ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 83, 2000-02-23 08:30

אברהם פורז: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אברהם פורז: לפנינו שתי הצעות חוק שאושרו בכנסת הקודמת בקריאה ראשונה, ובכנסת הנוכחית הוחל עליהם דין רציפות.

אברהם פורז: מדובר בהצעת חוק הגבלת הפרסומת למוצרי טבק לעישון (הגבלת פרסום).

אברהם פורז: זאת הצעה של חבר הכנסת אמנון רובינשטיין ואחרים.

אברהם פורז: השנייה היא הצעת חוק הגבלת הפרסומת למוצרי טבק לעישון (פרסומת עקיפה והגנה על בני נוער), שזאת הצעת חוק של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי ועוד מספר חברי כנסת.

אברהם פורז: האם היתה החלטה לאחד את שתי ההצעות?

לאה ורון: כן.

לאה ורון: זאת היתה החלטה של ועדת הכנסת בכנסת הקודמת.

אברהם פורז: היא כבר לא תקפה, צריך עוד פעם לבקש לאחד.

אברהם פורז: ובכן, על דעת כל הנוכחים, אנחנו נבקש לאחד גם הפעם את שתי ההצעות.

אברהם פורז: אנחנו נפנה לוועדת הכנסת על מנת שההצעות ימוזגו.

אברהם פורז: הגב' אתי בנדלר, האם יש לנו נוסח מאוחד לקריאה שנייה וקריאה שלישית?

אתי בנדלר: כן.

תמר גוז'נסקי: הוא הועבר למשרד המשפטים.

תמר גוז'נסקי: רק בשל העיצומים, כידוע, זה לא התקדם.

אברהם פורז: מאחר שאלה חוקים שהוחל עליהם דין רציפות והם לא חוקים שסתם עברו קריאה ראשונה, ולפי מה שנאמר לי הם כבר נדונו פה בהרחבה בוועדה, אני מציע שאנחנו נעבור עליהם במהירות.

אברהם פורז: אני מבין שזה כמעט היה בקריאה שנייה ושלישית אלמלא העיצומים במשרד המשפטים.

תמר גוז'נסקי: נכון.

תמר גוז'נסקי: זה אושר לקריאה שנייה ושלישית.

אברהם פורז: אז אנחנו לא צריכים להתעסק עם כל מילה, אבל אולי מישהו בכל זאת רוצה להעיר משהו.

אילנה מישר: כן, יש לנו הרבה הערות.

אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר שלמיטב זכרוני הנוסח הסופי לא השביע את רצון אף אחד מהגופים הנוגעים בדבר - לא משרד הבריאות, לא משרד המשפטים וכמובן לא אלה שאולי עלולים להיפגע מבחינת הקניין שלהם.

אברהם פורז: זה אומר שזה נוסח מצוין.

אברהם פורז: אני מציע שלא נקיים עוד פעם דיון כללי אלא נתחיל לקרוא סעיף-סעיף, ובכל סעיף מי שיש לו הערות לגבי הסעיף - יעיר, ונקבל החלטה.

אילנה מישר: רצינו להציע שאנחנו נתחיל את הדיונים על סמך הנוסח שעבר קריאה ראשונה ולא על סמך הנוסח שלפנינו, משום שהנוסח המקורי התחיל כבר כפשרה, ועד שהגענו לנוסח לקריאה שנייה ושלישית התקבל נוסח כזה שלדעתנו עדיף שלא יעבור בכלל.

אברהם פורז: זה רק יכביד עלינו.

אילנה מישר: אם מדברים על הנוסח שלפנינו, אז יש לנו הערות רבות יותר.

אברהם פורז: לנוסח הזה יש יתרון בכך שהוא משלב את שתי ההצעות.

אברהם פורז: מה הבעיה להעיר כשמגיעים לסעיף?

אברהם פורז: מה זה משנה אם דנים בנוסח הזה?

אילנה מישר: פשוט יש יותר נושאים בעייתיים בנוסח שהוכן לקריאה שנייה ושלישית מאשר בנוסח שעבר קריאה ראשונה.

אברהם פורז: אבל לא נוכל להתעלם מהבעייתיות של הנושאים האלה.

אברהם פורז: זה לא יעזור שאנחנו לא נסתכל עליהם, הם מסתכלים עלינו...

יורי שטרן: אפשר לשאול לאיזה נוסח אנחנו מתייחסים כעת?

אברהם פורז: יש נוסח שהוועדה הכינה לקריאה שנייה ושלישית בכנסת הקודמת, ומטעמים של עיצומים במשרד המשפטים החוק לא הגיעה לקריאה שנייה ושלישית.

אברהם פורז: אחרת אולי החוק הזה כבר היה חוק והיינו פטורים מהדיון בו עכשיו.

אברהם פורז: אבל זה לא קרה.

אברהם פורז: מר צדוק, בבקשה.

חיים צדוק: בישיבה האחרונה של הוועדה בכנסת הקודמת, סוכמה הצעת חוק שאף אחד לא היה מאה אחוז שבע רצון ממנה, אבל היא היתה פחות או יותר מקובלת על כל הגורמים.

חיים צדוק: אני חשבתי שהוועדה היתה יכולה לחסוך לעצמה הרבה עבודה אילו היתה מקבלת עכשיו לקריאה שנייה ושלישית את הצעת החוק ההיא, למרות שאני מיד אומר שאם ייפתח הדיון, אז גם לנו יש הערות והצעות.

חיים צדוק: אני הייתי ממליץ בפני היושב ראש -

אברהם פורז: כלומר, אתה מציע take it or leave it?

אברהם פורז: שאני אקח את מה שהוכן כמות שהוא?

חיים צדוק: אני הייתי ממליץ בפני היושב ראש שיבחן עם עמיתו, עם היושב הראש של ועדת הכלכלה בכנסת הקודמת, לאיזה שלב של הסכמה הגיעה הצעת החוק הקודמת.

חיים צדוק: ייתכן - אני הייתי אפילו ממליץ על זה - שאת הצעת החוק הזאת, למרות שהיא לא מספקת אף אחד במאה אחוז, כדאי להביא לקריאה שנייה ושלישית.

אברהם פורז: מר צדוק, הבעיה העיקרית היא שיש חברי כנסת שאולי לא היו חברים פה בפעם הקודמת, כך שאם היינו באים ואומרים: 'זה הנוסח, או שתקחו אותו as is או לא', היינו יוצרים איזשהו עוול.

אברהם פורז: לכן אנחנו נתייחס בכבוד למה שהחליטה הוועדה בפעם הקודמת.

אברהם פורז: זאת אומרת, מי שטוען נגד הנוסח הזה עליו הנטל להראות למה הוא לא טוב.

אברהם פורז: אם לא נשתכנע, נאשר את הנוסח הזה.

אברהם פורז: הגב' שוש גן נוי מהאגודה למלחמה בסרטן, בבקשה.

שוש גן נוי: אני רוצה לחזק את דבריך.

שוש גן נוי: קרו דברים בשטח מאז שההצעה הזו הועלתה לדיון, ומאוד חשוב לנו להעלות את הדברים האלה, להסביר מה קרה.

שוש גן נוי: יש נתונים ממחקרים חדשים.

אברהם פורז: אבל אנחנו לא נפתח את היריעה.

אברהם פורז: הרי תמיד אפשר להגיש עוד הצעת חוק חדשה ולהחמיר.

אברהם פורז: אנחנו מבצעים תהליך של השלמת חקיקה שכבר היתה בצנרת.

אברהם פורז: לכן זו רציפות, זה לא דיון מההתחלה.

אברהם פורז: זה דיון קצת שונה.

שוש גן נוי: לא אמרתי להתחיל מההתחלה.

שוש גן נוי: אנחנו רוצים להסביר מה הדברים שלא נראים לנו ומדוע.

אברהם פורז: בסדר.

אברהם פורז: בואו נתחיל לעבור סעיף-סעיף.

אברהם פורז: סעיף 1: "בחוק הגבלת הפרסומת למוצרי טבק לעישון, בסעיף 1 - (1) במקום ההגדרה 'פרסומת' יבוא: 'פרסומת' - פרסומת בעל פה, בכתב, בדפוס או באמצעים אלקטרוניים, בדרך זמינה לציבור, לרבות פרסומת עקיפה".

אברהם פורז: יש מישהו שיש לו מה להעיר?

אילנה מישר: כן.

אילנה מישר: המילים "בדרך זמינה לציבור" הוכנסו על פי בקשת משרד המשפטים, אבל אני עדיין לא מבינה את הצורך במילים אלה.

אילנה מישר: פרסומת על פי הגדרתה היא זמינה לציבור.

אילנה מישר: אם היא לא זמינה לציבור, היא לא פרסומת.

אברהם פורז: הגב' בנדלר, מה פירוש "בדרך זמינה לציבור"?

אתי בנדלר: אם אני זוכרת נכון, נדמה לי שזו היתה דרישת משרד המשפטים להכניס את המילים האלה כדי להתאים את זה להגדרות שנמצאות ב - -

אברהם פורז: מי ליווה את החקיקה מצד משרד המשפטים?

אתי בנדלר: הגב' טלי שטיין.

אברהם פורז: את זוכרת מה אמורות לומר המילים "בדרך זמינה לציבור".

תמר גוז'נסקי: אם משהו לא זמין לציבור, הוא לא פרסומת.

טלי שטיין: היו דיונים מעמיקים עם משרד הבריאות, היה משא ומתן, אני לא יודעת לשחזר מה בדיוק - -

אברהם פורז: אם אף אחד לא יודע מה פירוש "בדרך זמינה לציבור", צריך למחוק אותן.

תמר גוז'נסקי: נכון, זו סתם הכבדה.

