ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 70, 2000-01-26 09:05

אברהם פורז: רוצה לשאול אותך איזה שאלה ואם אתה לא רוצה להשיב, אז אל תשיב.

אברהם פורז: אני מעיין בסעיף 6(יא)ב' לחוק הבזק, האומר: "בוטל או פג תוקפו של זיכיון וניתן זיכיון חדש במקומו, ירכוש בעל הזיכיון החדש בתשלום מבעל הזיכיון הקודם את זכויותיו בתחנת השידור ששימשה לשידוריו.

אברהם פורז: תחנת שידור כוללת גם, כמובן את כל התשתית, בתשלום, את בעל הזיכיון הקודם" וכו' " ואם יש מחלוקת בדבר גובה התשלום, יכריע השר ואם לא, אז בית המשפט".

אברהם פורז: אינני יודע, קראתי בעיתונות טענה, שכביכול, אמנם בעל הזיכיון החדש, יש לו זכות לקנות, אבל בעלי הזיכיון הנוכחים בכבלים אינם חייבים למכור.

אברהם פורז: אתה יכול אולי, לפרט את הדבר הזה?

אברהם פורז: אני רוצה להציג את העמדות השונות בסוגיה הזו.

אברהם פורז: סעיף 6(יא)ב', נכנס לתוקפו שנה אחרי חקיקת הכבלים.

אברהם פורז: הוא איננו במסגרת החקיקה הראשית.

אברהם פורז: למיטב ידיעתי והבנתי, ראשיתו בצורך להגן על חברות הכבלים, למצב של "פיאסקו".

אברהם פורז: ללא הארכה?

אברהם פורז: סוף 2005.

אברהם פורז: החשש היה שנניח כעבור 3 שנים, בשנת 1993-94, העסק לא יצליח.

אברהם פורז: הדבר איננו עולה יפה, וניתן זיכיון ל"שחקן" חדש.

אברהם פורז: הואיל ויש אחרי סעיף 6(יא)-

אברהם פורז: זה לא בוטל.

גדעון אביטל: לדבר הזה.

גדעון אביטל: אז נניח שלוקחים למישהו את הזיכיון.

גדעון אביטל: הוא איננו מצליח להרים את הפרויקט, ונותנים זיכיון למישהו אחר במקומו.

גדעון אביטל: הרי אחרי סעיף 6(יא), בוודאי יודע כבוד היושב ראש, ישנו סעיף 6(יב), שעניינו הבטחת הרצף בשידורים.

גדעון אביטל: אפשר לחייב את בעל הזיכיון או נאמן להמשיך עוד שנה שנתיים ושלוש, עד שמישהו אחר מקים לעצמו מערכת.

גדעון אביטל: אמרו אז חברות הכבלים, היה לזה כנראה הד: אם המערכת שהקמנו היא טובה, אזי שבעל הזיכיון החדש יהיה חייב לרכוש את זה מאיתנו.

גדעון אביטל: בדיעבד, החוק לא התקבל כפי שאני מציג אותו, וכפי שניתן לראות עכשיו, שר התקשורת בכלל רשאי, לא רק משיקולים טכניים, לפטור את החדש מלרכוש.

גדעון אביטל: כלומר, בעל זיכיון חדש לא יהיה חייב לרכוש, אם השר יחליט את הדבר הזה.

גדעון אביטל: בשונה מפרוצדורות מוכרות מאד בעולם וגם בישראל, של B.O.T.

גדעון אביטל: – העסק הוא לא B.O.T.. B.O.T., זה שאומרים למישהו, תקים מערכת ביוב במשך 25 שנים, תפעיל אותה, תרוויח, בסוף זה עובר להיות שלנו.

עדי בירן: גדעון אביטל: חברת פלאפון במקור.

עדי בירן: ככה נאמר.

עדי בירן: צודק מר

עדי בירן: היו"ר אברהם פורז: האם השאלה הזאת הוכרעה?

עדי בירן: האם היועץ

עדי בירן: נגה רובינשטיין.

עדי בירן: משרד האוצר לבין משרד התקשורת.

עדי בירן: חלקו של החומר הועבר ליועץ המשפטי של הממשלה; עדיין לא כל החומר הועבר ליועץ המשפטי לממשלה, ולכן היועץ המשפטי לממשלה טרם הכריע בעניין הזה.

הערה: מכם מסמכים של המשרדים?

הערה: כל החומר כדי לגבש החלטה?

הערה: העניין הזה.

הערה: היועץ התחיל לעבוד על העניין.

