ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 108, 2000-04-03 10:00

חברי הוועדה: תאופיק חטיב אבשלום וילן אברהם רביץ מוזמנים: רונן ישעיהו מנהל אגף תשתיות ופיתוח, משרד התחבורה שרית זוכוביציקי לשכה משפטית, משרד התחבורה אלכס לנגר משרד התחבורה יעקב לוי משרד התחבורה דן ארצי אגד איל קירשזר אגד שאול מזרחי יו"ר החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי ששי שילה מנכ"ל החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי יחיאל אטיאס יועץ משפטי, החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי יוסף סלומון יועץ כלכלי, החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי אהוד הלל מנהל תחום רכש מרוכז, החברה למשק וכלכלה עודד בשן יו"ר חברת איזי פארק יונתן בך יועץ משפטי, חברת איזי פארק גל שמעוני סמנכ"ל חברת איזי פארק אביעד ויסולי קו חם לצרכן – היו"ר בתיה מילר רשות להגנת הצכן עקיבא סילבצקי יועמ"ש מועצה לצרכנות יהודה נוימן יועץ לאיגוד צרכנים תקוה נוימן איגוד הצרכנים דורית תפר לשכה משפטית, משרד הפנים

נושא: כרטיס חניה ארצי אחיד.

אברהם פורז: הנושא: כרטיס חניה ארצי.

אברהם פורז: מה הבעיה?

אהוד הלל: אנחנו ערוכים להפעלה של כרטיס החנייה האלקטרוני, כאשר בעצם הכרטיס הזה עבר הליכי מכרז ואושר על ידי בית המשפט העליון ככרטיס שיופעל על פי תקנה 70, כלומר ככרטיס חניה ארצי.

אברהם פורז: מה המודל?

אברהם פורז: איך זה צריך לעבוד?

ששי שילה: אנחנו כאן על מנת להציג ולקבל את אישור הוועדה לתעריפים המירביים להנהגה של כרטיס חניה אלקטרוני.

ששי שילה: למעשה, מי שיכול להנהיג כרטיס חניה ארצי זה מרכז השילטון המקומי.

ששי שילה: יש כרטיס חניה כזה שקיים היום שהוא כרטיס חניה מנייר שמונהג ומופעל באמצעות החברה למשק וכלכלה.

ששי שילה: אנחנו מייצגים את החברה פה, שהיא חברה בת של מרכז השילטון המקומי.

ששי שילה: זאת חברה שפועלת ללא מטרות רווח.

ששי שילה: למעשה, אנחנו פועלים מזה כ-8,9 שנים להנהגת הכרטיס הזה.

ששי שילה: במסגרת ניסוי שנערך לפני שנים בהשתתפות של הערים הגדולות, שלאחר זמן הוכר גם כהליך של מכרז, זכתה חברה בשם "איזי פארק".

אברהם פורז: איפה יש דבר כזה בעולם?

עודד בשן: אני קודם כל רוצה להודות למר פורז שהוא זימן ועשה תהליך זריז כדי שנוכל להגיע.

אברהם פורז: שמעתי שאתם תקועים.

עודד בשן: ב-2 לינואר היה צריך להפעיל את הפרוייקט.

עודד בשן: אנחנו נמצאים אחרי עיכובים ומשפטים.

עודד בשן: אתה יכול לחנות עם הכרטיס הזה בכל עיר, לא צריך להחליף כרטיסים.

עודד בשן: אתה משלם רק את זמן החנייה שלך.

אברהם פורז: איך זה יעבוד מול תיירים ששוכרים מכוניות?

עודד בשן: בעולם היום אנחנו מטפלים במספר פרוייקטים.

עודד בשן: זה מקום ראשון בעולם.

ששי שילה: זה פרוייקט יחודי.

ששי שילה: הכרטיס הזה, למעשה, בא בנוסף לאמצעים הקיימים שנוגעים ברשויות המקומיות, קרי כרטיסי חניה מנייר, קרי כרטיסי חנייה ארציים או מקומיים מנייר.

ששי שילה: זה בא בנוסף לכל הכרטיסים האחרים.