אברהם פורז: נכון לרגע זה מחקנו את המילים האלה.

גיא משיח: אדוני היושב ראש, המטרה של המילים "בדרך זמינה לציבור" היתה למנוע מצב שבו כל תקשורת אלקטרונית ב-E-Mail בין חברה לבין משרד הפרסום שהיא עובדת איתו תיקרא פרסומת.

אברהם פורז: מכתב שלי למישהו שאני רוצה שהוא יפרסם את המוצרים שלי, זו פרסומת?

גיא משיח: אני מתכוון להתכתבות בין החברה לבין הסיטונאי שלה.

גיא משיח: אם לא יהיו המילים "בדרך זמינה לציבור", כל תקשורת ב-E-Mail או כל פקס יכול להיחשב לפרסומת.

גיא משיח: זה דומה לחוק לשון הרע, שלא יכול להיות שכל תקשורת בין שני אנשים תיחשב ללשון הרע.

אברהם פורז: עם כל הכבוד, הדוגמא שהבאת היא לא פרסומת.

גיא משיח: אבל מסירת מידע של חברה לסיטונאי שלה, למישהו ש - -

תמר גוז'נסקי: זו תכתובת עסקית.

אברהם פורז: האם מישהו יאמר שזאת פרסומת?

אברהם פורז: זה ייכנס להגדרת פרסומת?

תמר גוז'נסקי: מכתב מאדם א' לאדם ב' זו פרסומת?

שוש גן נוי: זה לא זמין לציבור, זה משהו אישי.

גיא משיח: המטרה של המילים "בדרך זמינה לציבור" היא על מנת למעט את התקשורת הבין-אישיות.

תמר גוז'נסקי: אבל לא כתוב פה "תקשורת", כתוב "פרסומת".

שוש גן נוי: פרסומת מעצם טיבה היא זמינה לציבור.

גיא משיח: אבל יכול להיות מצב שפונים לסיטונאי ואומרים לו 'התוצרת שלנו היא כזאת וכזאת, המחיר הוא כזה וכזה', וזה פרסום.

אברהם פורז: לכאורה מה שאתה אומר, זו לא פרסומת.

אברהם פורז: כשאני מתכתב עם סיטונאי, זו לא פרסומת.

יורי שטרן: רוב הוויכוחים בזמנו, התוספות השונות והשינויים השונים היו קשורים לניסיון שלנו למנוע מצבים אבסורדיים.

יורי שטרן: זאת אומרת לעמוד כנגד פונדמנטליזם אנטי-עישוני שהיה בנוסח של כמה סעיפים בחוק.

יורי שטרן: עד כמה שאני זוכר, התוספת "בדרך זמינה לציבור" באה למנוע מצבים שבהם כל מיני דברים שנוצרים תוך כדי הפעילות העסקית של החברות ייחשבו לצורך החוק הזה לפרסומת.

אתי בנדלר: בניירות שלי, שבדקתי אותם תוך כדי ויכוח, אני רואה שזו היתה תביעה של המחלקה הפלילית במשרד המשפטים, של הגב' גלוריה וייסמן והגב' נוגה ענתבי הממונה על נוסח החוק, בשלב הכנת הנוסח הסופי לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

אתי בנדלר: מדובר כאן, בסופו של דבר, בעבירה פלילית.

אתי בנדלר: אם אין מחלוקת על כוונת המחוקק בנושא הזה ויש מחלוקת רק איך הדברים מנוסחים, הייתי מבקשת מהוועדה להשאיר את זה בהתאם למנדט הכללי שיש לנו תמיד לעבד את הנוסח.

אברהם פורז: אבל מישהו יטען שזה נעשה בכלי תקשורת שהוא לא זמין בכלל לציבור ולכן זה לא נחשב פרסומת.

אברהם פורז: המילים האלה יכולות רק להזיק.

אתי בנדלר: אבל אם יש בחקיקה אחרת את הנוסח הזה, יכול להיות שצריך להשאירו.

אתי בנדלר: בגלל לחץ העבודה שאדוני מודע לו, לא הספקתי לבדוק את שורשיה של כל מילה שנכנסה לנוסח האחרון.

תמר גוז'נסקי: זה היה בישיבה?

אתי בנדלר: זה היה אחרי הישיבות, בשלב הכנת הנוסח לקריאה שנייה ושלישית.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא ראינו את זה.

אתי בנדלר: אף פעם אתם לא רואים את הנוסח הסופי שאני מעלה לקריאה שנייה ושלישית.

אברהם פורז: עם כל הכבוד לאנשי משרד המשפטים, נדמה לי שהמילים "בדרך זמינה לציבור" עלולות להביא אפשרות לטענה: זה לא פרסומת, זה לא זמין לציבור, ואז יש כל מיני טענות הגנה שהן מצויינות למשפט פלילי.

אברהם פורז: לכן לדעתי עדיף להשמיט את זה, ובנאום שלי בעת הצגת החוק במליאה, אני אסביר שזה לא כולל התכתבות בין היצרן לסיטונאי והתכתבות פנימית, זה כולל רק פרסומת.

אברהם פורז: כולם יודעים מה זו פרסומת.

יורי שטרן: אדוני היושב ראש, אני מזכיר - ויושב כאן היושב ראש הקודם של הוועדה, חבר הכנסת אמנון רובינשטיין - לחלק גדול מהנוכחים את הדיונים שהיו אז.

יורי שטרן: מדובר פה על חקיקה מאוד-מאוד דרמטית מבחינת ההתערבות בפעילות העסקית של חברות רבות וגורמים שונים.

תמר גוז'נסקי: בהשוואה לאיזו מדינה זו התערבות דרמטית?

תמר גוז'נסקי: בהשוואה לארצות הברית, למערב אירופה?

תמר גוז'נסקי: ממש דרמטי.

יורי שטרן: דרמטי לעומת המצב הקיים.

יורי שטרן: ואז הכנסנו כל מיני סייגים וכל מיני הגדרות יותר עדינות.

יורי שטרן: נאמר פה בוועדה - וגם את היית פה - שאם בביצוע של החוק יתברר שמילים אלה או אחרות, הגדרות אלה ואחרות, תהפוכנה לפרצות מבחינת המטרה - -

יצחק וקנין: למה צריך לחכות עד שיהיו פרצות?

יורי שטרן: כי עדיף להתחיל מהקל אל הכבד מאשר הפוך.

יורי שטרן: עדיף ליצור מצבים שאנחנו נגלה פרצות ונסגור אותן, מאשר מצבים שבהם אנשים ימצאו את עצמם במצבים אבסורדיים וייענשו על הפעילות התקינה.

יורי שטרן: אני חושב שהיועצים המשפטיים של משרד המשפטים מספיק מנוסים כדי להציע דבר שיש לו משמעות, ואנחנו לא יוצרים פה שום דבר כנגד רוח החוק.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על עימות בין האינטרסים של הציבור לבין חברות בעלות עוצמה רבה מאוד ויכולת לשכור את טובי המשפטנים שבעולם.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא צריכים לתת להן את האפשרות לעקר את החוק מתוכנו.

תמר גוז'נסקי: אני אביא דוגמא שעלתה בדעתי, ודאי אפשר להביא דוגמאות אחרות.

תמר גוז'נסקי: עשתה החברה את הפרסומת האסורה על לוח, והסתבר שהלוח מוסתר על-ידי עץ.

תמר גוז'נסקי: היא תבוא ותגיד בבית המשפט: 'אמנם היה לוח אבל הוא היה מוסתר, הוא לא היה זמין לציבור', וכל מיני דברים מהסוג הזה.

תמר גוז'נסקי: לכן אני אומרת שאם הכוונה היא - -

אברהם פורז: אינטרנט זו פרסומת מותרת?

תמר גוז'נסקי: אינטרנט, ודאי שלא.

תמר גוז'נסקי: זה זמין לציבור.

תמר גוז'נסקי: למי שמתחבר, זה זמין.

אתי בנדלר: אינטרנט זה בוודאי זמין לציבור, אבל בתכתובת בין אישית זה לא זמין.

תמר גוז'נסקי: אני מעדיפה שיישארו המילים "בדרך זמינה לציבור" ונכתוב: למעט תכתובת בין אישית בין היצרן לבין האנשים שהוא נמצא איתם בקשר עסקי.

אברהם פורז: עדיף לומר: לא יראו כפרסומת התכתבות בין אישית.

אתי בנדלר: אבל זו לא רק התכתבות, כי מדובר כאן גם בפרסומת בעל פה.

תמר גוז'נסקי: מה זו פרסומת בעל פה?

אתי בנדלר: לדוגמא, אם הגב' ורון תבוא לגב' בנדלר ותגיד לה: 'אני אומרת לך, תעזבי את סיגריות קנט לייט, תעברי לסיגריות X לייט כי הן הרבה יותר טעימות', היא כבר עלולה להיות מואשמת בביצוע עבירה פלילית כי היא עשתה פרסומת לסיגריות.

תמר גוז'נסקי: רק אם יש שלושה עדים.

אתי בנדלר: אנחנו לא מדברים על הראיות, אנחנו מדברים על עצם הגדרת התנהגות מסוימת כהתנהגות עבריינית.

תמר גוז'נסקי: אבל זו לא פרסומת.

תמר גוז'נסקי: שיחה בין שני אנשים זו פרסומת?

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: בדיוק בגלל זה הוסיף משרד המשפטים את המילים "בדרך זמינה לציבור".

אתי בנדלר: יושבת כאן נציגת משרד המשפטים ואני חושבת שהיא צריכה לייצג את עמדת המשרד, אבל זו היתה תביעה של משרד המשפטים.

אברהם פורז: אולי במקום "בדרך זמינה לציבור", נכתוב "בדרך מכוונת לציבור" או "מיועדת לציבור".

