבעיות של קליטת עובדים חדשים, למיטב ידיעתי, הם לא ברשות הנמלים אלא בהסכמים שקיימים עם העובדים.

עודד בריש: אני מצפה מהעובדים במצב כזה מתוך ראייה לטווח ארוך שאתם תבואו גם בחיפה וגם באשדוד לרשות הנמלים ותדרשו אתם את התוספת של כוח אדם כדי לפתור את הדברים.

דניאל מורגנשטרן: במשך שנים הטענה הייתה שאין תשתית נמלית מספקת, לכן ההשקעות בתשתית הנמלית במדינת ישראל היו מעל ומעבר לכל פרופורציה בכל תשתית אחרת למעט משק החשמל.

דניאל מורגנשטרן: וראה זה פלא, היו באים גם המשתמשים וגם אנשי הנמלים ואומרים שלא רק שאין להם תשתית אלא יש תשתית עודפת אבל אין עובדים.

גדעון שמיר: יחד עם זאת, נכון מאוד שעד ערב החגים היו לנו זנבות של העיצומים שהיינו צריכים לחסל ובימים האחרונים עדיין יש לנו את הזנבות של תקופת החגים ובאמת אנחנו עדים לתמונה של המתנת אוניות, תמונה שהיא בהחלט לא סימפטית.

גדעון שמיר: אני לא רוצה לעשות עכשיו יום עיון כאן על ניהול נמלים אבל ידידי איתן רפפורט שמכיר טוב מאוד את הנמלים, ברגע שהוא אומר לך שהאוניות ממתינות 12-10 ימים, זה בלשון המעטה מאוד לא מדויק כי אני את הנתונים מקבל יום ולילה וחי אותם ואני אומר לך שהממוצע הוא שלוש יממות.

גדעון שמיר: זה גרוע מאוד כי אני רוצה את הסטנדרטים של מקסימום שלוש שעות המתנה, אבל גם לאיתן וגם לראובן סדנאי, אני מבקש לומר שהמצב הוא מספיק חמור – ואני סביר מיד גם למה – מכדי להיגרר לאינפורמציות ולסטטיסטיקות מעוותות וזה לא הזמן לכך.

גדעון שמיר: העסק יותר מדי רציני.

גדעון שמיר: הכאבים בטווח הקצר והבינוני של אנשי הספנות כמו גם של אנשי המפעלים כפי שהוזכר ידועים לי וברורים לי.

גדעון שמיר: אני רוצה לומר שלמעשה – בניגוד למה שאמר ראובן סדנאי על יוזמה ויצירתיות וכולי – אנחנו ברשות הנמלים בשלוש השנים האחרונות ועוד איך עוסקים ביוזמות וביצירתיות כדי לשפר את רשות הנמלים כאשר הדגש הוא לאו דווקא על הפרטה כמו על הכנסת התחרות לתפעול בעבודת נמלי ישראל.

גדעון שמיר: אני מדגיש את הנקודה הזאת כי אנחנו עם העובדים שלנו מנהלים כבר כמה שנים דיונים ושיחות על התייעלות, מנהלים דיונים ושיחות על קליטת כוח אדם, כי פרישה טבעית של עובדים בנמלים קיימת.

גדעון שמיר: אני שמח להגיד שכמו שאמר חיים אנחנו בכיוון הנכון.

גדעון שמיר: אני מקווה שבשבועות הקרובים נקיף את כל רשות הנמלים בחתימה על הסדר ביניים לקליטת עובדים נוספים.

בן-ציון סלמן: אני מקווה, וזו גם עמדת משרד התחבורה, שהעבודה תיעשה בצורה מזורזת כדי לקצר גם את תקופת ההכשרה וקליטת העובדים על מנת באמת לתת מענה למצב הנוכחי שהוא לא בריא לכל הצדדים, לא לעובדים, לא לרשות הנמלים, לא למשרד התחבורה, ולא למפעלים ולא להסתדרות.

אברהם פורז: אין לנו יכולת לבוא ולקלוט עובדים בעצמנו, אבל אני בפירוש מצפה מכם שהדברים האלה יסתדרו תוך זמן קצר.

אברהם פורז: תהיה עוד קליטה של כוח אדם.

אברהם פורז: יכול להיות שזה לא הדבר הכי טוב בעולם ולא הדבר האופטימלי ויכול להיות שבעוד כמה חודשים, אם יהיה אולי שפל, פתאום חלק מהעובדים האלה יהיו טיפה מיותרים.

אברהם פורז: יכול להיות, אבל התחזית היא תחזית של הגידול.

אברהם פורז: למה בונים נמל נוסף?

אברהם פורז: כי יש קונספציה שאומרת שמה שיש היום לא יספיק.

אברהם פורז: אז יכול להיות שבתקופות מסוימות יהיה לך פתאום איזה שפל קטן ויהיה לך פתאום עודף של עובדים.

אברהם פורז: זה יכול לקרות לך אבל בסך הכל בגדול העסק הזה הולך כלפי מעלה.

אברהם פורז: אני חושב שצריך לגלות כאן את החשיבה הנכונה, לקלוט את העובדים בצורה המתאימה ולנצל את המתקנים הקיימים במקסימום שבמקסימום.

אברהם פורז: אם צריך את עזרתנו, אם יש לכם מכשולים באיזה מקום, אם מישהו מקשה עליכם, אנחנו בכל מקרה כועדה תובעים מכם לעשות את כל המאמץ ולקלוט כמה שיותר מהר את העובדים הנדרשים כדי שהנמלים האלה יופעלו בצורה הטובה ביותר.

אברהם פורז: אני מודה לכם.