נגה רובינשטיין: שבמחלוקת.

נגה רובינשטיין: אנחנו התחלנו לעבוד על העניין, אבל עדיין אין לנו אחת מחוות הדעת, ואנחנו מצפים לה; אבל בכל מקרה עובדים על העניין.

נגה רובינשטיין: כמו שאומר מר גדעון אביטל, בגמר תקופת הזיכיון של הכבלים, בעצם, התשתית היא שלהם, וכל אחד יכול לפרוש כבלים במקביל, לבין החלופה שזה עדיין זיכיון או זיכיון חלקי, ומישהו אחר זכה וחייב לקנות או לא חייב לקנות.

נגה רובינשטיין: מתי אתם מאמינים שתהיה לכם חוות דעת?

נגה רובינשטיין: זאת שאלה של מאות מיליונים, מיליארדים אפילו.

נגה רובינשטיין: היו"ר אברהם פורז: אם האוצר צודק שכדי להעניק את הזיכיון

נגה רובינשטיין: נגה רובינשטיין: זאת שאלה מאד מהותית, וגם בהקשר הזה

נגה רובינשטיין: היו"ר אברהם פורז: מי פה ממשרד האוצר?

נגה רובינשטיין: כן, אדוני.

יואל נווה: למרות שבישיבה הזאת הוא מייצג גוף אחר, יש עמדה מסויימת; ובמחלוקת המשפטית הזאת, גם בתוך משרדי הממשלה, אין כרגע דעה אחידה.

יואל נווה: יש דעה שנסמכת על חוות דעת של היועץ המשפטי של משרד האוצר.

יואל נווה: חוות הדעת הזאת הועברה ליועץ המשפטי לממשלה, ויש דעה אחרת-

יואל נווה: הדעת?

יואל נווה: של משרד התקשורת.

דניאל רוזן: לממשלה, ונחכה לפסיקתו.

אברהם פורז: דניאל רוזן: לא, לא.

אברהם פורז: מטעמי הנימוס הראוי כלפי היועץ

אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: כמו שמשרד האוצר הודיע ברבים מהי

אברהם פורז: דניאל רוזן: אולי פשוט אנחנו רוחשים יותר כבוד ליועץ

אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: לא, אני חושב שאתם חושבים שזה גוף

אברהם פורז: דניאל רוזן: אם יינתן לי רק, אני הסברתי קודם

יואל נווה: משפטית של סעיף החוק.

יואל נווה: כמו שאמר היושב ראש, גלום בעניין הזה ערך כלכלי רב מאד.

יואל נווה: יש פה שאלה, זה ברור שקיים בעניין הזה של הפעלת שירותי תקשורת על תשתית הכבלים ערך כלכלי רב, אין ספק בעניין הזה.

יואל נווה: אני לא רוצה פשוט להיכנס לפרטי המחלוקת, וגם אינני חושב שזה נכון, עד שתהיה עמדת ממשלה בעניין הזה.

יואל נווה: הכבוד, הוא משני.

יואל נווה: השאלה העקרונית שעליה נאבק שר התקשורת, נגיד פתיחת שוק לתחרות וכו', הוועדה שישבה, הם הגישו עמדה, אפשר כמובן גם להתנגד לה.

יואל נווה: הסבר רגע את הרציונל שלכם, מעבר למשפטי, יש לכם עמדה פה, שהיא קצת מזכירה גישות אחרות.

יואל נווה: אז פשוט תנמק; אנחנו צריכים להבין.

יואל נווה: אנשים אחרים בקהל פה, ואינני רוצה להיכנס לבדיקות של עניין כלכלי.

יואל נווה: אני אומר דבר מאד פשוט.

יואל נווה: אין ספק שתשתית הכבלים הקיימת, בסופו של דבר, נכון שתשתלב בתחרות בתקשורת הפנים ארצית.

יואל נווה: לזה אנחנו מסכימים, ואמרנו תמיד שזו דעתנו.

יואל נווה: יש פה שאלה שהיא שאלה של זכויות של הזכיינים הנוכחיים בתשתית הכבלים, ממועד פקיעת הזיכיון ואילך.

יואל נווה: זה נכון שמדובר, ולכך אנו מסכימים, שבשלב הבא של העניין הזה לא תהיה בלעדיות על שידורי כבלים.

יואל נווה: יחד עם זאת צריך לזכור, שאם התשתית הזאת, וזה בבסיסו של העניין, אם התשתית הזאת הייתה אמורה לעבור בסוף תקופת הזיכיון לבעל זיכיון אחר, ובעניין הזה החוק לא שונה, נעשו הרבה שינויי חקיקה בחוק הבזק, שקשורים בפתיחת שוק התקשורת לתחרות.