תמר גוז'נסקי: האם יש במקום כלשהו הגדרה של פרסומת?

גיא משיח: השאלה מה זה ציבור.

אילנה מישר: בחוק העונשין יש הגדרה של "פרסומת", אז למה צריך את זה כאן?

אברהם פורז: בחוק העונשין יש הגדרה של "פרסומת"?

אילנה מישר: יש הגדרה של "פרסום" ו"פירסם".

אילנה מישר: "פרסום" זה "כתב, דבר דפוס, חומר מחשב או כל מוצר חזותי אחר וכן כל אמצעי שמיעתי העשויים להעלות מילים או רעיונות, בין לבדם ובין בעזרת אמצעי כלשהו".

אברהם פורז: אז גם מכתב פרטי שלי יכול להיות פרסומת.

נעמי חזן: זו הגדרה איומה.

נעמי חזן: יוצא שכל מחשבה שעוברת במוחי היא פרסומת.

יורי שטרן: ההגדרה הזו היא הגדרה טוטליטרית.

אברהם פורז: היא הגדרה שמכוונת למטרות אחרות.

אברהם פורז: האם לכתוב כאן "המיועדת לציבור" זה בסדר?

טלי שטיין: "זמינה" זו מילה שאומרת שכל הציבור יכול להגיע אליה.

טלי שטיין: במילה "מיועדת" יש עניין של מטרה, אז הם יוכלו להתחמק ולהגיד שזה לא בדיוק מיועד.

טלי שטיין: במשרד המשפטים התעקשו על המילה "זמינה".

אברהם פורז: רבותיי, אפשר להשתגע בפרשנות, אפשר להפליג למחוזות רחוקים.

אתי בנדלר: הגב' גלוריה וייסמן ביקשה להכניס את זה.

אברהם פורז: אנחנו נכתוב "המיועדת לציבור".

אברהם פורז: גם לנו יש שיקול דעת, מה לעשות?

אברהם פורז: מר אדמון, בבקשה.

דוד אדמון: השאלות האלה בגדול נדונו בישיבה כאן לפני כ15- שנה, כאשר חוקקו חוקים.

דוד אדמון: אני משמש כאן נציג של האיגוד הבין-לאומי לפרסום, אני נשיא החטיבה הישראלית.

דוד אדמון: השתתפתי בשבוע שעבר בכינוס של כל נשיאי החטיבות בעולם, שהתקיים בלונדון.

דוד אדמון: בין השאר דנו שם בנושאים שעולים גם בפרלמנטים האירופיים - הגבלת פרסום בכלל ופרסום לסיגריות בפרט.

דוד אדמון: היו שם הרבה מאוד מחשבות בעקבות חוקים שחוקקו לפני שנים במדינות כמו פינלנד וצרפת, שייתכן מאוד שאותם חוקים לא התחשבו בהתקדמות הרבה שחלה בימינו בתחום הפרסומת בכלל והפרסומת האלקטרונית בפרט.

דוד אדמון: בשנים האחרונות, למרות כל החוקים שחוקקנו, כולנו רואים בטלוויזיה, במשדרי ספורט, מותגים בין-לאומיים שנכנסים אלינו הביתה.

דוד אדמון: למרות כל מה שנאמר כאן, כל יום בסטימצקי או בחנויות אחרות אנחנו מוצאים עיתונים בין-לאומיים עם פרסומת שהיא בניגוד לחוק הישראלי.

דוד אדמון: עכשיו הזכרת את האינטרנט; מי כמונו יודע על תחומים אחרים שבהם לא תוכל לעצור מודעה של סיגריות.

אברהם פורז: מן הכלל אל הפרט - מה אתה אומר לגבי הצעת החוק שלפנינו?

דוד אדמון: כשפה כתוב במפורש "פרסומת באמצעים אלקטרוניים, בדרך זמינה לציבור", אני שואל מה כוונת המחוקק.

דוד אדמון: האם כוונת המחוקק גם לסתום את ערוצי הטלוויזיה שבהם יש מותגים בין-לאומיים?

אברהם פורז: כן.

דוד אדמון: האם זה עומד במבחן המציאות?

דוד אדמון: האם אפשר לבצע את זה?

אברהם פורז: מר אדמון, עוד לא הגענו לשאלת היישום.

דוד אדמון: לכן אני שואל: האם לא כדאי לבדוק, לפני שמחוקקים חוק, איך עמדנו במבחן הביצוע בחוקים הקודמים שחוקקו כאן?

אברהם פורז: מותגים בין-לאומיים בתוכניות ספורט, גם לשיטתך זו אשכרה פרסומת.

דוד אדמון: ודאי שזו אשכרה פרסומת, אבל האם סגרנו את הטלוויזיה?

דוד אדמון: האם עצרנו יבוא של עיתונים בין-לאומיים?

אברהם פורז: מר אדמון, אתה נואם נאום יפה שמקומו אולי באחד הסעיפים בהמשך.

חיים צדוק: אני רוצה להזכיר שלא חברות הסיגריות הציעו את התוספת "בדרך זמינה לציבור", אלא זו היתה הצעה של משרד המשפטים.

חיים צדוק: עד כמה שאני זוכר את המטרה של התיקון הזה - מאחר שאנחנו מדברים על חוק פלילי, כלומר באיסורים שיש בצידם סנקציה פלילית, צריך להוציא מזה את דרכי התקשורת הפרטיים בין אדם לחברו או בתוך מסגרת של משרד.

אברהם פורז: לכן אני מציע לומר "המיועד לציבור".

אברהם פורז: אם אני מדבר עם החבר שלי, זה לא מיועד לציבור.

חיים צדוק: אני מקבל את השינוי הזה, אבל צריך להשאיר את המגבלה שזה צריך להיות משהו שמופנה לציבור.

אילנה מישר: אם מדברים על דבר כזה, נראה לי יותר טוב "בדרך זמינה לציבור", משום שאחרת היצרן יכול לפרסם באינטרנט בלי הגנה, הוא יגיד שזה מיועד לסיטונאי שלו אבל למעשה זה יהיה זמין לכל אחד.

אילנה מישר: לכן המילה "זמינה" נראית לי עדיפה מ"מיועדת", כדי שלא יהיה ויכוח למה זה נועד ומה המחשבה שלו.

אברהם פורז: בדברי ההסבר בנאום שיינשא במליאה, אנחנו נסביר שהכוונה של "מיועד לציבור" היא שאם אני מדבר אם מישהו ואומר לו: תעשן סיגריה כזו או אחרת, זו לא פרסומת.

אברהם פורז: זו אולי פרסומת, אבל היא לא מיועדת לציבור.

אילנה מישר: למה לא להשתמש במילה "זמינה" ולא "מיועדת"?

אילנה מישר: "מיועדת" זה חלק מהמחשבה הפלילית שלו.

אילנה מישר: "זמינה" זאת אומרת שיש גישה לציבור.

אילנה מישר: אם יצרן שולח משהו בדיוור ישיר, הוא יכול לומר שזה מיועד לאדם ספציפי בבית ספציפי אבל זה זמין לציבור.

יורי שטרן: אני מציע פשרה: תשאירו את שתי המילים.

תמר גוז'נסקי: אז אתה צריך תנאים מצטברים, למה לך?

קריאות: אולי נכתוב "מיועדת או זמינה".

אברהם פורז: בסדר.

אברהם פורז: רבותיי, בואו נתקדם.

נעמי חזן: אין לי בעיה להתקדם, אבל אני רוצה להעלות הרהור.

נעמי חזן: אם רוצים ליישם את החוק הזה, צריך לחשוב על הצד של האכיפה.

נעמי חזן: אם אנחנו הולכים יותר מדי רחוק, בעצם לא עשינו כלום.

תמר גוז'נסקי: לא הולכים רחוק.

תמר גוז'נסקי: להיפך, התוספת של משרד המשפטים מצמצמת.

תמר גוז'נסקי: זו לא סתם פרסומת, היא צריכה להיות גם מיועדת או זמינה.

נעמי חזן: אם אני נכנסת לאתר אינטרנט של - -

אברהם פורז: זו פרסומת זמינה ומיועדת.

אברהם פורז: זו עבירה על החוק.

דוד אדמון: זאת אומרת שאם אתה "מצ'טט" באתר אינטרנט עם חבורת אנשים ואומר: 'דרך אגב, איזו סיגרה אתה מעשן?', עברת על החוק?

אברהם פורז: זה לא.

אביעד ויסולי: אם שמים banner, אז זה מיועד לציבור.

דוד אדמון: banner זה אשכרה פרסומת, על זה אין לי ויכוח אתך.

אברהם פורז: אפשר לנהל על הדברים האלה סימפוזיון במשך שלוש שנים.

תמר גוז'נסקי: משרד המשפטים סידר את העניין מאחורי הגב של הוועדה.

תמר גוז'נסקי: זה לא נדון בוועדה, זו תוספת שהיתה אחרי שהוועדה גמרה.

אברהם פורז: ובכן, החלטנו על "מיועדת או זמינה".

אברהם פורז: אנחנו ממשיכים הלאה.

אברהם פורז: אני ממשיך לקרוא בסעיף 1(1): "'פרסומת עקיפה' - פרסומת למוצר שאינו מוצר טבק, שמטרתה, בין היתר, לקדם שיווק של מוצר טבק מסוים".

אברהם פורז: האם יש הערות?

אילנה מישר: כן.

אילנה מישר: אנחנו מבקשים למחוק את המילים "למוצר שאינו מוצר טבק", משום שיש הרבה פרסומת עקיפה לעניינים שאינם מוצרים.

אילנה מישר: יש, למשל, Marlboro Adventure.

