ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 85, 2000-02-28 09:30

אברהם הירשזון: על סדר היום הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון - תג נכה), התשנ"ט-1999 של חבר הכנסת מאיר שטרית.

מאיר שטרית: המטרה של הצעת החוק הזאת, שעברה בכנסת הקודמת קריאה טרומית ולצערי הכנסת התפזרה עוד לפני שיכולנו לסיים אותה, נועדה לנסות להקל על הנכים במידה רבה.

מאיר שטרית: הנכה היום מקבל תג נכה לרכב שלו, לא לו באופן אישי.

מאיר שטרית: זה מציב הרבה קשיים בפני הנכים.

מאיר שטרית: אתן לכם דוגמאות מפניות שקיבלתי.

מאיר שטרית: נכה שעובד במשרד ממשלתי או במקום עבודה אחר ומקבל רכב ששייך למקום העבודה לא יכול לקבל עליו תג נכה, כי הרכב לא שייך לו.

מאיר שטרית: הנכה נאלץ לנסוע רק ברכב הספציפי שלו בשביל להשתמש בתג הנכה כי תג נכה מוצמד למספר הרכב עצמו.

מאיר שטרית: אני שואל, מה ההיגיון?

מאיר שטרית: מדוע לא להצמיד את תג הנכה לנכה עצמו?

מאיר שטרית: הנכה ייסע נניח ברכב של אשתו ואז הוא ישים את התג ברכב של אשתו, בתנאי כמובן שאיש לא מנצל את זה לרעה, או אם הוא מקבל רכב ממקום עבודתו הוא יוכל לנסוע באותו רכב.

אברהם הירשזון: או אם שכן לוקח אותו לקופת-חולים.

מאיר שטרית: המצב אף יותר חמור ברכב שכור.

מאיר שטרית: אם הנכה שוכר רכב היום הוא לא יכול להשתמש בתג הנכה מכיוון שהפרוצדורה על מנת לקבל את תג הנכה היא כל-כך ארוכה שזה לא שווה בנזק המלך.

מאיר שטרית: אפילו אם הוא שוכר את הרכב לחודש הוא עדיין לא יכול להשתמש בתג הנכה.

מאיר שטרית: אני מציע בהצעת החוק לתת את תג הנכה לנכה עצמו.

מאיר שטרית: אחת הטענות של האנשים שהצביעו נגד הצעת החוק במליאה היתה שהנכים ינצלו את זה לרעה, יתנו את התג למישהו אחר.

מאיר שטרית: אני מציע להוסיף לחוק- דבר שלא היה כתוב בהצעת החוק הטרומית - ענישה לפיה במידה ויינתן תג למישהו אחר ישלל תג הנכה מהנכה, אם ישתמש בזה לרעה.

מאיר שטרית: זה הדבר היחיד שלדעתי צריך להוסיף.

מאיר שטרית: אני חושב שהצעת החוק היא הגיונית.

מאיר שטרית: היא תקל על חייהם של הנכים בארץ ותפתור המון בעיות שקיימות היום, שאנחנו לא ערים להן מאחר ואנחנו לשמחתנו לא נכים.

מאיר שטרית: אני שומע את זה מנכים רבים, שהם עוברים ויה דולורוזה בטיפול בעניין הזה.

מאיר שטרית: זה יקל על כולם.

מאיר שטרית: אם מישהו ירצה לקחת את חברו הנכה למקום מסויים, הוא יוכל לחנות במקום ולחכות לו באותו מקום.

אברהם הירשזון: יש לי שאלה לגבי סעיף 2 בחוק העיקרי.

אברהם הירשזון: בסעיף 2(1) כתוב: "בסעיף קטן (א), במקום "רכבו" יבוא "הרכב בו הוא נוהג".

אברהם הירשזון: " ואם הוא נמצא ברכב מסויים שמסיע אותו נניח למקום מסויים - אתה הרי מצמיד את זה לתעודת הזהות שלו - אז מה זה איכפת לך?

מאיר שטרית: או "נוהג" או "מובל".

מאיר שטרית: אפשר להוסיף את זה.

מאיר שטרית: אין לי התנגדות, בהחלט.

אתי בנדלר: אולי כדאי להסביר על מה מדבר סעיף 2 כי אני לא בטוחה שזה הפיתרון הנכון.

מאיר שטרית: דרך אגב, הלשכה המשפטית היא שניסחה את הצעת החוק.

אתי בנדלר: אני לא יודעת מי ניסח.

אתי בנדלר: הניסוח הוא מצויין.

אברהם הירשזון: אנחנו קיבלנו הודעה של אגף התקציבים באוצר בנוגע להצעת החוק שבנדון מן ההיבט התקציבי, שאין להם התנגדות.

אברהם הירשזון: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לנוכחים.

אריה צודקביץ: זה הדבר היחיד שאין בו תקציבים.

אברהם הירשזון: תאמינו לי שלא חשדתי בהם בכשרים, אבל קיבלנו מכתב וצריך להתייחס אליו.

עידית פדן: אני מנהלת אגף הרישוי.

עידית פדן: ראשית לגבי תיאור המציאות.

עידית פדן: גם לנכה שמוסע ברכב שהוא איננו נוהג בו או שהוא של מקום העבודה שלו, אם זה רכב ממשלתי או רכב צמוד לו ממקום העבודה, אנחנו נותנים היום תג נכה, על-פי פרשנות מרחיבה שאנחנו פירשנו את החוק הקיים.

עידית פדן: במקרה הזה מצאנו פתרון.

עידית פדן: היום נכה שרכבו מושבת או שהוא צריך רכב, אפילו בשכירות, לתקופה קצרה, די שהוא ירים טלפון והוא יקבל תג.

עידית פדן: הבעיות האלה הן לא הבעיות האמיתיות.

עידית פדן: עכשיו בואו נראה למה תגרום הצעת החוק.

עידית פדן: יש בה היגיון מסויים אבל יש בה גם חסרונות מסויימים.

עידית פדן: השאלה היא כמובן מכלול השיקולים הכולל, איפה כדאי לשים את משקלנו.

עידית פדן: חוק חניית נכים הוא בעצם איזה מסגרת שמנסה לאזן בין ההכרה בצרכים המיוחדים של הנכים, מצד אחד, לבין בעיות ומצוקות החנייה, מצד שני.

עידית פדן: מי כמוכם יודע, זה שיש למישהו תג חנייה, זה לא תמיד מקנה לו אפילו את היכולת לעמוד על מקומות חנייה שמסומנים לנכה.

עידית פדן: מצוקת החנייה בארץ היא שם דבר.

עידית פדן: ככל שרבים האנשים, לצערי הרב, שזכאים לתגי נכה כך מי שייפגע מזה בסופו של דבר הם הנכים עצמם.

עידית פדן: ההרגשה שלנו שתג נכה המוצמד למספר תעודת זהות ולא למספר רכב קונקרטי יגרום לכך שהרבה יותר כלי רכב יוכלו לחנות במקומות חנייה לנכים.

עידית פדן: מי שבסופו של דבר עלול לסבול מהמצב הזה הם הנכים עצמם.