יואל נווה: העניין הזה, המצב החוקי הקיים, כמו שאנחנו מבינים אותו היום, איננו שונה בעניין הזה.

יואל נווה: כלומר, יש סוף תקופת זיכיון, ולכאורה יש חובה, כמו שנאמר בחוק עכשיו, על בעל זיכיון חדש, שייבחר על ידי המדינה.

יואל נווה: כלומר המדינה היא זאת שבוחרת בבעל הזיכיון – זה במאמר מוסגר, הדרך הנכונה לבחור בעל זיכיון לכל דבר כזה או אחר היא בהליך תחרותי, קרי במכרז – אם קיימת עליו חובה, ולפי הבנתנו - ושוב, אינני רוצה להיכנס לנימוקים המשפטיים המדוייקים - אזי גם חלה חובה על בעלי הזיכיון הנוכחי להעביר את התשתית הזאת לבעל הזיכיון החדש; הרי שבנקודת המעבר, בהנחה שיש הפרש בין הערך הכלכלי הנובע מהפעלת התשתית הזאת בעולם העתידי, שבו, נכון, אין בלעדיות בשידורי טלוויזיה בכבלים, אבל התשתית קיימת, והיא ברשותו של בעל הזיכיון החדש; וקיים עולם שבו, בעצם, כל מי שיש לו תשתית, כי הרי זה הבסיס לתחרות.

יואל נווה: התחרות בתקשורת פנים ארצית היא תחרות המבוססת על תשתיות.

יואל נווה: זאת אחת ההמלצות, וזה אחד העקרונות המרכזיים.

יואל נווה: התחרות היא תחרות המבוססת על תשתיות, כלומר, בעל תשתית, או אפילו מי שחכר תשתית, ויש ברשותו תשתית, יעמוד בתנאי סף, ויקבל רשיון לתקשורת פנים-ארצית.

מיכאל איתן: מסויימת.

מיכאל איתן: מצד אחד אתה אומר, אנחנו הולכים לשלב הבא, להסתכל על הכבלים כתשתית שיכולה לספק צורות, תכנים שונים וספקים שונים, ואנחנו נשתדל שתהיה תחרות על התשתית הזאת.

מיכאל איתן: זאת הפילוסופיה שלנו.

מיכאל איתן: כן?

יואל נווה: מיכאל איתן: למה?

יואל נווה: על התשתית הזאת תהיה תחרות בין

יואל נווה: היו"ר אברהם פורז: מר מיכאל איתן, הסביר פה מנכ"ל משרד

מיכאל איתן: האדם שעומד פה מולנו ומדבר בשם

מיכאל איתן: מיכאל איתן: אזי את זה אני רוצה לדעת.

מיכאל איתן: כי הוא דיבר

מיכאל איתן: אבשלום וילן: סליחה, מר יואל נווה, אני רוצה לחדד את

מיכאל איתן: יואל נווה: יש פה שתי שאלות שונות, ואני רוצה

מיכאל איתן: מיכאל איתן: מה פתאום?

מיכאל איתן: אינכם יכולים לעשות את זה.

מיכאל איתן: היו"ר אברהם פורז: הוא חושב שזאת התחרות הטובה ביותר.

מיכאל איתן: תהיה תחרות.

מיכאל איתן: בבסיסה היא תחרות המבוססת על תשתיות, ואמר קודם מר גדעון אביטל ותיאר בצורה יפה את שלל התשתיות החלופיות האפשריות לתחרות בתקשורת, בעולם הנפתח לפנינו.

מיכאל איתן: יש תשתית חברת הבזק, שלאחר שידרוג מסויים, בהשקעה לא קטנה, תוכל לתת שירותים רחבי פס על התשתית של בזק; ישנה תשתית חברת הכבלים, שגם שם נחוצה השקעה לא מבוטלת, כדי לאפשר לכל מנוי לקבל תשתית או שירותים רחבי פס על התשתית הזאת, שאינם טלוויזיה רב-ערוצית; יש תשתית לוויינית שבעתיד תוכל לתת, בנוסף לטלוויזיה רב-ערוצית, גם שידורי אינטרנט דו-כיווניים; יש תשתית אלחוטית שמשרד התקשורת ומשרד האוצר מתקדמים בהכנת מכרז לתדרים לזכיינים נוספים, ופה יש לנו, כמו שאמר מר דניאל רוזן, אפשרות למספר מתמודדים בתחום הזה, עם כמות תדרים מספקת לעד 4 מתמודדים ברמה הארצית, בעניין הזה, והדור השלישי של הטלפונים הסלולריים, או של התשתית הסלולרית, שכשיגיע בעוד מספר שנים, גם הוא יוכל לתת שירותים מהסוג הזה שאנחנו מדברים עליהם, שירותים רחבי פס.