ששי שילה: הכוונה היא לבוא להקל על המשתמש, על התושב בכלי או באמצעי נוסף של חנייה, כאשר התשלום כאן, בניגוד לאמצעים האחרים, נעשה בדיוק על פי זמן החנייה המדוייק שהוא חנה, ולא מעגלים פה כלפי מעלה ולא על פי שעות עגולות וכיוצא באלה.

ששי שילה: זה בא ככלי נוסף.

אברהם פורז: כרגע זה בסך הכל כמו סטופר שהולך אחורנית?

ששי שילה: זה בעצם כמו סטופר טעון בכסף.

אברהם פורז: כל דקה שווה אותו דבר.

אברהם פורז: אם אני שם 60 דקות, זה לא משנה באיזה עיר, אני שורף 60 דקות.

ששי שילה: אתה קודם כל קובע את העיר שבה אתה רוצה לחנות.

אברהם פורז: אם המחיר הוא אחיד, למה חשוב באיזה רשות אני נמצא?

ששי שילה: המחיר לא אחיד.

שאול מזרחי: אתה טוען את זה ב-200 שקל.

שאול מזרחי: אתה משתמש בזה במשך תקופה של חודשיים בערים מסויימות בארץ.

שאול מזרחי: כשאתה הולך עוד פעם לטעון את זה, זה פורק את עצמו וזה מחלק את הכסף איפה שחנית לכל רשות ורשות.

שאול מזרחי: כשאתה טוען את זה מחדש יוצא לך דוח מפורט.

אברהם פורז: זה נכנס לזיכרון?

עודד בשן: יש זיכרון שמכיל טבלה בכל עיר.

עודד בשן: כשאתה טוען כסף זה פורק את כל החניות הקודמות ומזכה את כל הערים.

אברהם פורז: כשאתה טוען את זה מחדש, איפה אתה עושה את זה?

עודד בשן: עיקר הטעינות יהיו בתחנות דלק, איפה שיש עמדות אוטומטיות.

עודד בשן: אתה בא, מעביר כרטיס אשראי.

עודד בשן: .

אברהם פורז: איך זה יעביר את האינפורמציה?

עודד בשן: זה עובד על טכנולוגיה ללא מגע, דרך שדה אלקטרו מגנטי.

אברהם פורז: יש איזה שהוא כרטיס בפנים?

עודד בשן: לא.

עודד בשן: יש בתוכו מיקרו פרוססור, שזה מחשב.

אברהם פורז: אבל איך זה מתחבר?

עודד בשן: בלי מגע.

אברהם פורז: דוחפים את הכרטיס פנימה?

עודד בשן: מניחים.

אברהם פורז: ואז הוא מצד אחד מטעין, מצד שני קולט את האינפורמציה שיצאה.

ששי שילה: על פי האינפורמציה הזאת קבענו תהליך של חלוקת הכספים שמגיעים לרשויות המקומיות.

ששי שילה: כל רשות תקבל על פי זמן החניה האמיתי שהכרטיס הזה חנה אצלה בעיר.

אברהם פורז: אני כבר רואה כמה טעויות יהיו.

אברהם פורז: מישהו יכתוב 04 במקום 03, ואז יגידו שזה לא הרשות שלו.

אברהם פורז: לפחות ששם הרשות תופיע בכתוב.

יוסף סלומון: מרבית החניות זה באותה עיר שאתה בדרך כלל חונה.

יוסף סלומון: ברירת המחדל היא תמיד לחזור למקום החנייה הקודם, כך שבמרבית המקרים אתה לוחץ on on ואתה מגיע לעיר שבה חנית.

יוסף סלומון: גם בכרטיסי נייר יש את התופעה של שימוש בכרטיס נייר של תל-אביב ברמת-גן, או של רמת-גן בבת-ים.

אברהם פורז: כן, אבל שם לפחות כתוב לך באותיות קידוש לבנה.

אתי בנדלר: אני מבינה גם שלא כל הרשויות המקומיות כלולות בהסדר הזה אלא רק חלק קטן.

ששי שילה: כל מי שמנהיג חניה מוסדרת כלול בתוך הסיפור הזה.

ששי שילה: אנחנו, אגב, מריצים את כרטיס החניה בחיפה.

ששי שילה: .

אברהם פורז: מישהו קנה ושם מספר כרטיס לא נכון ובעקבות זה קיבל דו"ח.

אברהם פורז: מה יעשה שופט בסיטואציה כזאת?