אילנה מישר: זה ג'יפ שמיועד לצעירים.

אילנה מישר: אנחנו מבקשים שההגדרה של פרסומת עקיפה תכלול גם שירותים, עסקים.

אברהם פורז: כלומר, נכתוב "פרסומת לשירותים או למוצר" וכו'.

אילנה מישר: לא.

אילנה מישר: אני רוצה שההגדרה תהיה "פרסומת שמטרתה, בין היתר, לקדם שיווק של מוצר טבק מסוים".

אילנה מישר: לא משנה למה נועדה הפרסומת, אבל שמטרתה לקדם את מוצר הטבק.

דוד אדמון: זו לא פרסומת עקיפה, גברתי, זו פרסומת ישירה.

אילנה מישר: זו פרסומת עקיפה.

דוד אדמון: מה עושים עם מסע הפרסום של מלון שרתון?

דוד אדמון: אסור לשרתון לפרסם יותר?

אילנה מישר: זה לא נועד לקדם שיווק של מוצר טבק.

אילנה מישר: אין קשר עסקי בין מלון שרתון לבין חברת טבק.

דוד אדמון: מי קבע?

דוד אדמון: כתוב "שרתון" בתור מותג.

אילנה מישר: נטל ההוכחה על התובע להראות שמטרת הפרסומת לקדם מכירת סיגריות.

אילנה מישר: קשה לחשוב שמישהו יכול להרים נטל הוכחה שיראה שהמטרה של הפרסום של מלון שרתון זה לקדם מכירת מוצרי טבק.

אילנה מישר: אבל אם נגלה שמלון שרתון באמת הבעלים של חברת טבק, יכול להיות שזו אכן פרסומת עקיפה.

אברהם פורז: אולי נאמר "פרסומת שלא למוצר טבק"?

תמר גוז'נסקי: בסעיף 4 לחוק, תראה שבסעיף 7א(ב) המוצע מדובר על "פרסומת למוצר שאינו מוצר טבק, או לעסק או לפעילות".

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה צריך להיות בהגדרה הראשית ולא רק פה, כי זאת הכוונה.

אברהם פורז: אבל במקום ל"מוצר שאינו מוצר טבק" אפשר לומר - -

אמנון רובינשטיין: "למוצר, לעסק או לפעילות".

אתי בנדלר: מה זה "פעילות שאינה מוצר טבק"?

שוש גן נוי: למשל Marlboro Adventure, זה מבצע ספורט הרפתקני.

אברהם פורז: אז נכתוב: "פרסומת שלא למוצר טבק, שמטרתה, בין היתר" וכו'.

אתי בנדלר: בסדר.

יורי שטרן: ב7-א(ב) כתוב: "כל עוד לא הוכח אחרת".

יורי שטרן: זאת אומרת, שחובת ההוכחה היא לא על התובע.

אברהם פורז: נגיע לזה.

אברהם פורז: חבר הכנסת שטרן, אם תוך כדי דיון בסעיפים נראה ששגינו בהגדרה, נחזור בנו.

אברהם פורז: אני ממשיך: "(2) אחרי ההגדרה 'מוצרי טבק' יבוא: 'מותג' - סימן מסחרי, סמל, כיתוב מיוחד, עיצוב גרפי, סיסמה או סימנים ייחודים אחרים".

אברהם פורז: יש הערות?

אברהם פורז: אם אין, נמשיך הלאה.

אברהם פורז: "(3) בהגדרה 'פרסומת לשם מסחרי' בסופה יבוא 'לרבות פרסומת עקיפה'.

אברהם פורז: ".

אברהם פורז: אני מבין שאין הערות.

אברהם פורז: סעיף 2: "בסעיף 3 לחוק העיקרי - (1) בפסקה (3), בסופה יבוא 'או הצגה פומבית';".

אילנה מישר: יש לנו הערה לסעיף הזה שהוא למעשה קשור לפסקה (8) המוצעת: "אירוע או פסטיבל, המיועד בעיקר לילדים או לבני נוער עד גיל 18".

אילנה מישר: אני מציעה לאחד את שתי הפסקאות האלה ולכתוב כאן: "או הצגת פומבית, אירוע או פסטיבל".

אילנה מישר: נקודה.

אתי בנדלר: זה היה אחד ממוקדי הוויכוח בכנסת הקודמת.

אתי בנדלר: אני מציעה שקודם יובהר במה מדובר ואחר כך תציעי את הצעתך.

תמר גוז'נסקי: אני מציעה להשאיר את זה.

תמר גוז'נסקי: טוב שזה בסעיף נפרד.

תמר גוז'נסקי: זה מבליט.

אברהם פורז: פסטיבל או אירוע לא נחשב להצגה פומבית?

אמנון רובינשטיין: יש פסטיבלים סודיים...

אברהם פורז: אולי אם יש פסטיבל רוק, שבו רוקדים ויש רק מוסיקת רקע, יגידו שזה לא מופע.

קריאה: זה אירוע.

אברהם פורז: האם למישהו יש התנגדות לכך שנוסיף כאן את המילים "לאירוע או פסטיבל"?

אתי בנדלר: אולי קודם נציג על מה מדובר ואחר כך נדון אם יש מקום או אין מקום לעשות זאת.

אתי בנדלר: בסעיף 2 מדובר על תיקון סעיף 3 לחוק העיקרי.

אתי בנדלר: סעיף 3 אומר כדלקמן: "לא יעשה אדם פרסומת למוצרי טבק או פרסומת לשם מסחרי" - ואני מזכירה לכם שפרסומת זה לרבות פרסומת עקיפה - "לרבות בציור, בדמות, בצליל, בתמונה, בתנועה או בכל אמצעי אחר, באחד מאלה:" וכן יש רשימה של חמישה אירועים שבהם אסור לעשות את הפרסומת.

אתי בנדלר: (1) "שידורי רדיו בישראל" - לא מוצע לתקן.

אתי בנדלר: פסקה (2): שידורי טלוויזיה בישראל" - לא מוצע לתקן.

אתי בנדלר: אני מזכירה לכם שזה כולל שידורי לווין ושידורי כבלים.

אתי בנדלר: פסקה (3) מדברת על הקרנה פומבית.

אתי בנדלר: כאן מוצע לתקן, אני מקריאה מסעיף 2(1) להצעת החוק: "בפסקה (3), בסופה יבוא 'או הצגה פומבית'".

אתי בנדלר: פסקה (4): "עיתונות או כל דבר דפוס אחר המיועדים בעיקר לילדים ולבני נוער עד גיל 18".

אתי בנדלר: כאן אין תיקון.

אתי בנדלר: מוצע להוסיף לאחר מכן פסקה (4א): "מדור בעיתון המוקדש לספורט, לבידור או לבילוי".

דוד אדמון: מה זאת אומרת מדור?

דוד אדמון: אסור לפרסם במדור הספורט?

אמנון רובינשטיין: זו הצעה של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

אתי בנדלר: זה מופיע בהצעת החוק ואושר על-ידי הוועדה בפעם הקודמת.

דוד אדמון: אני, שעוסק בזה, מתקשה להבין את העניין.

דוד אדמון: בעיתון "הארץ" יש מדור ספורט - -

אברהם פורז: רק רגע, תקשיב עד הסוף ואז תעיר.

אתי בנדלר: הנוסח הנוכחי של החוק קובע שבעיתונות המיועדת בעיקר לילדים או לבני נוער עד גיל 18, לרבות כל דבר דפוס אחר המיועד לילדים ולנוער, נאסר לחלוטין לעשות פרסומת, לרבות פרסומת עקיפה, למוצר טבק.

אתי בנדלר: מוצע להוסיף כאן איסור על פרסומת כזאת לא רק בעיתונות שמיועדת לילדים ולנוער אלא גם בעיתונות הכללית, אבל לא באופן גורף וכללי אלא רק באותם מדורים שיש סבירות שילדים או בני נוער יעיינו בהם, החלקים שמושכים יותר את עיניהם, וכאן מדובר במדורים המוקדשים לספורט, לבידור או לבילוי; זו התוספת המוצעת.

עקיבא הומינר: תרשה לי לתקן פה עניין מקצועי.

עקיבא הומינר: מעניין אותי מה המשמעות של הסעיף הזה.

עקיבא הומינר: מודעות סקס, באיזה מדור בעיתון הן מופיעות?

עקיבא הומינר: במדור בילוי?

עקיבא הומינר: סקס לנוער זה מותר?

עקיבא הומינר: זה פשוט מעקר את כל המשמעות של הדבר הזה.

אברהם פורז: האכיפה פה תהיה קשה.

דוד אדמון: לא רק האכיפה תהיה קשה, אני רוצה להסביר.

דוד אדמון: מודעות סיגריות בעיתונות בדרך כלל משתרעות על עמודים שלמים, לא נותנים מודעות קטנות - או שנותנים או שלא נותנים.

דוד אדמון: הדרישה הזאת לא ניתנת לביצוע.

דוד אדמון: אתם רוצים באופן עקרוני לאסור פרסום בעיתונות, אבל אם תיקח את "ידיעות אחרונות" של היום, תראה שחוץ מעמודי החדשות, בעמודים הפנימיים - גם ב"מעריב" ואני בטוח שגם חלק גדול ב"הארץ" - אתה קורא או בידור או בילוי או שאתה קורא שם ספורט.

יורי שטרן: אבל זה לא מדור.

נעמי חזן: יש לך ראייה מאוד מוזרה של קריאת עיתונים.

נעמי חזן: אני לא קוראת לא את זה ולא את זה עד סוף היום.

נעמי חזן: קודם מתחילים בחדשות.

דוד אדמון: אני גם בטוח שמודעות הסיגריות לא מכוונות אלייך.