עידית פדן: ככל שנגביר את מספר התגים האלה בישראל כך יהיו פחות מקומות חנייה לנכים.

עידית פדן: לכן אנחנו חושבים שבהצעה הזאת יש חיסרון מאוד גדול.

עידית פדן: לעומת זה, על חסרונות אחרים שהציג חבר הכנסת שטרית אנחנו מסוגלים להתגבר.

עידית פדן: דבר נוסף הוא העניין של חיסיון הפרט.

עידית פדן: היום אנחנו רושמים את מספר הרכב ואנחנו רושמים את שם הנכה.

עידית פדן: אנחנו מתכוונים להחליף את כל תגי הנכה לתגים ממוחשבים כך שגם הפרטים האישיים של הנכה יהיו במסגרת הפנימית.

עידית פדן: התג יהיה חיצוני אך מבחוץ יהיה מספר הרכב בלבד.

עידית פדן: אם מחר צריך יהיה לאכוף איזה חוק כדי לראות אם מותר בכלל לחנות, ההצעה של תג נכה בצמוד למספר תעודת זהות לא תאפשר לשים את התג רק בפנים, מכיוון שאי אפשר יהיה לזהות אם זה בכלל שייך לעניין.

עידית פדן: אם מה שיופיע מבחוץ הוא מספר רכב שתואם את אותו רכב, עם מספר תעודת זהות מבפנים, או שם האדם, נראה לנו שזה ישמור על איזה חיסיון פרט לגבי הנכים.

עידית פדן: כמו שאתה קיבלת הרבה מאוד תלונות על הבעייתיות בתג, אני קיבלתי הרבה מאוד תלונות דווקא על נושא של חיסיון פרט, כולל בקשות משופטים מכובדים שלא יהיה שם הנכה יחד עם התג בחוץ.

עידית פדן: אנחנו חושבים שהם צודקים.

מאיר שטרית: אני לא מציע שזה יהיה בחוץ.

מאיר שטרית: אני מציע שזה יהיה בפנים.

עידית פדן: אבל אין ברירה כי חייב להיות זיהוי של התג עם משהו, איזה דבר.

עידית פדן: המשטרה - והיא תיכף תגיד את הדברים - צריכה הרי לזהות.

מאיר שטרית: איך אתם מזהים ברישום אלקטרוני כמו שאת אומרת?

עידית פדן: אנחנו מציעים להשאיר את רישום מספר הרכב בצד החיצוני ואז הוא תואם את הרכב שבו נמצא התג וגם אם בעליו איננו חונה כבר במקום חנייה לנכים אפשר יהיה לבדוק שזה בסדר.

אברהם הירשזון: אמרת שיש לכם פיתרון למקרה שהרכב של הנכה מושבת והוא שוכר רכב.

אברהם הירשזון: מה הפיתרון הטכני שלכם?

עידית פדן: אנחנו נותנים תג אחר עם מספר אחר לתקופה מסויימת.

עידית פדן: היו רבים שפנו וקיבלו.

עידית פדן: כל מה שצריך הוא להתקשר בטלפון.

עידית פדן: אני יודעת שזה ישים כי אני מנהלת את זה.

עידית פדן: לפי חוק החנייה לנכים אדם לא צריך להיות דווקא נוהג ברכב בשביל לקבל תג נכה.

עידית פדן: הוא מקבל את התג אם יש לו מגבלת ניידות מעל 60%.

עידית פדן: יש הגדרה ברורה לחלוטין למי מגיע תג נכה.

עידית פדן: למרות ההגדרות האלה בחוק אנחנו הקמנו ועדת חריגים ובמקרים רבים כשוועדות של משרד הבריאות - שהן אלה שנותנות לנו את האישורים לגבי המגבלה בניידות - לא מכירות, מכיוון שלהם יש רשימה מסויימת של מחלות, במקרים רבים מאוד רופא שלנו כן מאשר כשהוא מגיע למסקנה שיש בעיה בניידות למרות שזה לא נמצא בתוך רשימת המחלות בגינן משרד הבריאות נותן אישורים.

עידית פדן: לדוגמא, מחלות אונקולוגיות קשות.

עידית פדן: ברמות מסויימות של בריאות מתדרדרת אנחנו נותנים תגי נכה כי אנחנו יודעים שאכן יש מגבלה בניידות ויש לנו רופא שנותן, באיזה ייעוץ, בוועדת חריגים.

עידית פדן: דבר נוסף שאני רוצה להעיר בהזדמנות זאת, אנחנו הצענו תיקון אחר לחוק דווקא, בקטע של בעלות הרכב.

עידית פדן: יש סעיף בחוק שאומר שהנכה חייב להיות רשום כבעלי הרכב.

עידית פדן: דווקא בעניין הזה יש בעיות רציניות.

עידית פדן: הנושא של בעלי הרכב, כשמדובר על אדם שמקבל רכב צמוד ממקום עבודתו, או בן קיבוץ שהרכב בוודאי לא בבעלותו אלא יש מספר כלי רכב שהקיבוץ מעמיד לרשות האנשים, במקרים האלה דווקא מצאנו פתרונות.

עידית פדן: נכה שמביא אישור ממקום העבודה שהרכב הזה צמוד אליו מקבל תג נכה.

עידית פדן: מה הבעיה שלנו?

עידית פדן: דווקא לגבי אותם כלי רכב פרטיים שצריך להוכיח בעלות, ומדובר על אנשים שהם חוסים, אנשים שצריכים אפוטרופוסים ושהם לא יכולים להיות בעלי הרכב.

עידית פדן: במקרים רבים מאוד הורים לילדים קטינים לא רוצים לרשום את הילד הקטין הנכה בצורה מאוד קשה כבעל הרכב, מכל מיני סיבות.

עידית פדן: לצערנו החוק הזה בכלל לא מתיר לנו שום שיקול דעת ואנחנו חייבים להתחשב בקטע הזה.

עידית פדן: הוא די דרקוני מבחינת הניסוח שלו.

עידית פדן: הצעת החוק החלופית שלנו היתה - היא לא חייבת להיות חלופית להצעתך אבל בוודאי צריכה להיות בכל מקרה - שהרכב הרשום על שם האפוטרופוס של הנכה ייחשב לצורך החוק כרכב של הנכה.

עידית פדן: כאן בחוק עצמו כתוב שהנכה חייב להיות בעל הרכב.

עידית פדן: הורים לילדים מתחת לגיל 18 נחשבים כאפוטרופוסים שלהם.

נחום לנגנטל: זה לא יפתור את הבעיה שהצגת לגבי אדם בן 30 בקיבוץ שהרכב לא רשום על שמו.

עידית פדן: אני לא רציתי לפתור את בעיית הקיבוץ במקרה הזה.

עידית פדן: אני דווקא רוצה לפתור את בעיית הילדים והוריהם או החוסים.

עידית פדן: בקיבוץ אין בעיה.

עידית פדן: הקיבוץ אומר לנו איזה רכב הוא מעמיד לרשות הנכה, לפעמים אפילו שני כלי רכב.