אברהם פורז: הוא יחייב אותו?

שאול מזרחי: אתה יודע כמה כרטיסי חניה שמים בטעות ומקבלים דו"ח על זה.

אברהם פורז: אני אגיד לך למה.

אברהם פורז: הגיע הזמן שנהיה כמו כל המדינות, שכל מאה מטר יהיה מכשיר.

אברהם פורז: אנחנו מקדימים את העולם.

אברהם פורז: אני לא אוהב לשמוע על דבר שלא נוסה בשום מקום ואנחנו חלוצים בו.

שאול מזרחי: יש את האיזי פס בניו-יורק שעובד על אותו עיקרון.

אברהם פורז: זה משהו אחר.

יוסף סלומון: אנחנו בהרצה של קרוב ל-8 חודשים בחיפה, עם קרוב ל-1300 כרטיסים.

אברהם פורז: טוב, אולי זה יעבוד.

אברהם פורז: אולי אני פסימי.

יחיאל אטיאס: מדובר על 22 רשויות מקומיות שמפעילות היום הסדר חנייה.

יחיאל אטיאס: השיטה הזאת היא שיטה נוספת, היא וולונטרית לחלוטין.

יחיאל אטיאס: מי שירצה לחנות ברמת-גן.

יחיאל אטיאס: .

אברהם פורז: עדיין ימשיכו למכור את הקרטונים?

יחיאל אטיאס: ודאי.

יחיאל אטיאס: זאת שיטה נוספת.

יחיאל אטיאס: ברור שזה יעבוד בהתחלה עם אנשים שעובדים עם האינטרנט ועובדים עם מחשבים.

יחיאל אטיאס: להם זאת לא תהיה בעיה להפעיל שני כפתורים.

אברהם פורז: זה הכל נובע מגישת השילטון המקומי שרואה בכל הסיפור של החנייה אמצעי לגביית כסף ולא כלי להסדרת תנועה, ולכן רוצים כמה שפחות להשקיע בהסדרת התנועה וכמה שיותר מהר לגבות כסף.

אברהם פורז: זאת לא המטרה של הסדרי החניה.

אברהם פורז: הסדר חניה מיועד לזה שאחרי שעה תפנה את המקום ותתן למישהו אחר.

אברהם פורז: בגלל שהשילטון המקומי רואה בזה מחלבה לכסף, הוא רוצה כמה שפחות להשקיע במתקנים, בעמודים, בהכל אבל כמה שיותר לגבות.

אברהם פורז: זאת שיטה טובה.

יוסף סלומון: לא במקרה הזה.

יוסף סלומון: כרטיס חניה ארצי עולה 4.70.

יוסף סלומון: ברגע שגירדת אותו, שילמת כנהג 4.70.

יוסף סלומון: אם עם הכרטיס האלקטרוני חנית בראשון לציון 10 דקות, חוייבת לפי תעריף של ראשון של 2.50 שקלים.

יוסף סלומון: .

יוסף סלומון: היו"ר אברהם פורז: כן, אבל אתה מתמודד איתי מול כרטיס חניה ארצי, ואני מתמודד איתך על המתקנים שיש בכל מקום בעולם שפועלים לפי דקות.

יחיאל אטיאס: זה אותו דבר.

אברהם פורז: למה?

אברהם פורז: אתה מראש מחליט כמה זמן אתה רוצה להיות שם, וזהו.

אברהם פורז: אתה לא חייב לשים שעה שלמה, אתה יכול לשים גם חלקי שעה.

יחיאל אטיאס: זה יותר מתוחכם, כי שם אתה צריך להחליט שאתה לוקח לשעה גם אם אתה רוצה לחצי שעה כי אתה מפחד, פה אתה לא צריך להחליט את ההחלטה מראש.

יחיאל אטיאס: אתה בא, ואם חנית רק 10 דקות אתה משלם על 10 הדקות האלה.

עודד בשן: בכרטיס הזה יש את כל היתרונות, כי הוא בתוך האוטו.

עודד בשן: אתה לא צריך לחפש מתקן לא בשמש ולא בגשם.

אברהם פורז: אני לא מאושר מזה, אבל.

אברהם פורז: .

גל שמעוני: יש לנו נסיון עם מעל ל-1000 אנשים.

אברהם פורז: אם יש גם כרטיסים, גם עמודים וגם כזה מכשיר זה בלאגן.