מיכאל איתן: הבסיס הוא, בעצם, שהתשתיות יתחרו זו בזו.

מיכאל איתן: אני ספק אינטרנט.

מיכאל איתן: אני רוצה להעביר

מיכאל איתן: איני יכול?

מיכאל איתן: תחרות על השירותים, או על התשתיות האלה, יש שאלה שנוגעת בעיקר לאלה שהם דומיננטיים בתשתית מסויימת.

מיכאל איתן: כלומר, חברת הבזק, ונניח חברות הכבלים, או חברת הכבלים המאוחדת, או מי שלא יהיה, שיש להם פריסה רחבה מאד ברחבי הארץ ויש להם תשתית נרחבת מאד; ואז נשאלת השאלה, האם ברובד של אספקת שירותים על התשתיות, ובעיקר הדבר הזה מתייחס לשני עניינים: בתחום האינטרנט, לאותם ספקי אינטרנט, שהם מספקים שירותי גישה לאינטרנט, על תשתיות אחרות, כי אין להם תשתית עצמית, שזה רובד שקיים כבר היום על תשתית הבזק; והשיטה היום, כפי שהיא עובדת, שכל אחד יכול להתקשר, על תשתית הבזק, לספק האינטרנט, ומשלם לבזק את מחיר התעבורה של הנתונים על קו הבזק; ואת שירותי האינטרנט הוא מקבל משורה רחבה של ספקים.

מיכאל איתן: בזק עצמה, כחברה שיש לה תשתית, והיא היום מונופול בתחום התשתית הזאת של קישורית לאינטרנט, אין לה אפשרות, ואין ניתן לה לספק בעצמה את שירותי הגישה לאינטרנט, בגלל הרצון לקיים תחרות ברובד הזה.

מיכאל איתן: דבר דומה בעצם, צריך להפעיל אותו לאחר שתשתית הכבלים שהיא אכן תשתית שיש לה פרישה מאוד רחבה, ובהנחה – כמובן - שגם תהיה ככל הנראה, חברת כבלים אחת, אולי, ופרישה עוד יותר רחבה.

מיכאל איתן: אזי גם בעניין הזה, אני חושב שיש תמימות דעים בממשלה שגם על התשתית הזו, לגבי השירותים הללו, צריך לאפשר גישה שווה, ולכן אין סתירה.

מיכאל איתן: מעבר לזה, אני אומר שגם בעניין הטלוויזיה הרב-ערוצית, בעולם שנפתח לתחרות, יש כוונה לאפשר למפיקי ערוצים, שהיום אינם חברות הכבלים, למפיקים עצמאיים, בשיעור מסויים ובתנאים מסויימים, להעביר את ערוצי הטלוויזיה שלהם על התשתיות השונות הרלוונטיות.

מיכאל איתן: יואל נווה: כן, אבל זה דבר אחר.

מיכאל איתן: ולכן אינני חושב שיש

מיכאל איתן: מיכאל איתן: לו זה היה אמיתי.

מיכאל איתן: זה לא כל כך משתמע

מיכאל איתן: הייתי מתמודד.

מיכאל איתן: חושב שאנחנו הולכים יד ביד עם משרד התקשורת תקופה מאד ארוכה בקידום התחרות בתחום התקשורת בכלל, ובתחום התקשורת הפנים-ארצית בפרט.

מיכאל איתן: איננו חושבים שיש מניעה לפתוח, בנקודה הנוכחית, את שוק התקשורת הפנים-ארצי לתחרות.

מיכאל איתן: יש תדרים זמינים, יש טכנולוגיה שהיא זמינה.

מיכאל איתן: שאלת הכבלים היא שאלה שלהערכתנו תיפתר בתקופה מסויימת.

מיכאל איתן: לאחר שתתקבל עמדתו של היועץ המשפטי לממשלה, להערכתנו ניתן לפתור את זה בתקופה לא ארוכה.

מיכאל איתן: יחד עם זאת, יש טכנולוגיות אחרות שמר דניאל רוזן ציין, וכל התשתית החוקית קיימת בעצם כדי לפתוח את תחום התקשורת הפנים-ארצית לתחרות כמעט "מחר בבוקר".