עידית פדן: יש לנו מספר קיבוצים שקיבלו שני תגי נכה לקיבוץ ולא יותר מזה והם נוסעים על-פי סידור עבודה של הקיבוץ.

נחום לנגנטל: אם בקיבוץ יש למשל 6 נכים אז כל הרכבים של הקיבוץ יהיו עם תגי נכה.

עידית פדן: יכול להיות, אבל אם יש לקיבוץ 30 כלי רכב ויש בו נכה אחד לא נראה לנו נכון שהנכה ייסע בכל 30 כלי הרכב.

נחום לנגנטל: מה יעשו בעניין רכב חברה?

עידית פדן: ברכב חברה מה שאנחנו עושים, ברגע שיש לנו אישור מהחברה שהרכב הזה צמוד לאותו נכה, הוא מקבל תג נכה.

עידית פדן: יש לנו הרבה כאלה.

עידית פדן: הבעיה היחידה היא עם בן זוג של נכה, שאז הוא נוסע עם רכב החברה.

עידית פדן: נראה לנו שהנושא של בעלות הרכב - זה מה שצריך לתקן בחוק, ולאו דווקא הנושא של תעודת הזהות.

עידית פדן: זה יתן הרבה יותר פתרונות לבעיות מאוד קשות של נכים מאשר דווקא היכולת לנייד את התג מרכב לרכב, כי לא זאת הבעיה השכיחה של הנכים.

אריה צודקביץ: תני לי פיתרון, למשל, למקרה כמו שלי.

אריה צודקביץ: גם אשתי נכה וגם לה יש כלי רכב.

אריה צודקביץ: אני אף פעם לא יודע איך לנהוג ברכב שלה ואיך להתנהג עם תג הנכה שלה.

אריה צודקביץ: כשאני מחנה את הרכב שלה בחניון או באיזה מקום אחר שואלים אותי: האם אתה אביבה?

אריה צודקביץ: אתה הרי לא אביבה.

אריה צודקביץ: איך נתגבר על הבעיה הזאת?

אריה צודקביץ: ואותו דבר אם אשתי לוקחת את הרכב שלי.

אריה צודקביץ: איזה פיתרון יש לך לזה?

עידית פדן: תג הנכה ניתן לנכה עצמו, לך על הרכב שלך.

אריה צודקביץ: אבל אנחנו שני נכים ויש לנו שתי מכונית באותו בית.

אריה צודקביץ: איך אנחנו יכולים לפתור את הבעיה הזאת?

אריה צודקביץ: נניח שאני לוקח את האוטו שלה וצריך לנסוע מהר להביא תרופות.

אריה צודקביץ: אני משתמש בתג הנכה שלה שלא כחוק.

אריה צודקביץ: איזה פיתרון יש לך?

אברהם הירשזון: השאלה במקומה והיא תתברר בהמשך הדיון.

שולמית שמעון: הצעת החוק מנסה לענות על בעיה שקיימת, ומצד שני הפיתרון שמוצע לה יכול להיות שמחריף אותה.

שולמית שמעון: אני מדברת על הפן האכיפתי.

שולמית שמעון: כאשר מדובר היום בתגי הנכה מה שיש לשוטר מול העיניים זה לא הנכה.

שולמית שמעון: מה שיש לשוטר או לפקח מול העיניים זה רכב.

שולמית שמעון: הנתון המזהה שיש לו זה מספר הרכב שמופיע בתג הנכה מול נתוני הרכב, מספר הרכב עצמו.

שולמית שמעון: אם יהיה לו מול העיניים מספר תעודת זהות הוא לא יידע לשייך את זה לשום דבר.

שולמית שמעון: הוא לא יידע אם באותו מקום שהיה מיועד לחניית נכה באמצעות תמרור ג'43 אומנם חונה נכה או לא כי יש לו רק תג.

שולמית שמעון: היום רכב שחונה במקום חנייה ששמור לנכה מקבל דוח על זה.

שולמית שמעון: אם מה שיצויין על התג הוא מספר תעודת הזהות אז תיווצר בעיה לדעת האם מי שחנה במקום הוא נכה או שאיננו נכה.

שולמית שמעון: אני לא יודעת אם לנכים יש אינטרס שמספר תעודת הזהות שלהם יהיה חשוף לעיני כל.

שולמית שמעון: אני לא יודעת איך זה משפיע על הנושא של צנעת הפרט ואיזה שימושים ניתן לעשות במספר חשוף של תעודת זהות.

שולמית שמעון: היום רשום מספר הרכב וזה נתון מאוד סתמי אך מספר תעודת זהות זה משהו מאוד משמעותי.

שני פנים: היום כאשר הרכב של נכה מתקלקל או קורה לו משהו עקב חלילה וחס תאונת דרכים והוא משתמש ברכב חלופי, אם הוא פונה למשטרת ישראל ואומר: הרכב התקלקל, הנה האישור מהמוסך, יש לי תג נכה לרכב הספציפי הזה והזה, אז הדוח נסגר.

שני פנים: במקרים שבהם נכה יפנה למשטרת ישראל ויאמר שהוא הוסע ברכב אחר או נהג ברכב אחר ויציג לנו תג נכה, אין לנו שום כלי לבדוק אם אומנם כן, אם הדברים נכונים או לא.

שני פנים: הצעד של הענישה הוא אולי טוב אבל אם אין אפשרות לאכוף אז לא מגיעים בכלל לצעד של ענישה.

שני פנים: אני מסכימה לדברים שנאמרו על-ידי גברת עידית פדן.

מאיר שטרית: אני מצטער שנקודת המוצא של משרד התחבורה ושל המשטרה היא מה נוח למערכת ולא מה נוח לנכים.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד, אני חושב שאכיפה על-ידי השוטרים יכולה להיות אכיפה קצת יותר אינטליגנטית.

מאיר שטרית: לא חייב השוטר לשים מול עיניו את המספר של הרכב כדי שיוכל לאכוף.

מאיר שטרית: אם השוטר באמת רוצה לאכוף וחושב שמישהו מרמה, הצעתי להכניס לחוק סעיף שיאמר שבמקרה שמשתמשים בזה לרעה ישללו את תג הנכה מהנכה.

שולמית שמעון: איך תגיע לזה?

מאיר שטרית: אם אני שוטר ואני חושב שמישהו מרמה, אני אעמוד ליד הרכב ואחכה שייבוא בעל הרכב ואז אבדוק אותו.

מאיר שטרית: שהשוטר יחכה כמה שצריך, אם האכיפה באמת חשובה.

מאיר שטרית: אי אפשר לחפש את המטבע תמיד תחת הפנס.

מאיר שטרית: צריך לחפש אותו בחושך.

מאיר שטרית: זאת אכיפה אינטליגנטית.

מאיר שטרית: לגבי משרד התחבורה, אני לא מסכים לגישה שלך.

מאיר שטרית: את אומרת שהסכנה היא שחלילה יותר מדי נכים יחנו, שיהיה ביקוש יותר מדי גדול של נכים למקומות החנייה המסומנים.

מאיר שטרית: יתכן ואת צודקת, אז צריך להגדיל את מספר מקומות החנייה לנכים.