אברהם פורז: צריך להיות הסדר אחד.

יוסף סלומון: לחנות בראשון לציון ולשלם 40 אגורות עם הכרטיס הזה זה לא חליבה של הרשויות, כי זה להפסיד 4.70 באלטרנטיבה של כרטיס ארצי מנייר.

יוסף סלומון: אנחנו חושבים שזה הסדר הוגן.

יוסף סלומון: הרשויות שהיו שותפות ראו את ההצדקה בחיוב זמן אמת ובחיוב על פי תעריפים של הרשות בהן חנה הרכב, כך שמהבחינה הזו זו לא חליבה.

לאה ורון: מתוך ה-22 רשויות שמפעילות את ההסדר חניה, כולן שותפות לו?

יחיאל אטיאס: כולן חייבות על פי החוק.

יחיאל אטיאס: כל הרשויות המקומיות שמנהיגות הסדר חניה חייבות על פי החוק לכבד את הכרטיס החנייה הארצי.

יחיאל אטיאס: המטרה של החקיקה בזמנו היתה ליצור הסדר אחיד, אבל לא הסדר אחיד שמחייב את האזרח לסוג מסויים של חניה.

יחיאל אטיאס: יש דיעות שונות.

יחיאל אטיאס: חלק מעדיפים מכשירי חנייה וחלק יעדיפו את זה.

יחיאל אטיאס: בפני התושב יש אלטרנטיבה לבחור.

אברהם פורז: אני מבקש שתתמודדו עם מה שכתוב בסעיף (ג): "שר הפנים ושר התחבורה יקבעו, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, את המחיר המרבי עבור החניה על פי הסדר החניה הארצי האחיד.

אברהם פורז: מה אתם אומרים, שזה מחיר מרבי, אבל הוא לא מחייב את כולם להתיישר לפיו?

יחיאל אטיאס: המחיר המרבי לכרטיס החניה האלקטרוני הוא המחיר המרבי הפשוט.

יחיאל אטיאס: הטכנולוגיה של הכרטיס הזה מאפשרת לתושב לשלם את המחיר שנהוג באותה רשות מקומית.

יחיאל אטיאס: באלטרנטיבות הקודמות אי אפשר היה להגיע למצב של לזהות את מקום החניה ולחייב את התעריף שבאותה רשות מקומית, כי ב-22 רשויות המקומיות שמנהיגות חניה אין תעריף אחיד.

יחיאל אטיאס: הכרטיס מאפשר לתת את התעריף המרבי באותה רשות.

אברהם פורז: האם מותר לעשות תעריף דיפרנציאלי לפי מה שהחוק אומר?

אתי בנדלר: ניתן לעשות תעריף דיפרנציאלי, ובלבד שהוא יהיה כפוף לתקרה שתקבע על ידי השרים.

אתי בנדלר: את זה, נדמה לי, שלא קיבלנו.

דורית תפר: השרים, למעשה, השאירו את המצב הקיים.

אברהם פורז: השרים יכולים לומר שהמחיר לשעה לא יעלה על X, וכל רשות מקומית יכולה, אולי, לקחת פחות אם היא רוצה.

יונתן בך: עד היום לא קיבלנו את האישור של השרים.

יונתן בך: .

אברהם פורז: הרי החוק הוא מלפני 8 שנים.

אברהם פורז: ב-1993 נאמר ששר הפנים ושר התחבורה יקבעו את המחיר המרבי.

אברהם פורז: האם נקבע אז מחיר מרבי?

יחיאל אטיאס: זה הכרטיס החניה הראשון שהונהג לאחר החוק.

אברהם פורז: זאת אומרת ש-7 שנים החוק הזה לא קויים.

אברהם פורז: לא היה כרטיס חניה ארצי.

אברהם פורז: .

ששי שילה: לא הונהג כרטיס חניה ארצי כדי שיהיה צורך לבוא לאישור השרים ולאישור הוועדה.

ששי שילה: הכרטיס מנייר הונהג עוד קודם.

אברהם פורז: רבותי, האם שר הפנים ושר התחבורה קבעו מחיר מרבי?

אברהם פורז: הסמכות היחידה שלנו היא רק לגבי זה, אין שום דבר אחר.

יחיאל אטיאס: יש פה בעיה.