נעמי חזן: עשית טעות חמורה.

דוד אדמון: את מעשנת?

נעמי חזן: כן.

אברהם פורז: דוד אדמון טוען שאין דבר כזה מדורים והכל מיש-מש אחד גדול.

דוד אדמון: נכון, זו הטענה שלי, ולכן אי אפשר להגביל פרסומת.

אברהם פורז: איריס פריד מהאגודה למלחמה בסרטן, בבקשה.

איריס פריד: מר אדמון נגע בדיוק בנקודה הנכונה שהפרסומת לא מיועדת למבוגרים כמו חברת הכנסת נעמי חזן, אלא בעיקר מיועדת לבני נוער שלפי כל המחקרים - על-ידי ה-WHO וכל מיני גופים - -

אברהם פורז: אנחנו מתמודדים עם שאלה אחרת.

אברהם פורז: אני מבקש שכל אחד ישתדל להתמקד בבעיה שעומדת בפנינו, לא לעשות דיסרטציה כללית.

אברהם פורז: כרגע מדובר לאסור על פרסומת במדורים מסוימים בעיתון שחושבים שבני נוער מעיינים בהם.

אברהם פורז: לזה תתייחסו.

איריס פריד: אני רוצה לתת דוגמא.

איריס פריד: קודם כל פשוט התייחסתי לדברים של מר אדמון, כי דברים נאמרים כאן והייתי רוצה להגיב.

אברהם פורז: הוא אמר שאין דבר כזה מדורים.

איריס פריד: הוא דיבר גם על ההתייחסות של הפרסום ועל מי הוא משפיע, ואני חושבת - -

דוד אדמון: זה לא הסעיף פה, אבל יש לי מה להגיד על זה.

איריס פריד: יש לנו כאן דוגמא של העיתון "פנאי פלוס" שכל הילדים מעיינים בו - בעמוד האחרון מופיעה מודעה של חברות סיגריות.

איריס פריד: זה אחד הדברים שאליהם מתייחסת הפסקה הזאת.

אברהם פורז: אבל זה לא מדור, זה עיתון, זו חוברת.

איריס פריד: זה אותו הדבר.

איריס פריד: אם דיברו על סקס וסיגריות, יש פה דוגמא מ"עכבר העיר", מוסף שכל הילדים וכל בני הנוער קוראים בשביל לדעת לאלו מסיבות ללכת.

איריס פריד: אלה הפרסומות שמראים להם.

אברהם פורז: אבל מה אנחנו נעשה אם העיתונות תרצה להתחכם כדי שבכל זאת שיהיו לה הכנסות מפרסומת, וב"פנאי פלוס" תכניס כמה ידיעות על המצב בשטחים?

איריס פריד: הקישור בין ספורט לבין סיגריות הוא חמור מאוד ומשפיע מאוד על בני הנוער.

אברהם פורז: השאלה האם אנחנו רוצים שבבית המשפט יהיה תיק, שבו השופט יצטרך לקרוא את כל העדויות, לנתח אותן אחת לאחת ולשאול את עצמו: האם אני במדור הבילוי או הפוליטיקה?

אברהם פורז: הבעיה היא לא בעיה תכנית אלא שהמשפט צריך להיות במידה של ודאות.

אברהם פורז: אי אפשר לעשות דינים שאחר כך אתה לא יודע איך אוכפים אותם.

אברהם פורז: מר ויסולי, בבקשה.

אביעד ויסולי: הסעיף שמביאים כאן - ואדון אדמון מייצג חברות גדולות מאוד בארצות הברית, אז אני אדבר על החוק האמריקאי - -

דוד אדמון: אני לא מייצג שום חברה, אני מייצג פה את האיגוד הבין-לאומי לפרסום.

אברהם פורז: בסדר, מר ויסולי חזר בו.

אברהם פורז: אתם רוצים להעביר את החוק הזה או שאתם רוצים לדבר?

אברהם פורז: אם אתם רוצים לדבר, תמשיכו כך ואנחנו נתעכב עוד חמש שנים.

אביעד ויסולי: ב1996- העבירו בארצות הברית את החוק שמגביל את הפרסום לילדים, ושם ההגדרה היא כזאת: “Advertising in publications with significant youth readership” - כלומר, עם ציבור קוראים צעיר - “more then 15 percent or 2 million”.

אביעד ויסולי: זה אומר שב"ניו-יורק טיימס" אי אפשר בכלל לשים מודעות סיגריות.

אברהם פורז: אז באיזה עיתון אפשר?

אביעד ויסולי: אפשר במגזינים קטנים שפחות מ15- אחוז מציבור הקוראים שלהם הם צעירים.

אברהם פורז: לשיטתך, מותר לפרסם רק בעיתון שצעירים לא קוראים בשום פנים ואופן, למשל עיתון לגמלאים או עיתון שעוסק במחלות גריאטריות.

אברהם פורז: ..

יורי שטרן: אני מציע לאמץ את הקריטריון האמריקאי - לא פחות מ2- מיליון עותקים, ואז כל העיתונות העברית פטורה מהאיסור הזה.

אביעד ויסולי: באופן יחסי, 2 מיליון עותקים בארצות הברית זה כמו 40 אלף עותקים בארץ.

אביעד ויסולי: זה אומר שאפילו רוב המקומונים לא יוכלו לפרסם מוצרי טבק.

אביעד ויסולי: כאן בארץ, פסקה (4) - שלא מציעים לתקן אותה - מדברת על למעלה מ50- אחוז.

אביעד ויסולי: זה אומר שחוץ מעיתוני ילדים, לא מדובר על שום עיתון.

אברהם פורז: מר ויסולי, אני רוצה להאיר את עיניך.

אברהם פורז: הכוונה כאן היא לא להגביל את הפרסומת בעיתונות.

אברהם פורז: אפשר להגיד שלא תהיה פרסומת לסיגריות בכלל, בשום פנים, אף פעם ולעולם לא.

אברהם פורז: מנסים ללכת פה בין הטיפות ולעשות פילוח בין צעירים לבין האחרים.

אברהם פורז: אי אפשר לעשות את זה באחוזים, אפשר לעשות את זה רק פחות או יותר לפי יעדים.

אברהם פורז: אני מניח שאם אנחנו הולכים לדיסקוטק באלנבי, אין שם הרבה גמלאים.

אברהם פורז: מצד שני, כנראה שאת העיתון הפנימי של "משען" לא קוראים הרבה צעירים.

תמר גוז'נסקי: כפי שאתה הדגשת, אנחנו מנסים למנוע פרסומת שמגיעה לצעירים.

תמר גוז'נסקי: הפרסומת בארץ היא ליברלית מאוד בהשוואה לארצות אחרות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא מתמודדים עם כל השאלה של הפרסומת בגלל נסיבות פוליטיות או אחרות.

תמר גוז'נסקי: לכן אני מציעה שני תיקונים לסעיף הזה, שיבהירו מה הכוונה.

תמר גוז'נסקי: ראשית, נוסף למילה "מדור" להוסיף את המילה "מוסף", כי הדוגמאות שהביאו לנו פה הם מוספים.

תמר גוז'נסקי: יבוא העיתון ויטען: זה לא חלק מהעיתון, זה מוסף שקוראים לו מוסף לבידור או מוסף לספורט.

תמר גוז'נסקי: מאחר שהיום העיתונים מורכבים מחטיבות-חטיבות, כדי שיהיה ברור מה הכוונה שלנו, צריך לדעתי לכתוב "מדור או מוסף בעיתון".

תמר גוז'נסקי: דבר שני, אם הוויכוח הוא אם תהיה ידיעה אחת על ערפאת או לא תהיה ידיעה אחת על ערפאת, אפשר להגיד "המוקדש ברובו", ואז אנחנו פותרים את הבעיה.

תמר גוז'נסקי: בכל עיתון מאוד ברור שיש מדור בילוי ויש מדור ספורט, הדברים ידועים.

תמר גוז'נסקי: אם מישהו יתחכם למען זה, אנחנו לא ניתן לו להתחכם.

תמר גוז'נסקי: אני מציעה את שני התיקונים האלה.

תמר גוז'נסקי: הכל יובהר, אנחנו לא מונעים פרסומת בעמודי החדשות, אנחנו לא מונעים פרסומת בעמודי המודעות המסחריות.

אברהם פורז: הרעיון הזה נראה לי.

אברהם פורז: נאמר "המוקדש בעיקרו".

אתי בנדלר: זה רעיון יפה.

טלי שטיין: לגבי התיקון הראשון, אולי נדבר על כל חלק בעיתון, כי מה זאת אומרת "מדור או מוסף"?

יאיר עמיקם: אם הנוסח יהיה "חלק בעיתון", אי אפשר יהיה לעמוד בזה.

יאיר עמיקם: מוסף, כן.

תמר גוז'נסקי: מוסף זה מושג מאוד ברור וידוע, ידוע גם מה זה מדור.

תמר גוז'נסקי: אלו שני מושגים בעיתונות שהם מאוד ידועים.

אביעד ויסולי: יש מדור ספורט ויש מדור בידור.

אברהם פורז: האם מוסף הוא לא מדור?

יאיר עמיקם: מוסף זה supplement, זה חלק נפרד.

יאיר עמיקם: מדור זה חלק מהעיתון.

אברהם פורז: אז נכתוב "מדור או מוסף".

תמר גוז'נסקי: יכול להיות מוסף פרסומת למופעי תרבות שהם מממנים.

דוד אדמון: התיקון של חברת הכנסת גוז'נסקי "מוסף" הוא תיקון נכון.

דוד אדמון: ברגע שאתה מוסיף "מדור" - -

אברהם פורז: מדור המוקדש ברובו.