מאיר שטרית: במקום 5 מקומות שיהיו 10 מקומות.

אברהם הירשזון: לא הבנתי למה זה צריך להגדיל את מספרר מקומות החנייה לנכים.

מאיר שטרית: היא אומרת שאם יתנו תגים על שם הנכה עצמו חלילה יהיה אסון כי הנכים פתאום יוכלו להשתמש ביותר כלי רכב מאשר כלי הרכב הפרטי שלהם.

עידית פדן: כשמסיעים אותך ברכב אחר, מורידים אותך ליד המקום אליו אתה רוצה להגיע וממשיכים לנסוע.

עידית פדן: כך קורה הרבה פעמים.

עידית פדן: כאן אתה גם יכול לחנות.

מאיר שטרית: אני אתן דוגמא.

מאיר שטרית: אם אני ארצה לקחת את גברת שמחה בניטה לסרט.

מאיר שטרית: היום כדאי לי לקחת אותה ברכב שלה כי אז אני אוכל לחנות ליד הקולנוע.

מאיר שטרית: אם אני אקח אותה ברכב שלי אני לא אוכל לחנות סמוך לקולנוע כי תג הנכה רשום על המכונית שלה.

מאיר שטרית: אם זה יהיה מותר לי אז היא לא תהיה חייבת לנסוע ברכב שלה ונוכל לנסוע גם באוטו שלי.

מאיר שטרית: כל עוד שהיא נמצאת ברכב, זה לגיטימי.

מאיר שטרית: אני חושב שאין בזה פסול.

מאיר שטרית: אז יהיה עומס יותר גדול במקומות אחרים?

מאיר שטרית: מי שבא ראשון זוכה.

מאיר שטרית: נניח שיהיה ביקוש באמת גדול, אז צריך יהיה להגדיל את מספר מקומות החנייה לנכים בכל המקומות הציבוריים.

מאיר שטרית: למה לא?

מאיר שטרית: הגישה האומרת שלא לשנות שום דבר כי ככה המערכת עשתה, אני אומר לכם, לאורך שנים מסתברת לי, בכל קטע שהייתי בו בחיים, כלא נכונה.

מאיר שטרית: תמיד בכל דבר שאתה בודק אותו מחדש אתה מוצא שהפתרונות האלטרנטיביים הם יותר טובים.

מאיר שטרית: שנית, אני מוכן להסתכן ולומר שאם יסתבר שהסידור הזה לא טוב, אדרבא, נחזור לכנסת ונתקן אותו שוב, עוד שנתיים.

מאיר שטרית: בואו ננסה.

מאיר שטרית: אני חושב שהדבר הזה הוא נכון, הוא טוב, הוא יקל מאוד על הנכים, יקל על הגעתם, יקל על תנועתם.

מאיר שטרית: אני לא נבהל מזה שיהיה רשום מספר תעודת הזהות.

מאיר שטרית: מצידי תכתבי את מספר תעודת הזהות מהצד האחורי של תג הנכה.

מאיר שטרית: מהצד הקדמי מול פני השוטר יהיה רק תג נכה, נקודה, בלי שום פרט.

אברהם הירשזון: אפשר לעשות איזה מספר סידורי במקום מספר תעודת זהות.

עודד ברוק: המשטרה לא תחזיק אותו כרמאי אבל לא יהיה יותר אף קנס על העבירה הזאת.

מאיר שטרית: אני לא מחזיק אתו בתור רמאי.

מאיר שטרית: אני יוצא מהנחה שאנשים ישרים ושמי שיש לו תג נכה ישתמש בו רק לטובה ולחיוב.

מאיר שטרית: אם אני אתפוס אותו מרמה, אני אוריד לו את תג הנכה לגמרי.

מאיר שטרית: זאת הגישה שלי.

שולמית שמעון: אתה לא תתפוס.

מאיר שטרית: אם המשטרה חושבת שזה אסון כל-כך גדול, שווה למשטרה להקצות שני שוטרים שיסתובבו כל פעם במקום חנייה אחר, יחכו לאנשים שיחזרו עם תגי נכה ויתפסו אותם אם הם רמאים.

מאיר שטרית: אפשר לחשוב שתופסים את כל האחרים.

שולמית שמעון: אנו מאמינים שאנשים הם ישרים אבל אנחנו לא רוצים לתת פתח לדברים האלה.

מאיר שטרית: זה לא פתח.

מאיר שטרית: להיפך.

שולמית שמעון: אנחנו חושבים שבהצעת החוק הזאת אנחנו נגרום יותר נזק לנכים מאשר - - -

מאיר שטרית: אני לא מסכים איתך.

מאיר שטרית: אני אתן לך שתי דוגמאות נוספות שיסבירו למה אני מתנגד לשיטת האכיפה שאת מציעה.

מאיר שטרית: אחד הדברים הכי מפריעים בכביש שגורמים לדעתי לתאונות בצורה הכי כבדה זה נסיעת משאיות בצד שמאל בניגוד לחוק, למרות האכיפה שלכם.

מאיר שטרית: אז מה, שוטרים אוכפים את זה?

מאיר שטרית: בכלל לא.

מאיר שטרית: אנחנו רואים את זה יום יום על הכבישים.

מאיר שטרית: למה הם לא אוכפים את זה?

מאיר שטרית: כי בשביל לאכוף דבר כזה שוטר צריך לנסוע מאחורי המשאית, לתפוס אותה על חם, להזיז אותה הצידה, לעצור אותה ולתת לנהג רפורט.

שולמית שמעון: ואוכפים.

מאיר שטרית: אני נוסע בכבישים יום יום.

מאיר שטרית: לפי מה שאת אומרת אפשר להבין שאין מה לעשות, אתם לא יכולים לאכוף את זה בעצם.

שולמית שמעון: אתה אומר, במקום להתמודד עם הבעיה של השוטר שנוסע אחרי משאית שנוסעת בצד שמאל, אני אקח את אותו שוטר, שצריך להמשיך בנסיעה אחריה, ואני אעמיד אותו לצד הרכב שאולי חונה בו נכה או לא חונה בו נכה.

מאיר שטרית: אין קשר בין השניים.

מאיר שטרית: ברגע שאנשים יידעו שאתם אוכפים, תאמיני לי, כל מקרה כזה שייתפסו ירתיע אלף אחרים.

מאיר שטרית: כשייתנו בחוק אפשרות לשלול את תג הנכה ממי שתפסו אותו מרמה, זה ירתיע.

מאיר שטרית: החוכמה לתת רפורטים היא קטנה מאוד.

מאיר שטרית: מה הקונץ?

אריה צודקביץ: אני לא מדבר על שלילה.

אריה צודקביץ: קנס של 5,000 שקל מספיק.

אברהם רביץ: לצורך גילוי נאות עלי לומר שיש לי עניין אישי בזה ולפיכך אני גם לא אצביע.

אברהם רביץ: אני חושב שהתיקון שחבר הכנסת שטרית מציע הוא תיקון ראוי.

אברהם רביץ: אגיד לכם ממה אני חושש.