יחיאל אטיאס: אנחנו מדברים על תעריף מרבי, כשלמעשה הכרטיס החניה האלקטרוני מאפשר לפצל את זה לתעריפים המרביים ברשויות המקומיות.

אברהם פורז: לא, זה לא מה שכתוב.

אברהם פורז: שר הפנים ושר התחבורה יכולים לקבוע את המחיר המרבי על פי הסדר חניה ארצי.

אברהם פורז: לפי הדברים כפשוטם, השרים חייבים לקבוע תעריף מקסימום וכל רשות מקומית, בהנחה שזאת הפרשנות הנכונה, יכולה לקחת פחות אם היא רוצה.

אברהם פורז: מה עם התעריף המרבי?

אברהם פורז: אנשי משרד התחבורה, פנו אליכם?

רונן ישעיהו: לא.

דורית תפר: אנחנו פנינו ללשכה המשפטית של משרד התחבורה.

דורית תפר: הלשכה המשפטית של משרד התחבורה נרתעה מלדון בזה, ולכן פנינו ליועץ חיצוני.

אברהם פורז: טוב, רבותי, הפנייה שלכם היא פנייה בלתי חוקית בעליל, כי אתם טוענים שהמחיר המרבי יהיה בהתאם לתעריפים הנהוגים ברשויות בהן חונה הרכב.

אברהם פורז: השר צריך לקבוע מחיר מרבי בתקנות, ואתם יכולים לקחת פחות.

אברהם פורז: אני מבקש מהיועצת המשפטית לומר לנו את חוות דעתה המשפטית.

אתי בנדלר: במכתבו מיום ה29 במרץ של שר הפנים נתן שרנסקי אל יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אברהם פורז, שהועבר אלינו היום בפקס, שעניינו אישור תעריף החניה עבור הסדר חניה ארצי אחיד, נאמר: "בתוקף הסמכות לפי סעיף 70ב(ב) לפקודת התעבורה, מבקשים שר הפנים ושר התחבורה לקבוע את המחיר המרבי עבור חניה על פי הסדר החניה הארצי האחיד".

אתי בנדלר: מכתב זה, נדמה לי, אינו עונה על דרישות פקודת התעבורה שבסעיף 70(ג): "שר הפנים ושר התחבורה יקבעו, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, את המחיר המרבי עבור החניה על פי הסדר החניה הארצי האחיד".

אתי בנדלר: יקבעו, קודם כל, לפי חוק הפרשנות, זה בתקנות.

אתי בנדלר: אין בפנינו תקנות.

אתי בנדלר: תקנות אמורות להיות חתומות על ידי שני השרים, לפחות במכתב הפנייה לוועדה.

אתי בנדלר: וכאן, כל מה שנאמר במכתבו של שר הפנים זה שפנייתו זו הינה על דעת משרד התחבורה.

אתי בנדלר: המשרד איננו מספיק לצורך העניין.

אתי בנדלר: ודאי שזה צריך להיות על דעת ובחתימת ובאישור שר התחבורה.

אתי בנדלר: הליקוי העיקרי, לדעתי, במכתב הזה זה שלא נקבע בו מחיר מרבי, שזה בעצם הנושא שאותו אמורה ועדת הכלכלה לאשר בתקנות שעליהן חתומים שני השרים.

אתי בנדלר: כל אשר נאמר במכתב הזה זה "שהמחיר המרבי בכל רשות מקומית יהיה מחיר החנייה החל באותה רשות על פי חוקי העזר ביום מתן אישור השרים".

אברהם פורז: אני בעד השפה האנגלית, אבל "איזי פארק"?

אברהם פורז: למה במדינת ישראל זה צריך להיות השם?

אברהם פורז: מילא גוף פרטי, אבל גוף ציבורי?

אברהם פורז: השילטון המקומי צריך להשתמש במילים כאלה?

אברהם פורז: מה קרה לשפה העברית?

אתי בנדלר: אם השרים הם שצריכים לקבוע את המחיר המרבי עבור החניה, ברור שאין הם יכולים להשתחרר מהחובה הזאת על ידי כך שהם יגידו שהמחיר המרבי הוא המחיר שנקבע על ידי כל רשות מקומית בחוקי העזר שלה.