דוד אדמון: מדור יכול להיות עמוד בתוך העיתון.

דוד אדמון: אם לידו מתפרסמת מודעה, יבוא מי שיגיד שזו מודעת פרסומת במדור.

דוד אדמון: ההחלטה הזאת מונעת פרסום בעיתון.

קריאות: לא נכון.

אברהם פורז: אם זה עמוד חדשות, מותר לפרסם בו.

אברהם פורז: אם זה עמוד כלכלה, מותר.

אברהם פורז: אם זה עמוד שעוסק בנדל"ן, מותר.

אברהם פורז: אם זה מדור ספורט, אסור לפרסם בו.

עקיבא הומינר: ב-"24 שעות" של ידיעות, יש חלק בידורי.

יאיר עמיקם: מה זה משנה?

יאיר עמיקם: יש מדורים מיוחדים לספורט ולבילוי שמוגדרים כמדור.

אברהם פורז: בעיתון יומי רגיל יש כמה עמודים שמותרים בפרסום וכמה עמודים שאסורים.

אברהם פורז: הם יתרגלו במשך הזמן וידעו איפה מותר ואיפה אסור לפרסם.

דוד אדמון: נניח שעמוד 13 הוא מדור בילוי, בעמוד 14 יש מודעת סיגריות.

דוד אדמון: האם זה חוקי או לא?

תמר גוז'נסקי: אם גם עמוד 15 עוסק בבילוי, המודעה היא בתוך המדור.

תמר גוז'נסקי: אם הפרסומת היא באמצע, בין שני חלקים של מדור בילוי, זה לא חוקי.

תמר גוז'נסקי: אם זה בין עמוד חדשות לבין עמוד שעוסק בבילוי, השופט יחליט.

דוד אדמון: הוא שאמרתי.

דוד אדמון: כל העיתון הפנימי זה בידור ובילוי.

דוד אדמון: רק החלק הראשון זה חדשות.

תמר גוז'נסקי: זה לא נכון.

תמר גוז'נסקי: יש מודעות אבל ויש מיליון דברים.

דוד אדמון: ההחלטה הזאת משמעותה לא לפרסם ב"ידיעות אחרונות".

קריאות: לא נכון.

דוד אדמון: אני אביא עכשיו את העיתון ואראה לכם.

דוד אדמון: כדאי לראות עיתון ותבינו על מה מדובר.

אברהם פורז: מר אדמון, עיתון שרוצה בכל זאת לפרסם מודעות סיגריות - וכולם רוצים - והוא לא רוצה להסתבך, ידאג שיהיו לו כמה עמודים שהם נקיים מכל חשד.

דוד אדמון: אין עמודים כאלה.

יאיר עמיקם: אל תיתמם, הרי אתה יודע מה זה מדור.

דוד אדמון: הערתי את הערתי, תראו שזה לא יכול לעמוד במבחן הביצוע.

אברהם פורז: אני מוכן להתערב אתך שגם אחרי שהחוק יעבור, יהיו עדיין מודעות טבק בעיתונים ולא יועמדו אנשים לדין.

יורי שטרן: השאלה שצריכה לעניין אותנו היא אם חדשות מהכנסת ייחשבו לבידור או לבילוי...

אתי בנדלר: אני מגיעה לסעיף 2(3) להצעת החוק.

אתי בנדלר: אבל לפני כן - -

יורי שטרן: רציתי להגיד עוד משהו על הסעיף שעברנו כעת.

יורי שטרן: הדיון הגדול בזמנו היה סביב נושא החסויות.

יורי שטרן: אני שואל אותך, כי אני כבר לא זוכר - האם בסעיפים שמתייחסים להצגות וכו', אנחנו לא פוגעים בנושא החסויות או שזה מוגדר בנפרד?

תמר גוז'נסקי: חסויות זה לא פה, זה במקום אחר.

אתי בנדלר: זה במקום אחר, אבל אני לא יכולה להתעלם מכך שיש לזה נגיעה גם לסעיף הזה.

אתי בנדלר: אם אני קוראת שוב את הרישה לסעיף "לא יעשה אדם פרסומת" - והגדרנו שפרסומת כוללת גם פרסומת עקיפה - -

תמר גוז'נסקי: אבל יש סעיף נפרד, 7א, שמגדיר בדיוק מה זו חסות.

אתי בנדלר: את צודקת, אבל בכל זאת ייתכן שיש לזה איזושהי נגיעה, אני לא יכולה לשלול את זה.

תמר גוז'נסקי: אבל אם יש סעיף מפורש ויש סעיף כללי, הסעיף המפורש הוא הגובר.

תמר גוז'נסקי: לא?

אתי בנדלר: זה נכון.

אתי בנדלר: זה מה שנקרא הוראה מיוחדת לעומת הוראה כללית.

יורי שטרן: אז אולי אפשר להסתייג פה ולהגיד: למעט - -

תמר גוז'נסקי: אבל יש לך סעיף 7א, שיש בו הוראה מפורשת.

תמר גוז'נסקי: אם יגישו נגד מישהו תביעה על הסעיף הזה, הוא ירוץ מיד לסעיף 7.

אתי בנדלר: אני מציעה, ברשותך, שאחרי שנגיע לסעיף הרלוונטי נחזור ונראה אם יש צורך בשינויים.

חיים צדוק: מה סוכם לגבי פסקה (3)?

אתי בנדלר: בפסקה (3) לחוק העיקרי כתוב היום "הקרנה פומבית" והוסף לה "או הצגה פומבית".

חיים צדוק: מה עם פסקה (4א)?

אתי בנדלר: החלטנו שהנוסח יהיה "מדור או מוסף בעיתון המוקדש בעיקרו לספורט, לבידור או לבילוי".

אתי בנדלר: פסקה (5) הנוכחית לחוק העיקרי אוסרת פרסומת בכלי תחבורה ציבוריים פנים-ארציים.

אתי בנדלר: עתה מוצע להוסיף פסקה נוספת המופיעה בסעיף 2(3) להצעת החוק שלפנינו: "אחרי פסקה (5) יבוא: '(6) קלטת וידאו למכירה, להשכרה או להצגה בציבור';".

אתי בנדלר: זאת אומרת, בכל אחד מאלה אסור יהיה לשלב פרסומות.

אתי בנדלר: בנוסף לכך, מוצע להוסיף פסקאות (7) ו-(8).

אתי בנדלר: פסקה (7) מדברת על "משחק או תוכנת מחשב כהגדרתם בחוק המחשבים".

אברהם פורז: רק רגע.

אברהם פורז: קלטת אודיו מותר?

אברהם פורז: נניח קלטת שירים ותוך כדי זה יגידו "תעשן כך וכך".

עופר חוגי: תוסיפי גם CD-ROM.

עופר חוגי: אפשר להוסיף קלטת וידאו, אודיו ו-ROM-CD.

ענת אייזיק: יש גם DVD.

אברהם פורז: ROM-CD זה במחשב, אז זה שייך לפסקה (7).

אברהם פורז: אם אתה מתכוון לאודיו - -

אתי בנדלר: אולי נמחק את המילה "וידאו" ואז זה יכלול כל סוג של קלטת.

אברהם פורז: אני מציע להשתמש במילים וידאו ואודיו.

אברהם פורז: דרך אגב, זה לא רק קלטת, זה גם דיסקים.

תמר גוז'נסקי: אפשר לכתוב "קלטת או תקליטור".

קריאה: צריך להתעדכן כל הזמן.

עופר חוגי: צריך לאסור גם פרסומת על-ידי מטוסים.

אתי בנדלר: חבר הכנסת חוגי, הצעת החוק הזאת לא מיועדת לאסור לחלוטין פרסומת למוצרי טבק לעישון אלא רק במקום שהחשיפה העיקרית היא לבני נוער.

חיים צדוק: אבל כאן אנחנו בסעיף של איסור אבסולוטי.

חיים צדוק: זה לא איסור לסוג מסוים של קהל.

חיים צדוק: אחר כך יש הגבלות על פרסומת, אבל הסעיף הזה הוא בתחום האיסור האבסולוטי.

אברהם פורז: חבר הכנסת חוגי מציע שבמסגרת האיסור, מאחר שילדים ובני נוער הולכים לים והמטוס עובר מעל הגלים, שיאסרו על זה.

דוד אדמון: אבל זה אסור בחוק אחר.

דוד אדמון: זה שלט חוצות, אסור שלט חוצות.

דוד אדמון: רבותיי, הרי אתם אוסרים על אוסרים על אוסרים.

אברהם פורז: כתובת שמטוס סוחב אחריו זה שלט חוצות?

דוד אדמון: זה בוודאי שלט חוצות, זה אסור על פי החוק.

דוד אדמון: ראיתם אי פעם בשפת הים פרסום על סיגריות?

עופר חוגי: אז למה היה צריך לכתוב שבאוטובוסים אסור לפרסם?

אברהם פורז: אנחנו נבדוק ונראה אם מטוס שסוחב פרסומת מכוסה על-ידי שלט חוצות.

אברהם פורז: אם כן, בסדר.

אברהם פורז: אם לא, נכניס הגדרה.

אתי בנדלר: פסקה (8): "אירוע או פסטיבל, המיועד בעיקר לילדים או לבני נוער עד גיל 18".

אתי בנדלר: גם באירוע כזה תיאסר לחלוטין פרסומת, לרבות פרסומת עקיפה.

אתי בנדלר: עכשיו אני מציעה שגב' מישר תגיש את הצעתה.

אילנה מישר: הצעתנו היא למחוק את הסיפה "המיועד בעיקר לילדים או לבני נוער עד גיל 18".

אילנה מישר: זו הגבלה שאינה הגיונית לאור הגבלת אחרות.