אברהם רביץ: פעמים רבות עם הנכה נוסע נהג, לא הנכה מסיע את הרכב.

אברהם רביץ: הנהג מוריד את הנכה בדיוק במקום שהוא רוצה ומחפש את החנייה הקרובה.

אברהם רביץ: מה יעשה הפקח אם הוא יירצה באמת לפקח על העניין?

אברהם רביץ: אם אין זהות בין תעודת הנכה והרכב אז כמובן הוא יבקש לבדוק את תעודת הזהות.

אברהם רביץ: לנהג אין תעודת זהות התואמת את המספר שיהיה כתוב על ה"משולש".

אברהם רביץ: מה יעשה המפקח במקרה כזה?

מאיר שטרית: הוא לא צריך תעודת זהות.

מאיר שטרית: הוא צריך שיהיה שם נכה.

אברהם רביץ: אבל הנכה כבר לא שם.

אברהם רביץ: הנהג הוריד אותו.

אברהם רביץ: במצב הנוכחי המפקח רואה את הזהות בין מספר הרכב לבין המספר על התג והוא מבין שזה הנהג של הנכה.

אברהם הירשזון: נניח שאדם הסיע נכה והביא אותו לקופת-חולים.

אברהם הירשזון: הנכה ירד לבדיקה ובינתיים הנהג מחפש חנייה.

אברהם הירשזון: הרי הנכה שנסע עם אותו אדם יכול להשאיר את תעודת הזהות שלו באוטו ולרדת.

אברהם הירשזון: ניתן למצוא פיתרון.

אברהם רביץ: אבל הנכה צריך את תעודת הזהות שלו במקום שאליו הוא הולך.

אברהם רביץ: התיקון הוא ראוי אבל אני חושב שהיה צריך לתת את הדעת גם לנפשו של הפקח שרוצה לעשות סדר.

אברהם רביץ: זה גם בדרך כלל האינטרס של הנכים, שלא יגנבו להם את מקומות החנייה.

לאה דקל: שיחנכו את הציבור.

אברהם רביץ: הייתי רוצה להציע שיהיה כתוב גם מספר הרכב.

אברהם רביץ: זה לא יחייב.

אברהם רביץ: אם נניח הנכה לא נמצא באותו רכב ספציפי אז יהיה מספר תעודת זהות.

מאיר שטרית: אתה אומר שזה יכול להקל במידה ויש חפיפה.

אברהם רביץ: זה יקל באותם מקרים, והם רבים מאוד, שהנכה נוסע עם נהג, הנהג מוריד אותו ומחפש מקום חנייה לנכים, ואז בא הפקח ואומר לו: רגע, אתה לא נראה לי נכה.

שמחה בניטה: אני חושבת שקודם כל מחפשים איך להקל על העובדים ולא על הנכים.

שמחה בניטה: אני חושבת שבעידן של טכנולוגיה ומיחשוב קודם כל צריך לתת לכל היתר של נכה מספר.

מאיר שטרית: שהמשטרה תעסיק 50 נכים בעבודה כפקחים.

שמחה בניטה: יהיה מספר היתר.

שמחה בניטה: המספר הקבוע שלי במשרד התחבורה הוא 058, זה המספר של שמחה בניטה.

שמחה בניטה: המספר של מר אריה צודקביץ הוא 060.

שמחה בניטה: לכל נכה שמוציא תג נכה יש קוד במשרד התחבורה.

שמחה בניטה: משרד התחבורה מעביר את הקודים האלה למשטרה.

שמחה בניטה: ברגע שהשוטר יראה את הקוד הזה הוא יוכל לבדוק שזה תג נכה שאושר במשרד התחבורה.

שמחה בניטה: אז קודם כל, נכה לא יצטרך להחליף כל פעם את התג.

שמחה בניטה: אני מחליפה מכונית כל 3.5 שנים וכל פעם אני צריכה ללכת למשרד התחבורה, למלא טפסים, להביא אישור ממשרד הבריאות.

שמחה בניטה: בשביל מה צריך את כל זה?

אריה צודקביץ: זה לוקח חודש במקרה הטוב.

אריה צודקביץ: זה לא צ''יק צ'ק.

שמחה בניטה: אני אומרת לכם, זה לוקח גם 3 חודשים.

שמחה בניטה: אני מרוב עצלנות נוסעת עם אותו תג עליו רשום מספר האוטו שהיה לי לפני 10 שנים ולא מחליפה.

שמחה בניטה: כל פעם ששוטר אומר לי שזה לא מתאים אני אומרת לו שייסלח לי אבל אני מתעצלת, אין לי סבלנות לעמוד בתור במשרד התחבורה.

עידית פדן: את לא צריכה לעמוד.

עידית פדן: את צריכה לשלוח ניירות.

שמחה בניטה: למה אני צריכה לשלוח?

שמחה בניטה: למה בעידן של טכנולוגיה לא יהיה לכל נכה שיופיע במחשב שלכם תג עם מספר מזהה?

שמחה בניטה: המספרים המזהים האלה יועברו למשטרה.

שמחה בניטה: כשהשוטר יקיש את המספר שלי במחשב הוא יידע מי אני.

שמחה בניטה: יום אחד עברתי עבירה באיזה צומת ואז השוטר אמר לי: את שמחה בניטה, את נכה וכולי.

שמחה בניטה: שאלתי: איך אתה יודע?

שמחה בניטה: הוא ראה את הפרטים האלה במחשב.

שמחה בניטה: אני לא מבינה למה בעידן כזה של טכנולוגיה לא יכולים להקל עלינו.

שמחה בניטה: לא מדובר רק בנכים כמונו, שזה מובן מאליו.

שמחה בניטה: את יודעת כמה אנשים הולכים על קביים וצולעים?

שמחה בניטה: להם מאוד קשה.

שמחה בניטה: הם עוברים הרבה טרטורים.

שמחה בניטה: להם "עושים את המוות" יותר מאשר לנו.

שמחה בניטה: אני חושבת שכאן צריכה להיות מדיניות לא רק של אכיפה - הלוואי והמשטרה היתה אוכפת את כל מה שאנחנו מתלוננים עליו, מה שקיים במסגרת החוק, גם את זה לא עושים.

שמחה בניטה: גם כשיש חנייה מסודרת עם תמרור ומספר הם לא עושים שום דבר.

מאיר שטרית: וגם לא תמיד יש גישה לנכים במשרדי ממשלה.

שמחה בניטה: גם כשאני קוראת למשטרה בתלונה שחונים בחנייה המסומנת ליד ביתי, שעליה רשום המספר שלי, אומרים: לכי למגרש הרוסים ותגישי תלונה.

שמחה בניטה: הם לא רושמים דוח במקום.

שמחה בניטה: איך שלא יהיה שולחים אותנו להתרוצץ.

שמחה בניטה: הם לא מבינים שלנכים קשה להתנייד ולרוץ.

שמחה בניטה: המערכת צריכה להתחיל להקל עלינו.

שמחה בניטה: אם יבוא עבריין, תענישו אותו.

שמחה בניטה: אם נכה יהיה עבריין, תענישו אותו.