מיכאל איתן: מחר בבוקר, בתנאים שעליהם דיברנו, של מתן EQUAL ACCESS ולהקפיד על כך שזה באמת יהיה EQUAL ACCESS, להשתמש בתשתית של הכבלים לעשות "מבצע הצלה לעתיד עם ישראל", להכניס אינטרנט בכל בית.

מיכאל איתן: אנחנו יורדים יום-יום במיקום שלנו בטבלת המדינות המחוברות לאינטרנט.

מיכאל איתן: מדוע את המשאב הזה שקיים ואת היכולת לסייע לכל האזרחים, אנחנו איננו מצליחים לפתור?

יואל נווה: חברת בזק ואולי בצורה איזוטרית-

יואל נווה: הכבלים.

יואל נווה: והאפשרות של כל מי שמחזיק מכשיר טלפון או קו טלפון בביתו להתחבר לאינטרנט, איננה קשורה כרגע לעניין התחרות.

יואל נווה: מסר, ממשרד היועץ המשפטי.

יואל נווה: עכשיו של כל הוויכוח הקיים נמצא בהכרעת היועץ, והכוונה היא להכריע מהר ככל האפשר.

יואל נווה: התבקשנו על ידי משרד התקשורת לדחות את ההכרעה עד לקבלת חוות דעתו של היועץ המשפטי של משרד התקשורת, שתוגש, אני מקווה, עד סוף השבוע הזה, ולאחר מכן התבקשנו על ידי שר התקשורת, לאפשר לחברות הכבלים להשמיע את טענותיהם; והם ביקשו זאת, למרות שאני לא יודעת מה תהיה עמדתם, בכל מקרה, לגבי פסיקת היועץ המשפטי לממשלה, ולכן, מה שקורה, זה שהעניין נדחה, בגלל שמשרד התקשורת ביקש מאיתנו להמתין גם לתגובתו וגם לתגובת חברות הכבלים.

יואל נווה: היועץ המשפטי לממשלה היה מוכן להכריע בזה בשבוע שעבר.

יואל נווה: זה לגופם של דברים.

יואל נווה: עכשיו, היועץ המשפטי לממשלה מודע לחשיבות ולדחיפות של כל העניין, ולכן הוא מתכוון לתת את הכרעתו בהקדם האפשרי בסוגיות הללו, ומכאן תיגזרנה גם כל השאלות הנוספות.

יואל נווה: לגבי העניין שחבר כנסת איתן העלה: זה חלק מהסוגיה.

יואל נווה: יש כאן שתי עמדות.

יואל נווה: עמדת חברות הכבלים, שאני עוד לא קראתי אותה, אבל אני יכולה לשער אותה, שהתשתית היא שלהם – אני לא יודעת למי לפנות, מר דן יעקובי?

יואל נווה: – נניח שעמדת חברות הכבלים היא, שהתשתית היא שלהם לנצח, הרי שעמדת משרד האוצר היא שיש להעמיד את התשתית למיכרז; ולכן, אם תתקבל הצעתו של מר מיכאל איתן - אזי לכן אי אפשר כרגע לעשות את זה.

יואל נווה: חכמים.

יואל נווה: אבל אנחנו מבינים שאם רוצים לעשות מיכרז על תשתית הכבלים, אזי אי אפשר לתת כרגע לכבלים-

יואל נווה: בדרך, בשדרוג המערכת.

יואל נווה: הם אינם מוכנים

יואל נווה: מיכאל איתן: את כל מה שהם ישקיעו עכשיו- נעשה כמו

יואל נווה: היו"ר אברהם פורז: מר מיכאל איתן, זה למרות הכל מקבע,

יואל נווה: מיכאל איתן: אינו מקבע שום דבר.

יואל נווה: אם אתם תבינו מה

יואל נווה: היו"ר אברהם פורז: מר מיכאל איתן, האם כשאתה תהיה יושב

יואל נווה: לך ככה?

מיכאל איתן: היו"ר אברהם פורז: טוב.

מיכאל איתן: המשיכי, הגברת דוידה לחמן מסר.

מיכאל איתן: דבר.

מיכאל איתן: לאחרונה מושמע בעיתונים שמשרד המשפטים מעכב את התקנות של פתיחת שוק התקשורת לתחרות, ואני רוצה להגיד שלא יעלה על הדעת לטעון את הטענה הזאת; ואני דוחה אותה בשאט נפש, לצורך העניין.