אילנה מישר: אם אסורה בכלל הקרנה והצגה לציבור, למה שבאירועים או פסטיבלים שמטיבם יש בהם ילדים רבים או צעירים רבים צריכים לחשוב מה הגיל של המשתתפים ולמי זה מיועד אם זה מיועד לכל המשפחה, האם זה מיועד בעיקר לבני נוער או לצעירים?

אילנה מישר: זה בכלל לא ברור.

אברהם פורז: הבעיה העיקרית היא שהדף הזה עדיין מספק חסות ועוזר בתמיכה לאירועים.

אברהם פורז: יכול להיות שביטול הפרסומת יהיה מאוד טוב לנוער אבל כל האירוע יכול לא לצאת לפועל.

דוד אדמון: אמת לאמיתה.

אילנה מישר: יכול להיות שאם אירועים כאלה לא יכולים למצוא תמיכה אחרת, עדיף שהם לא יתקיימו.

אילנה מישר: אם זאת הברירה שהיום מוצאות חברות הטבק לפרסם את מוצריהן, עדיף שזה לא יהיה.

דוד אדמון: אולי נכתוב "אירוע למשפחה"?

אברהם פורז: אנחנו לא רוצים ללכת יותר מדי רחוק.

אברהם פורז: גם ככה לדעתי אנשים לא מתחילים לעשן בגלל הפרסומת.

אביעד ויסולי: האם יספרו באירוע את האנשים שהם מתחת לגיל 18?

אביעד ויסולי: מניין ידעו את גיל המשתתפים?

אילנה מישר: אם יש התייחסות לגיל של המשתתפים, לדעתנו עדיף למחוק בכלל את הפיסקה הזאת.

אילנה מישר: אם אתם לא מסכימים למחוק את הסיפה, יותר טוב למחוק את כל הפיסקה הזאת.

אילנה מישר: הנוסח הנוכחי לא מתקבל על הדעת.

איריס פריד: אתחיל מזה שאנחנו מסכימים לעמדת משרד הבריאות בעניין הזה אבל אני רוצה להזכיר, כפי שהזכרנו קודם, שאנחנו מדברים פה גם על פרסומת עקיפה ולא רק על פרסומת ישירה.

איריס פריד: יש היום הרבה מאוד אירועים ופסטיבלים שמיועדים בדיוק לגיל הגבולי שבין ילדים לצעירים.

איריס פריד: מה קורה אם יש שם הרבה בני 18 עד 20, שאליהם מותר להפנות פרסומת לטבק, ויש שם גם ילדים שהם בני 16?

איריס פריד: היום כל אירועי הרוק מיועדים בדיוק לטווח הגילאים שיכול להיות שיש בו רוב שהם בני 20-18 ויש בו גם ילדים, כשבעצם כולם צעירים.

אברהם פורז: חלק מהאירועים הפומביים האלה נעשים על-ידי כל מיני ספונסרים וכל מיני מפרסמים, לאו דווקא פרסום לטבק אלא גם למוצרים אחרים.

אברהם פורז: אבל תעשיית הטבק היא תעשייה חזקה.

אברהם פורז: השאלה אם אנחנו רוצים לשלול מהאירועים האלה את האפשרות להסתייע, כי אז יכול להיות ששום פסטיבל לא יהיה.

אברהם פורז: אנחנו נשפוך פה את התינוק עם המים.

איריס פריד: יש עוד חברות חזקות שמפרסמות לבני נוער.

איריס פריד: אני בטוחה שאם ניתן להם ארכה, הם יוכלו למצוא ספונסרים אחרים.

אברהם פורז: רבותיי, אני מעמיד את זה להכרעת חברי הכנסת.

אברהם פורז: אני שותף לדעה של הגב' מישר שאי אפשר לתחום פסטיבל ולהגיד שהוא רק לנוער עד גיל 18.

אברהם פורז: או שמחליטים שבכל הפסטיבלים אין פרסומת או שבכל הפסטיבלים יש.

דוד אדמון: רבותיי, מאחר שהוועדה מחליטה על הגבלות פרסום בהרבה מאוד מקומות, בידי חברות הסיגריות נותר איזשהו תקציב.

דוד אדמון: בדרך כלל הן מעבירות חלק מהתקציב כספונסרים לאירועי אמנות.

דוד אדמון: כלומר, הן מסבסדות הרבה מאוד אירועים.

דוד אדמון: אני מסכים שלא יפרסמו באירועים שמיועדים לבני נוער מתחת לגיל 18 אבל למה לאסור על זה בכלל?

דוד אדמון: אנחנו כאן בהחלטה - -

אביעד ויסולי: החברות לא מסבסדות, הן מפרסמות.

אביעד ויסולי: זה לא סיבסוד, ואין שום בעיה עם סיבסוד.

אביעד ויסולי: זה פרסום.

דוד אדמון: אם בתוכנייה של אירוע בתיאטרון הקאמרי אתה נותן מודעה - -

אביעד ויסולי: אז אתה מפרסם את עצמך.

אביעד ויסולי: זה לא סיבסוד, זו פרסומת.

דוד אדמון: על פי החוק הזה אתה לא יכול לתת מודעה שם.

אברהם פורז: הדיון הסתיים.

אברהם פורז: אני מציע שאנחנו נקבל פה החלטה לגבי פרסום בפסטיבלים, כן או לא.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא כתבנו "האירוע או הפסטיבל שמשתתפיו הם ילדים", אלא "המיועד לילדים".

תמר גוז'נסקי: המילה "מיועד" נובעת מעצם הגדרת הנושא; אם זה פסטיבל שירי ילדים אנחנו יודעים למה זה מיועד.

תמר גוז'נסקי: כך גם אם זה פסטיבל שירי פופ, אם זה האירוע בערד.

תמר גוז'נסקי: אני מסכימה אתך שהלוואי והיינו מגיעים למצב אידיאלי אבל אנחנו נמצאים פה בשלב הפשרות, כל החוק הזה מלא פשרות.

תמר גוז'נסקי: אני מאוד מבינה מה שאומר משרד הבריאות וגם מה שאומרת האגודה למלחמה בסרטן.

תמר גוז'נסקי: אנחנו בהדרגה מחמירים כל דבר שאנחנו יכולים לעשות.

תמר גוז'נסקי: כשקבענו "המיועד" הכוונה היא מלכתחילה, לא מי הגיע בפועל.

תמר גוז'נסקי: אף אחד לא הולך לספור את הילדים שיגיעו לשם, לא זאת הכוונה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שכל אדם בר-דעת יודע מה הכוונה כשאומרים "מיועד".

אברהם פורז: אפשר לעשות את זה כך שזה יהיה לגמרי לא ברור.

אברהם פורז: זה יכול להיות משולב.

איריס פריד: למשל צעדה, שזה אירוע.

תמר גוז'נסקי: לי לא אכפת שזה יהיה כך.

אברהם פורז: אנשי האגודה למלחמה בסרטן, אתם לא חייבים להתערב בכל דבר כי זו לא שאלה שנוגעת אליכם.

אברהם פורז: אתם הייתם רוצים לאסור טוטאלית פרסומת למוצרי טבק.

אברהם פורז: הבנתי את הקו.

טלי שטיין: צריך להשאיר את זה כך, כי זו פשרה.

טלי שטיין: החוק הזה הוא תוצאה של פשרה, אנחנו לא יכולים להחליט בבת אחת לאסור בכלל פרסומת לעישון.

אברהם פורז: אפשר להחליט שבפסטיבלים לא יתנו פרסומת למוצרי טבק.

אברהם פורז: כמה פסטיבלים כבר יש?

טלי שטיין: אני מציעה להשאיר את הסיפה של פסקה (8), מה גם שבסעיף 4, פסקה (ה), ישנו הביטוי "המיועד"; זה ביטוי שמופיע גם בחוק העיקרי.

אברהם פורז: אני לא אוהב ביטויים שהם לא חד-משמעיים באופן משפטי.

אברהם פורז: אז במשפט יהיה דיון אם האירוע מיועד או לא מיועד לבני נוער מתחת לגיל 18.

אברהם פורז: המארגן יגיד: 'אני ייעדתי את זה ליותר מבוגרים.

אברהם פורז: הילדים באו, מה אני אעשה?'.

אברהם פורז: חוק צריך להיות עם מידה גדולה של ודאות, בעניין הזה צודקת הגב' מישר.

טלי שטיין: אבל גם היום מופיעה בחוק המילה "המיועד".

אברהם פורז: אני לא רוצה רק לנקות את המצפון שלי.

אברהם פורז: בשביל לנקות את המצפון אני יכול לקבל את הנוסח הזה וללכת הלאה.

תמר גוז'נסקי: אין לי שום בעיה לתמוך בכך, אני רק אומרת שזה מפר את ההסכמות שהיו.

אברהם פורז: נחליט שאין פרסומת בפסטיבלים ונגמור את הסיפור.

אברהם פורז: אם בגלל זה לא יהיו פסטיבלים, לא יהיו.

טלי שטיין: אני חושבת שזה די ברור.

טלי שטיין: "פסטיבל המיועד לילדים עד גיל 18", זה דווקא די ברור.

אביעד ויסולי: למי?

אביעד ויסולי: ואם זה גיל 18 וחצי?

אילנה מישר: אני חולקת עלייך.

אילנה מישר: אני חושבת שהגיל של הצעירים שהולכים לפסטיבלים הוא 14 עד 20.

אילנה מישר: לא ברור שזה עד גיל 18.

אילנה מישר: זה מאוד שרירותי להגיד שזה נועד לגיל 18 ומטה.

תמר גוז'נסקי: אולי נכתוב "בני נוער" בלי הסיפה "עד גיל 18"?