שמחה בניטה: הוא לא חסין מפני החוק.

שמחה בניטה: אבל אני חושבת שאם יש לנכה תג עם הקוד, לא מספר תעודת זהות, בשל צנעת הפרט, לא שם האיש, לא מספר הרכב, קוד - זה יפתור את הבעיה במערכת ולא יסרבל.

מאיר שטרית: זה גם יקל על המערכת כי לא יצטרכו להוציא תג חדש עם כל החלפת רכב.

שמחה בניטה: התג הזה יילך איתי לכל החיים.

מאיר שטרית: רק אם תבריאי תחזירי אותו.

שמחה בניטה: אם אני אמות, שיחזירו אותו.

שמחה בניטה: אני מציעה שתהיו מעשיים ותמצאו שיטות להקל על הנכים, שתהיה פחות ניירת, פחות ביורוקרטיה ויותר יעילות מצידכם, במיוחד בעידן של טכנולוגיה מפותחת ואינטרנט.

לאה דקל: אני נציגת לשכת עורכי-הדין.

לאה דקל: אנחנו מברכים על הצעת החוק הזאת.

לאה דקל: אני חושבת שהיא ברוח המהפיכה שמתחוללת עכשיו למען הנכים.

לאה דקל: אני חושבת שהיא גם ברוח הוצאת הנכים לקהילה.

לאה דקל: לא רק שלא מפחיד אותי שיהיו יותר אישורים.

לאה דקל: אני שמחה על כך שיהיו יותר אישורים ויותר אנשים יוכלו להגיע למקומות ציבוריים, כמו בתי-קולנוע וכולי, אנשים שקודם בעיית החנייה הפריעה להם.

לאה דקל: אני רוצה לספר לוועדה איך הדבר הזה מתרחש בארצות-הברית, נכנס אדם שהוא נכה למשרדי העיריה ואומר שהוא מבקש תג של נכה.

לאה דקל: הוא אפילו לא צריך להביא אישור רפואי.

לאה דקל: הפקידה מסתכלת, רואה שיש לו מגבלה בניידות ועל המקום הוא מקבל תג.

לאה דקל: הוא מגיע לפארקים הלאומיים בארצות-הברית ואומר שהוא נכה ומבקש תג מיוחד.

לאה דקל: מייד מוציאים תג מיוחד ונותנים לו.

לאה דקל: למה?

לאה דקל: כי מאמינים לאנשים.

לאה דקל: אנחנו צריכים כבר להתחיל להתקדם ולא לחשוב כל הזמן איך כולם ינצלו את המערכת ואיך לכל עם ישראל פתאום יהיו תגי נכה.

לאה דקל: אני לא חושבת שזה מה שיקרה.

לאה דקל: לאנשים יש עדיין מצפון, אנשים עוד מכבדים את החוק.

לאה דקל: אני מאוד שמחה על הצעת החוק הזאת.

לאה דקל: אני רק רוצה שחברי הכנסת יחשבו גם על אותם אנשים שלא נכללים בהסכם הניידות, אנשים עם מחלות שונות:

לאה דקל: כמו חולי דיאליזה וחולי סרטן.

אברהם רביץ: חולי דיאליזה נמצאים בתוך הרשימה.

עידית פדן: הם לא נמצאים.

עידית פדן: אנחנו נותנים להם אישור על אף שהם לא ברשימה על-פי הסכם הניידות.

לאה דקל: הסכם הניידות הוא הסכם מאוד מוגבל ומצומצם.

לאה דקל: ישנם נכים רבים שאני מטפלת בהם שאינם מסוגלים ללכת והם לא יכולים לקבל את אותו "משולש".

לאה דקל: לכן רציתי שחברי הכנסת יחשבו על מנגנון יותר פשוט מאשר הוועדות של משרד הבריאות.

לאה דקל: מספיק שאדם יבוא עם אישור רפואי מהרופא שלו, שהוא מוגבל בניידות, והוא יקבל "משולש".

לאה דקל: זה לא עולה כסף.

לאה דקל: זה כבוד האדם.

עידית פדן: אני רוצה לומר מספר דברים, על מה אנחנו מתכוונים לעשות, בתגובה לדברייך.

עידית פדן: את צודקת בהחלט, הביורוקרטיה הקיימת היא מאוד בעייתית.

עידית פדן: המערכת הזאת איננה ממוחשבת, בואו נתחיל מזה.

עידית פדן: מה שלא ממוחשב יוצר ביורוקרטיה.

מאיר שטרית: אני אקנה לכם מחשב.

עידית פדן: אנחנו יודעים איך למחשב.

עידית פדן: זה לא הנושא.

אברהם הירשזון: אני יושב-ראש הסתדרות קטנה ואצלי כל מזכיר איגוד מקצועי מסתובב היום עם מחשב ופלאפון, מגיע למקום העבודה ויכול להוציא את כל חוקי העבודה.

אברהם הירשזון: זה עולם חדש.

אברהם הירשזון: אי אפשר להשתמש בכלים של העולם הישן.

עידית פדן: אני מסכימה איתך.

עידית פדן: במשרדי הממשלה יש תהליכים.

עידית פדן: זה לוקח קצת זמן.

אברהם הירשזון: זה לא יתכן.

אברהם הירשזון: האם אנחנו נצטרך לעכב חוקים שהם לטובת האזרח בגלל שהטכנולוגיה היא מיושנת?

עידית פדן: אני רוצה להגיד מה אנחנו הולכים לעשות.

עידית פדן: אני לא באה לומר למה אנחנו לא נעשה, להיפך.

עידית פדן: סוף סוף נגמרו "תירוצי 2000" - והיתה לנו כמעט שנה וחצי שלא יכולנו למחשב הרבה מהדברים בגלל ההסבה.

עידית פדן: אז התירוץ הזה נגמר.

מאיר שטרית: מי נתן לכם את התירוץ הזה?

עידית פדן: הסבות מערכות גדולות - וקבצי הרישוי הם הקבצים הכי כבדים במיחשוב במדינה, אחרי משרד הפנים - - -

מאיר שטרית: מאחר ואני בוועדת המיחשוב של הכנסת ועשינו פה דיון מקצועי אני יכול לבשר לך שכבר לפני שנתיים מכרו בעולם מחשבים מותאמים לשנת 2000.

עידית פדן: אנחנו מדברם על קבצים מרכזיים שבהם היה צריך להסב את התוכנה, לא את החומרה.

עידית פדן: זאת לא היתה בעיה של מה מוכרים.

עידית פדן: הגענו אכן לשנות ה-2000.

עידית פדן: התוכנית שלנו היא זאת - ואם תחליטו אחרת נצטרך לשנות אותה.

עידית פדן: אני רוצה להגיד מה אנחנו מתכוונים לעשות.

עידית פדן: ההצעה שלנו היא להישאר עם מספר הרכב.

עידית פדן: לא להביא נכה שמעביר בעלות על רכב אלא באופן אוטומטי ברגע שהוא מעביר בעלות מבוטל התג הקודם עם המספר והוא מקבל על המקום תג חדש עם מספר חדש, ישלחו לו את זה הביתה, כשכל הטרנזקציות שנעשות לגבי הרכב הן ממוחשבות.