אברהם פורז: יש מישהו שיש לו חוות דעת משפטית אחרת?

אברהם פורז: אם זאת הפרשנות, אז אנחנו מקיימים דיון על ריק, משום שחובתם של שני השרים להתכנס ולקבוע מחיר מרבי.

אברהם פורז: אם אני יכול להבין את כוונת המציעים, הכוונה היתה שהמחיר יהיה אחיד.

אברהם רביץ: אני לא מבין מה השר מבקש מאיתנו.

אברהם רביץ: הוא כותב: "נבקשך להביא עניין זה לדיון בוועדת הכלכלה לצורך אישור ההסדר בדחיפות המירבית, על מנת לאפשר הפעלת הסדר חניה ארצי".

אברהם רביץ: אני מניח שהוא מדבר על ההסדר, לא על המחיר.

אברהם פורז: בשביל ההסדר הוא לא צריך אותי.

אתי בנדלר: ההסדר לא טעון אישור ועדה.

אתי בנדלר: בפירוש נאמר מה זה הסדר חניה ארצי בסעיף 70(ב): ...

אתי בנדלר: כרטיס חניה ארצי מטעם המרכז לשלטון מקומי או כל הסדר אחר שיבוא מטעמו במקומו".

אברהם רביץ: הוא לא מבקש מאיתנו שום דבר.

עודד בשן: חברת "איזי פארק" זכתה במכרז הזה בשנת 1997.

אברהם פורז: לא נראה לי שמשנת 1997 חל שינוי דרמטי במצבך.

עודד בשן: אנחנו נמצאים באיזור תעשייה צפת, חצור, ראש פינה, ושם המוצר הוא כזה כדי שהוא יתאים לשוק העולמי.

עודד בשן: אנחנו 98% ייצוא וצריכים להתאים לשוק שבו מגיעים הדולרים למדינה מבחינת השמות של המוצרים.

עודד בשן: החברה היא גדולה וידועה בעולם.

עודד בשן: כאן יש לנו מצב שהנושא מתעכב אצל השרים חודשים על חודשים.

עודד בשן: זה פרוייקט שהיה צריך להיות מופעל ב-2 לינואר, אחרי הרבה דחיות, והוא לא מופעל בגלל סעיף של התעריף.

עודד בשן: הציוד פרוס בשטח, כרטיסים הוצאו ומחכים, וכל ההמתנה היא בגלל שהשרים את האישור שלהם לא נתנו.

עודד בשן: זאת הסיבה לכינוס.

אברהם פורז: רבותי, מכתבו של שר הפנים אינו עונה, לפי חוות דעתה של היועצת המשפטית, על דרישות החוק.

אברהם פורז: אם מותר לי להביע את דעתי, גם אני חושב שהיא צודקת.

אברהם פורז: לפי החוק כפי שאנחנו קוראים אותו, חובתם של שני השרים לקבוע מחיר מרבי בתקנות.

אברהם פורז: אחרי שהם יקבעו מחיר מרבי, יכולה הרשות המקומית אם היא מוצאת לנכון להפעיל איזה הסדר שהיא רוצה כי החוק לא מונע את זה ממנה.

אברהם פורז: אנחנו נקיים ישיבה נוספת בעניין הזה מיד בתום הפגרה, זאת אומרת אחרי יום העצמאות.

אברהם פורז: אנחנו מבקשים משרי הפנים והתחבורה להתקין את התקנות המתחייבות בהתאם לחוק.

אברהם פורז: ברגע שתקבעו מחיר מרבי, מרכז השילטון המקומי או מי שרוצה יוכל לקבוע תעריפים הנמוכים מהמחיר המרבי על בסיס דיפרנציאלי.

אברהם פורז: אין לנו מה להחליט כרגע.

אברהם פורז: ההפעלה של זה כשלעצמה איננה טעונה אישור של ועדת הכלכלה, רק התעריף, כי כתוב פה הסדר חניה ארצי אחיד.

אברהם פורז: נא להודיע לשר שרנסקי שאנחנו מצפים, ביחד עם שר התחבורה, שהם יתקינו צווים ותקנות העונים על דרישות החוק.

אברהם פורז: רבותי, אנחנו מבקשים שעד סוף פגרת הכנסת תביאו בפנינו משהו שעומד בדרישות החוק.

אברהם פורז: תודה רבה.