אילנה מישר: פסטיבל ערד, למשל, ממש לא ברור אם זה מיועד לילדים או לצעירים.

תמר גוז'נסקי: באמת.

תמר גוז'נסקי: פסטיבל ערד, לא ברור למי הוא מיועד?

אילנה מישר: את אומרת שזה מיועד לבני נוער עד גיל 18?

אילנה מישר: אנחנו עוסקים בפלילים.

אילנה מישר: מה יהיה נטל ההוכחה למי זה מיועד?

אילנה מישר: אם נתחום את הגיל, יהיה מאוד קשה להוכיח את זה.

דוד אדמון: יהיה כתוב כמו בסרטים: "לילדים מתחת לגיל 18 אסור לבוא לפסטיבל".

תמר גוז'נסקי: אם אתם רוצים ללכת להחמרה, אני לא אתנגד.

אברהם פורז: רבותיי, לא יקרה שום אסון אם תעשיית הסיגריות תתעל את האנרגיות שלה לעיתונות או למקומות שמותר.

אברהם פורז: עם הפסטיבלים תהיה להם בעיה.

דוד אדמון: הבעיה היא לא חברות הסיגריות.

דוד אדמון: אתם רוצים לפגוע דווקא באמנים הישראלים?

אביעד ויסולי: אל תדאג להם, יש הרבה גופים אחרים שיסבסדו אותם.

דוד אדמון: מה איכפת לך שיתנו לאמנים?

אביעד ויסולי: אין לי בעיה שיתנו לאמנים.

אביעד ויסולי: שיתנו לאמנים כמה שהם רוצים, רק שלא יעשו פרסומת לסיגריות.

דוד אדמון: תאמין לי שיש מספיק אירועים שאתה יכול לתת חסויות.

אברהם פורז: רבותיי, יש שתי אלטרנטיבות - אני מציע שלא נברח מהכרעה - או לאסור פרסומת בפסטיבלים או לא.

יורי שטרן: אני חושב שהאלטרנטיבות הנכונות הן או להשאיר את זה פחות או יותר כפי שזה או למחוק.

אברהם פורז: אין לי בעיה להשאיר את זה כמו שזה, אבל זה מאוד לא ברור.

יורי שטרן: בוודאי שאין להשאיר איסור בלתי מוגבל על פרסום בפסטיבלים.

יורי שטרן: אני אומר שיש שתי אלטרנטיבות שאנחנו צריכים לדון בהן:

יורי שטרן: או להשאיר את זה פחות או יותר כפי שזה עם כל הבעייתיות שיש בהגבלה הזאת - למרות שיש פסטיבלים שהם לילדים או לבני נוער גרידא, למשל פסטיגלים - או למחוק את הסעיף.

יורי שטרן: אבל לדעתי לא צריך לעשות איסור כולל וגורף על פרסום בפסטיבלים.

אתי בנדלר: יש למעשה שלוש הצעות.

דוד אדמון: החוק לא מתיר לעשות פרסומת בשום פסטיבל של ילדים.

דוד אדמון: יש לנו חוק ישראלי שאוסר את זה, אסור.

דוד אדמון: אתם כאילו מחזקים את החוק.

יורי שטרן: אז בוא נמחק את זה.

אברהם פורז: יש כבר סעיף כזה לגבי פסטיבלים?

יצחק קמחי: יש סעיף כזה לגבי דברים שקשורים לסכנה בריאותית.

אתי בנדלר: אני לא יודעת לאיזה חוק אתה מתכוון.

דוד אדמון: אסור לעשות פרסומת בשום מקום שיש בו ילדים מתחת לגיל 18, לא שילוט, לא שום דבר.

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: אסור לשתף ילדים בפרסומת כזאת.

אברהם פורז: אסור שהאובייקט שמופיע בתמונה יהיה ילד.

תמר גוז'נסקי: אסור לעשות פרסומת לבמבה?

דוד אדמון: לבמבה כן, אני מדבר על פרסומת לסיגריות.

נעמי חזן: ומה עם פרסומת לשוקולדים למיניהם?

דוד אדמון: זה מותר.

דוד אדמון: אסור לעשות פרסומת לסיגריות בעיתון נוער, בעיתון לילדים עד גיל 18; אסור לעשות שילוט, אז איך יעשו שם פרסומת?

איריס פריד: אם יורשה לי, יש לי עוד הערה.

איריס פריד: שוב אנחנו חוזרים ומדברים על הפרסומת הסמויה שהיא הבעייתית ביותר.

איריס פריד: בפסטיבלים האלה - שאנחנו חוזרים ואומרים שהם יכולים להיות משהו כמו מופע רוק של מדונה שמיועד לילדים בני 14 ולאנשים בני 25 - כשמחלקים כובעים וחולצות של מרלבורו, הילדים הופכים להיות פרסומת מהלכת.

איריס פריד: מחקרים מהשנה הזאת מראים שלילדים כאלה יש סיכוי יותר גדול להתחיל לעשן, אז אתם כן חייבים להתייחס לזה.

דוד אדמון: לחלק כובעים וחולצות בפסטיבלים זה בניגוד לחוק.

שוש גן נוי: אבל עושים את זה כל הזמן.

דוד אדמון: עושים הרבה דברים.

דוד אדמון: זה מה שטענתי קודם, שהשאלה היא אם החוק עומד במבחן המציאות.

שוש גן נוי: יש פה סתירה.

שוש גן נוי: בפסקה (3) אנחנו אומרים "הצגה פומבית".

שוש גן נוי: פסטיבל זו הצגה פומבית, והחוק פה סותר את עצמו.

שוש גן נוי: לא ייתכן באותה חקיקה להגיד דבר והיפוכו.

שוש גן נוי: יש הסכמה שפסטיבל זה אירוע, זה הצגה, זו הופעה פומבית, ואסור בכלל לפרסם בו.

שוש גן נוי: אז בשביל מה להוסיף את פסקה (8)?

שוש גן נוי: צריך לכתוב שם "לרבות חסות", כדי שלא יהיו אי הבנות.

שוש גן נוי: אני רוצה לומר עוד משהו לגבי החסות.

יורי שטרן: לגבי חסות דנו בכנסת הקודמת והפרדנו, לכן הכל צריך להיות למעט חסות.

שוש גן נוי: זה צריך להיות "לרבות חסות", כי גם הדירקטיבה האירופית המליצה לאסור את זה.

אברהם פורז: אני מציע כך.

אברהם פורז: אנחנו נבדוק האם הסעיפים האחרים סוגרים את העניין הזה בלי צורך להיכנס להגדרה.

אברהם פורז: אם לא, הגב' בנדלר, תבדקי אם פסטיבל הוא אירוע, לדעתי אירוע הוא גם הצגה.

תמר גוז'נסקי: אז אפשר לכתוב "הצגה פומבית, פסטיבל או אירוע".

תמר גוז'נסקי: אז קולעים לכוונתו של היושב ראש.

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה כוונתו של היושב ראש.

אתי בנדלר: ההצעה שאני מבינה שאת מציעה עכשיו היא לגבי סעיף 2(1) להצעת החוק, שבו תיקנו את פסקה (3).

אתי בנדלר: אני מזכירה לכם שפסקה (3) הנוכחית היא "הקרנה פומבית".

אתי בנדלר: הנוסח שהתקבל הוא: "(1) בפסקה (3), בסופה יבוא 'או הצגה פומבית'".

אתי בנדלר: את מציעה עכשיו להוסיף "הצגה פומבית או אירוע או פסטיבל".

אתי בנדלר: דהיינו, שבכל אחד מקשת הדברים האלה תיאסר לחלוטין פרסומת כלשהי, לרבות פרסומת עקיפה, למוצרי טבק.

יורי שטרן: למעט חסויות.

אברהם פורז: כי אנחנו יודעים שבכל אירוע כזה מסתובבים הרבה בני נוער.

אברהם פורז: מבוגרים לא הולכים ל"הפנינגס" כאלה.

עקיבא הומינר: באופרה מסתובבים הרבה בני נוער?

אברהם פורז: רבותיי, אחרי המילה "הצגה" אנחנו מכניסים את המילה "פסטיבל".

אברהם פורז: נכון שאנחנו עושים פה איסור יותר גורף, אבל מי שנגד יכול להצביע בעד הסעיף כמות שהוא.

גיא משיח: בארץ כל דבר זה פסטיבל.

גיא משיח: מה זה פסטיבל?

אברהם פורז: מי בעד להכניס אחרי המילה "הצגה" גם את המילה "פסטיבל"?

גיא משיח: תכניסו "או סקנדל או פסטיבל".

גיא משיח: כשאתה כותב "אירוע", זה כל כך רחב.

תמר גוז'נסקי: אין אירוע, יש פסטיבל.

תמר גוז'נסקי: היושב ראש לא הציע שנכתוב אירוע, הוא הציע רק פסטיבל.

תמר גוז'נסקי: הצבעה בעד ההצעה להוסיף בפסקה (3) את המילה "פסטיבל" - 3 נגד - 1 ההצעה להוסיף בפסקה (3) את המילה "פסטיבל" נתקבלה.

אברהם פורז: חבר הכנסת שטרן, הצבעת נגד.

אברהם פורז: אם אתה רוצה להסתייג, תוכל להסתייג.

יורי שטרן: זה בהתאם למה שנחליט אחר כך לגבי החסויות.

יורי שטרן: אני שומר לעצמי את הזכות להסתייג.

אתי בנדלר: אם כך, אני מבינה שפסקה (8) נמחקת.

אברהם פורז: רבותיי, בזה תמה הישיבה בנושא הזה.

אברהם פורז: על מועד נוסף תקבלו הודעה.

אברהם פורז: ב10:00- אנחנו דנים בנושא אחר.