עידית פדן: זה הרעיון המרכזי.

תעודת זהות: אני קוראת לכנסת בכל זאת לתת את הדעת לבעיה אחרת בחוק, בעיית הבעלים של הרכב.

תעודת זהות: הבעיה היא לא מה רשום על התג, האם זה לפי תעודת זהות או על-פי הרכב, אלא בעלי הרכב.

תעודת זהות: לפי הצעת החוק שלך - - -

מאיר שטרית: על-פי הצעתי נכה יכול לנסוע בכל רכב, גם אם הוא לא שלו.

עידית פדן: את זה לא הצעת.

שמחה בניטה: אני נוסעת באוטו של הבן שלי.

שמחה בניטה: אני לא רוצה לנהוג, אני רוצה שהבן שלי יסיע אותי ואני רוצה לנסוע באוטו שלו.

שמחה בניטה: נניח שלא מתחשק לי לנהוג ואני רוצה שיפנקו אותי.

שמחה בניטה: למה אני צריכה להיות מוגבלת?

מאיר שטרית: אני מציע שתקראי את דברי ההסבר.

מאיר שטרית: "כיום תג הנכה ניתן לרכב של הנכה ולא לנכה עצמו.

מאיר שטרית: התוצאה היא שאם הנכה אינו הבעלים של הרכב, למשל אם הרכב שייך למקום עבודתו או למשפחתו, הוא אינו זכאי לתג נכה.

מאיר שטרית: הכוונה היא שהנכה יוכל לנהוג ברכב שבו הוא משתמש במקומות המיועדים לנכים בלי קשר אם הרכב שייך לו או למישהו אחר.

מאיר שטרית: מוצע כי התג יוצמד לנכה עצמו על-פי מספר תעודת זהות".

מאיר שטרית: הוא יכול לנסוע ברכב של השכן שלו, של אשתו, של הבן שלו.

אתי בנדלר: "לנסוע או לנהוג".

אברהם רביץ: בסעיף קטן (א) כתוב "הרכב בו הוא נוהג".

מאיר שטרית: צריך לתקן את זה.

מאיר שטרית: "הרכב בו הוא נוסע".

אתי בנדלר: חבר הכנסת הרב רביץ, אנחנו תיכף נקרא את הסעיפים ואז נברר בדיוק.

שולמית שמעון: אני מבקשת שהוועדה תיקח לתשומת ליבה שכאשר יאשרו את השימוש במספר תעודת הזהות לא יהיה למשטרה שום כלי ושום אינדיקציה לדעת האם הרכב הוחנה על-ידי נכה או האם ישב ברכב נכה.

שולמית שמעון: הדבר הזה יגרום לכך שמי שייפגע ראשון זה הנכים.

דן דולפין: אני הרופא הראשי של אגף השיקום במשרד הבטחון.

דן דולפין: אני רוצה להעלות שתי פנים של בעיה שאני נתקל בה יום יום בעצם.

דן דולפין: כל נכה שאין לו רכב פונה אלי ולכן אני חי את הבעיה.

דן דולפין: ראשית, נכה ששם את הרכב שלו ליום-יומיים במוסך, נכה שרכבו נגנב, נכה שמוכר את הרכב - לאנשים האלה אין עם מה לנוע.

דן דולפין: הם צריכים לבקש ממישהו טובה שייקח אותם.

דן דולפין: זאת הבעיה הראשונה, והיא כבדה מאוד.

דן דולפין: הבעיה השניה היא הבעיה הממסדית.

דן דולפין: אגף השיקום מחזיק 500 כלי רכב לנכים הקשים ביותר, זה אותם הרכבים האמריקאים הגדולים, או אותן מכוניות שנכנסים אליהן עם כיסא גלגלים.

דן דולפין: אגף השיקום הוא בעל הרכב הזה אבל לא יכול לרשום את הרכב על שמו.

דן דולפין: אנחנו חייבים לרשום את הרכב על שם הנכה והדבר הזה מביא לצרות צרורות.

דן דולפין: אנחנו עושים הסכם עם כל נכה שאסור לו למכור את הרכב למרות שהרכב רשום על שמו.

דן דולפין: כמו כן אם למשל הנכה נכנס לחובות, בתי-המשפט מעקלים את הרכב, כי הרכב רשום על שם הנכה.

דן דולפין: בעיה נוספת, יש לנו מאגר של רכב רפואי.

דן דולפין: נכים נסעו 5 שנים ברכב, ישנם אנשים שלא משתמשים הרבה ברכב, ואנחנו משאירים את הרכב ברשותנו לעוד 2-3 שנים.

דן דולפין: כל נכה שנקלע לבעיה עם הרכב שלו, נותנים לו רכב חלופי.

דן דולפין: הרכב החלופי הזה נשאר רשום על שם הנכה הראשון, כי אנחנו לא יכולים כל יומיים להחליף את השם.

דן דולפין: אם זה היה על שמנו, הנכה לא היה יכול לנסוע בו.

דן דולפין: הנכה, המשותק למשל, מגיע למקום מסויים, חונה בו, הרכב לא על שמו והוא מקבל רפורט שמשרד הבטחון משלם.

דן דולפין: אנחנו נקלעים יום יום לבעיה שאנחנו לא יכולים לפתור אותה.

דן דולפין: הפתרון היחיד הוא לשים את התג על שם הנכה ולא על שם הרכב.

אפרים חוג'ה: אני סגן מנהל אגף השיקום במשרד העבודה והרווחה.

אפרים חוג'ה: אנחנו בהחלט תומכים בהצעת החוק שבאה לשפר את הניידות של הנכים, לשפר את איכות חייהם.

אפרים חוג'ה: יחד עם זה, אנחנו מודאגים מהנושא של צנעת הפרט.

אפרים חוג'ה: צריך לתת את הדעת לשמור על מירב צנעת הפרט.

אפרים חוג'ה: אבל אם זה בא להקל על הניידות של הנכים, אנחנו בעד שיפור איכות חייהם וניידותם לכל אורך הדרך.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, אנחנו הולכים לתת את דעתנו על ההצעה שיהיה תג עם מספר נכה כדי לתת תשובה לדברים האלה?

מאיר שטרית: זה מה שהחוק מציע.

מאיר שטרית: אני לא עומד על כך שיופיע מספר תעודת זהות.

מאיר שטרית: אני מציע שיופיע סימן של הנכה המסויים.

מאיר שטרית: אני תומך בכל פרוצדורה שיירצו לנקוט בה כדי לשמור על צנעת הפרט.

אברהם הירשזון: זה יכול להיות מספר תעודת זהות, או קוד.

אברהם הירשזון: מספר תעודת הזהות יכול להופיע מאחור.

דן דולפין: היום על כל תג נכה מופיע השם.

דן דולפין: אני עובר ליד רכב של נכה צה"ל ואני יודע בדיוק מי הנכה שהחנה באותו מקום.

דן דולפין: אין צנעת הפרט.