מיכאל איתן: משרד המשפטים התבקש לסייע למשרד התקשורת בפתיחת השוק לתחרות ולהעיר את הערותיו.

מיכאל איתן: אין לו וטו, ואין לנו סמכות, כפי שאדוני יודע, ואין לנו שום סמכות בעניין הזה.

מיכאל איתן: במסגרת שיתוף הפעולה בין המשרדים, נתנו שעות עבודה רבות למתן ייעוץ למשרד התקשורת, אבל אני אינני מוכנה שכל פעם שבא רצון לפני מישהו להטיל האשמות, הנושא יהיה משרד המשפטים.

מיכאל איתן: לכן משרד המשפטים החזיר את התקנות למשרד התקשורת ללא הערות.

מיכאל איתן: דוידה לחמן מסר: אני אסביר את זה.

מיכאל איתן: אני עשיתי את זה.

מיכאל איתן: זה נראה

מיכאל איתן: היו"ר אברהם פורז: למה חשוב בעזרת השם?

מיכאל איתן: לא ידעתי שמשרד

מיכאל איתן: דוידה לחמן מסר: אצלי "בעזרת השם" זה עניין אישי; הוא

אברהם פורז: דוידה לחמן מסר: עכשיו, אני רוצה להגיד עוד דבר.

אברהם פורז: התקנות

אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: את אומרת שאינך מרוצה ממה שהציעו.

אברהם פורז: ראיתי.

אברהם פורז: יכול להיות שיש משהו שלא ראיתי, כי לא עבר אלי כל דבר שיש, אזי אינני יודעת, וגם אין לי עמדה.

אברהם פורז: אני גם מראש מוותרת עליו.

אברהם פורז: טל?

אברהם פורז: הלשכה המשפטית ואנחנו משתפים פעולה.

אברהם פורז: דוידה לחמן מסר: כן.

אברהם פורז: אני חושבת שמנכ"ל משרד התקשורת אולי

אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: מר דניאל רוזן, אני אומר לך, אולי תעשי

אברהם פורז: דוידה לחמן מסר: לא, לא.

אברהם פורז: אני רוצה לסיים.

אברהם פורז: אינני רוצה

אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: מר דניאל רוזן, מה אתה אומר על העניין הזה?

אברהם פורז: יסייע לנו, וכל סיוע מתקבל בברכה.

אברהם פורז: את התקנות, כי הם חשבו שאתם משמיצים

אברהם פורז: דניאל רוזן: הדבר השני, אנחנו באמת, איך אומרים - "נדנדנו" הרבה זמן, בצורה הפשטנית, כדי לקבל הערות לזה.

אברהם פורז: היו גם מספר שלבים, דרך אגב, עם משרד המשפטים, מספר שלבים של הערות וכולי.

אברהם פורז: אם משרד המשפטים חושב שבזה הוא מיצה את העניין, אזי בסדר.

אברהם פורז: אין לי בעיה עם זה.

אברהם פורז: משמיצים אותם, הם טוענים שהם מעכבים, ולכן החזירו לכם את התקנות בלי לעבור עליהן.

אברהם פורז: על זה אני רוצה ממך תגובה.

אברהם פורז: המשפטים, עם כל הכבוד.

אברהם פורז: אם הם החליטו שהתקנות טובות דיין, ואפשר להחזיר אותן בלי לעבור עליהן, זו זכותם המלאה.

אברהם פורז: מאשימים אותם.

אברהם פורז: אני באמת אינני קובע את סדרי העבודה במשרד המשפטים, ואני אינני מתיימר לכך.

אברהם פורז: אני בקושי קובע את סדרי העבודה במשרד התקשורת.

אברהם פורז: ואז הם התייאשו מכם והחזירו את התקנות.

אברהם פורז: כן מכיר, בוודאי, כל מיני הודעות של דוברת משרד המשפטים, נדמה לי, שהתייחסו לסוגיות האלה מספר פעמים בשבוע או בשבועיים האחרונים.

אברהם פורז: אינני חושב שזה המקום לדבר על כך.

דניאל רוזן: היו"ר אברהם פורז: אני מאוד מודאג.

דניאל רוזן: אני שומע שתקנות שגורם

דניאל רוזן: דוידה לחמן מסר: לא אמור.

דניאל רוזן: רשאי.

דניאל רוזן: סליחה, אינו חייב.

דניאל רוזן: אין

דניאל רוזן: במשרד המשפטים, הגברת עליזה רוזן, עברה-

דניאל רוזן: אם זה עונה על התנאים של הטעיה.