אברהם הירשזון: אז צריך לתקן עכשיו את החוק הישן.

אתי בנדלר: בלאו הכי מתקנים את החוק אז אין בעיה.

יואב אלט: גם אין בעיה בנושא של צנעת הפרט כי במילא אמרו שהתגים יהיו ממוחשבים ואז כל הפרטים יהיו מוכמנים.

יואב אלט: כל פקח שרושם דוחות יוכל לבדוק במחשב בדיוק את פרטי האדם שלו שייך התג.

עידית פדן: אם האדם ישנו הוא יוכל לראות את הפרטים.

יואב אלט: גם אם הנכה לא יושב באותו רגע ברכב אלא יצא ממנו.

יואב אלט: אני מדבר על צנעת הפרט.

אריה צודקביץ: גם היום לא שומרים על צנעת הפרט.

עידית פדן: גם היום זה לא תקין.

יואב אלט: אני נציג ארגון נכי צה"ל ואני בעד הנושא של תגים אישיים.

עידית פדן: יש פה רק את ארגון נכי צה"ל ואת משרד הבטחון.

שמחה בניטה: אנחנו מייצגים את כל ארגוני הנכים.

שמחה בניטה: אנחנו הסתדרות הנכים בישראל ומטה המאבק של הנכים.

שמחה בניטה: אני בהנהלת ארגון הגג של הנכים.

עידית פדן: אנחנו יושבים עם ארגוני נכים.

עידית פדן: למשל ארגון הנכים הכללי.

אריה צודקביץ: מה זה "הכללי"?

אריה צודקביץ: הכללי זה אנחנו.

שמחה בניטה: גברת עידית פדן חושבת שאם יביאו עוד נציגים של ארגוני נכים אז הארגונים יהיו איתם.

אברהם הירשזון: על התג מוצמד שמו של הנכה.

מאיר שטרית: העלו טענה של צנעת הפרט.

עידית פדן: מספר תעודת זהות זה הרבה יותר מזה.

אברהם הירשזון: אבל אפשר לא לרשום את מספר תעודת הזהות אלא לרשום את הקוד שלהם.

אתי בנדלר: אני אקרא ברשות

אתי בנדלר: כם קודם את ההגדרה של "תג נכה" כפי שהיא מופיעה היום בסעיף 1 בחוק העיקרי.

אתי בנדלר: " "תג נכה" - תג הנושא את שם הנכה ואת מספר הרכב שנתנה רשות הרישוי, כמשמעותה בפקודת התעבורה, לנכה, עבור רכב שבבעלותו;" בהתאם להצעה, "בהגדרה "תג נכה", במקום הסיפה המתחילה במילים "ואת מספר הרכב", יבוא "ואת מספר תעודת הזהות שלו".

אתי בנדלר: "

מאיר שטרית: אני מוכן לוותר על שניהם.

מאיר שטרית: אם כתוב השם שלו, לא צריך כלום.

אתי בנדלר: אני מציעה, ברשותך, והייתי רוצה לשמוע תגובה לעניין הזה, הגדרה חדשה: " "תג נכה" - תג הנושא בצידו האחד את מספר ההיתר שנתנה רשות הרישוי לנכה, ומצידו השני את שם הנכה ומספר תעודת הזהות שלו".

מאיר שטרית: מאה אחוז, מקובל.

שולמית שמעון: אני רק מבקשת עוד תוספת אחת, לגשר בין תעודת הזהות למספר גם מאחור.

אתי בנדלר: מצד אחד מספר היתר שייתן משרד הרישוי, ומהצד השני שם ומספר תעודת זהות.

אתי בנדלר: סעיף 2 לחוק העיקרי עניינו "חניה במקום שאין החניה מותרת בו".

אתי בנדלר: סעיף קטן (א) לחוק העיקרי אומר "נכה רשאי להחנות את רכבו הנושא תג נכה (להלן - הרכב), במקום שאין החניה מותרת בו אם התקיימו כל אלה:".

מאיר שטרית: "בו הוא נוהג או נמצא".

אתי בנדלר: אני חושבת שלא צריך להיות מדובר על נכה מאחר שמי שמחנה במקרה שהנכה מוסע זה הנהג.

אתי בנדלר: לכן צריכים לדבר על כך ש"ניתן יהיה להחנות רכב שבו נוהג נכה או שבו הוא מוסע".

מאיר שטרית: "או שמוסע נכה שיש לו תג".

עידית פדן: "שבו נוסע נכה".

אברהם הירשזון: אני בטוח שהיועצת המשפטית שלנו תמצא את הניסוח הכי מדוייק.

לאה דקל: בחוק ביטוח לאומי מדובר על "המשתמש".

אתי בנדלר: "ובלבד שתג הנכה יהיה צמוד לשמשה הקדמית.

אתי בנדלר: "

אברהם הירשזון: אם כך אז סעיף קטן (ג) הוא כבר לא לעניין.

אריה צודקביץ: אגב, לא הכנסתם פה ענישה.

אריה צודקביץ: זה הדבר החשוב ביותר בחוק.

אריה צודקביץ: יהיה כדאי לכם להעניש.

עידית פדן: סעיף 2(ב) מכסה את העניין.

אתי בנדלר: סעיף 2(ב) הנוכחי אומר "הוראות סעיף קטן (א) יחולו גם על אדם המתלווה אל הנכה והנוהג עבורו ברכב".

אתי בנדלר: אני אשקול האם להשאיר את זה כך, או לכלול הכל בסעיף קטן (א) ואז למחוק את סעיף קטן (ב).

אריה צודקביץ: עד 5,000 שקל קנס.

עידית פדן: גם אני תומכת בקנס.

עידית פדן: אם יצטרכו לשלול תג נכה אז תיכף יגידו שצריך לזמן את הנכה לטיעון טענות, כדי שהצדק יישמע.

עידית פדן: אז אל תכתבו "ישלל".

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: בית-המשפט יחליט.

אתי בנדלר: אני לא מציעה לשלול את התג.

אתי בנדלר: אני מציעה קנס של 5,000 ש"ח.

אתי בנדלר: אחרי הקריאה הראשונה כמובן אתם תוכלו לשקול ולראות איזה ענישה מתאימה.

עידית פדן: אין לנו התנגדות לקנסות, אבל לקחת מהנכה את התג?

אתי בנדלר: אנחנו לא מדברים על כך שייקחו ממנו את התג.

שמחה בניטה: אולי מישהו גנב מהנכה את האוטו.

אתי בנדלר: אז העניין צריך להתברר בבית-משפט.

אריה צודקביץ: לשלול את תג הנכה זה עונש כבד מדי.

מאיר שטרית: קנס של 5,000 ש"ח, זה מספק אותי.

אברהם הירשזון: אני עובר להצבעה.

אברהם הירשזון: מי בעד הצעת החוק של חבר הכנסת שטרית?

אברהם הירשזון: בעד - רוב אין מתנגדים אין נמנעים הצעת החוק נתקבלה להעברה לקריאה ראשונה.

אברהם הירשזון: אני מבקש מהיועצת המשפטית להכין את הנוסח.