דניאל רוזן: העדיפות בלעבור על התקנות האלה, שמונחות

דניאל רוזן: היו"ר אברהם פורז: עושה רושם שיש פה נתק ביניכם.

דניאל רוזן: זה מאד לא

דניאל רוזן: היו"ר אברהם פורז: אם משרד המשפטים, הייתי אומר, אפילו

דוידה לחמן מסר: היו"ר אברהם פורז: בנימוס, אבל בכעס.

דוידה לחמן מסר: לאור ההשמצות שהם

דוידה לחמן מסר: לא?

דוידה לחמן מסר: אתה אומר שאני יכול לדאוג.

דוידה לחמן מסר: זו הבעיה

דוידה לחמן מסר: דניאל רוזן: אני באמת אינני יכול להביע את הדאגה על

דוידה לחמן מסר: אינני יודע, ואינני יכול להביע את הדאגה.

אברהם פורז: הערה: אני חושבת שזה לא נכון להגיע למסקנה מי לא

אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: אמרתי, כנראה.

אברהם פורז: טוב.

אברהם פורז: מר דניאל רוזן, התייחס

אברהם פורז: אחר כך.

דניאל רוזן: המשפטי לממשלה, גם לדברי הגברת דוידה לחמן מסר, יכול היה להחליט בשבוע שעבר, הוא בכל אופן יתחשב בחוות הדעת שאנחנו נגיש לו בהקדם.

אברהם פורז: ראיתי שאתה רוצה לדבר.

אברהם פורז: אתה אינך חייב להרים את ידך כל הזמן.

אברהם פורז: לציבור, להגדיל את המיגוון, להוריד את המחיר וכו'.

אברהם פורז: כשפרטנר נכנסה לתחרות, בכל השלב של המכרז, כשעוד לא היה ברור מי זה פרטנר; ואחר כך ההקמה, לא הגבלנו שום הגבלה את פלאפון וסלקום.

אברהם פורז: פלאפון וסלקום שידרגו את הרשת, פרשו אתרים, שינו תעריפים, עשו שירותים חדשים, וכך הלאה.

אברהם פורז: מוזר בעיניי, שכאשר סלקום רוצה להתחרות מול בזק, היא מבקשת להגביל את בזק.

אברהם פורז: זה נראה לי מאד מוזר.

אברהם פורז: לטובת הצרכן, אינני בטוח שהגבלת בזק פועלת לטובת הצרכן.

אברהם פורז: זה לא נכון שהצרכנים יהיו בני ערובה לסלקום או לחברה אחרת.

אברהם פורז: לעומת זאת, אני סבור שהמשרד עושה נכון בכך שהוא מתנה את ההסדרים לכניסת הכבלים לתחרות בתקשורת, בהסדרים שיעלו את הD.B.S.

אברהם פורז: לאוויר.

אברהם פורז: אני חושב שזה דבר מאד מאד חיוני.

אברהם פורז: אחרי תהליך מאד, הייתי אומר, עיקש מצד חברות הכבלים, 5 בית דין גבוה לצדק, אם אינני טועה ותהליך של כמה שנים אחרי התהליך הזה, אני חושב שהתנייה בהסדר ממצה שיעלה D.B.S.

אברהם פורז: לאוויר ותהיה תחרות בטלוויזיה רב-ערוצית, לפני כל מתן משהו לכבלים, נדמה לי שהיא הכרחית במציאות שלנו.

אברהם פורז: עוד שתי הערות קטנות.

אברהם פורז: קודם כל, לבעלי רישיון כללי החדשים למתן שירותי בזק פנים ארציים נייחים, יהיו אותן זכויות דרך וחסינויות כמו לחברת בזק.

אברהם פורז: זה מעוגן כבר בטיוטות רישיון שהפצנו להערות, והחוק מאפשר את זה.

אברהם פורז: אין שום בעיה עם זה, למרות שזה הוצג כאילו יש בעיה.

אברהם פורז: דבר נוסף, אנחנו מאד מאד חוששים שתחרות במתן, הייתי אומר, שירותי תקשורת רחבת סרט, או שירותי אינטרנט מהיר, ללא השתתפות של חברת הכבלים, תהיה תחרות מאד מנוונת, שבסופו של דבר לא תועיל לצרכנים.

אברהם פורז: לנו נראה שהכבלים, בשנים הקרובות, הם אמצעי ייצור מאד מאד חשוב בכל הפיתוח של האינטרנט המהיר, ומאד מאד חשוב שאכן ייעשה בהם שימוש בהקדם האפשרי.

איתן רוב: אמר בהתחלה שהוועדה איננה מעודכנת במה שקורה בענף התקשורת, ושהיא ניזונה מהעיתונות.

איתן רוב: עכשיו הבנתי למה הוא התכוון, כי אם לאחר סקירת משרד התקשורת על פתיחה של 4-5 שווקים, ההערה הזו נשארה ללא תגובה של היושב ראש, סימן שהיושב ראש חושב באמת שהולכים להיפתח 4-5 שווקים.

איתן רוב: הבה נתחיל, קודם כל, משוק אחד.

איתן רוב: דיברנו פה, קיבלנו סקירה מאד ממצה, איך שוק התקשורת הולך להיפתח ב4-5 שווקים.

איתן רוב: הולכים להוציא אמות מידה, הולכים לתת רישיונות.

איתן רוב: הולכים.

איתן רוב: בינתיים ניתנו דברים.

איתן רוב: מה קרה עם מה שניתן?

איתן רוב: יושב ראש הוועדה, ראוי שישאל את עצמו, כמו גם שאר חברי הוועדה.

איתן רוב: הרישיונות ופתיחת שוק בתחום הטלוויזיה הרב-ערוצית, שהמדינה הוציאה אותם, מה קרה שם?

איתן רוב: נוצרה תחרות?

איתן רוב: הולכת להיווצר תחרות?

איתן רוב: או שבעודה באיבה, היא נחנקה ולא תהיה.

איתן רוב: אז בואו, אני קצת אשתף אתכם במה שקורה בפתיחת שוק טלוויזיה רב-ערוצית, שהוצאה לתחרות, כביכול.

איתן רוב: תחום הטלוויזיה הרב-ערוצית, תחום שידורי הלוויין, מוחזק כבן ערובה בקרב שבין הממשלה לבין חברות הכבלים.

איתן רוב: לצערי, חברות הכבלים, בכוחן כי רב, הצליחו לכופף את הממשלה; ושוק הטלוויזיה הרב-ערוצית מוחזק כבן ערובה.

איתן רוב: לוח הזמנים של חברות הכבלים הוא מסויים, ועיני לא צרה, הייתי עושה במקומם בדיוק אותו דבר, אבל הממשלה משחקת לידי חברות הכבלים ויוצרת, ומאפשרת ליצור, את הצמידות הזאת שבין פתיחת שוק הטלוויזיה הרב-ערוצית ופתיחת כל שוק התקשורת.

איתן רוב: איך שייכים הדברים?

איתן רוב: מדוע לא לפתוח את תחום הטלוויזיה הרב-ערוצית לתחרות?

איתן רוב: מדוע לא להגיע לפריפריה?

איתן רוב: מדוע לא להגיע ליישובים הערביים?

איתן רוב: מדוע לא להוריד את המחירים?

איתן רוב: מדוע לא לשבור את המונופול?

איתן רוב: מה הקשר?

איתן רוב: למה נותנים יד ללחצים הלגיטימיים של חברות הכבלים, בעת שמאפשרים להם לכרוך שווקים שונים ולחנוק את הלוויין.

איתן רוב: דעו לכם מה קורה.

איתן רוב: הבנקים הגיעו - פרוייקטים מהסוג של פרוייקט של שידורי טלוויזיה בלוויין, מדובר בהשקעה של מאות מיליוני דולרים.

איתן רוב: קרוב מאד למיליארד דולר.

איתן רוב: אין גוף פרטי, או קונסורצום של חברות, שמביא את הכסף הזה מהבית.

איתן רוב: יש ליווי פיננסי, יש ליווי של הבנקים.

איתן רוב: הבנקים מוכנים להיכנס לתוכניות העסקיות ולממן את הפרוייקט.

איתן רוב: הבנקים יודעים לקחת סיכונים עסקיים.

איתן רוב: הבנקים אינם מוכנים לקחת סיכונים פוליטיים.

איתן רוב: אין כללי רגולציה, ולוחות זמנים סבירים טרם נקבעו.

איתן רוב: אין ודאות בשוק.

איתן רוב: הבנקים עצרו את המימון של הפרויקט הזה.

איתן רוב: הם הודיעו על זה.

איתן רוב: ולכן אין אפשרות, בעצם-

איתן רוב: הבה אני אשאל אותך את השאלה.

איתן רוב: הטלוויזיה בכבלים היא גוף רב עוצמה.

איתן רוב: הם הלכו, ובתחום התוכן קנו מה שקנו.

איתן רוב: מה שלגיטימי לעשות.

איתן רוב: לא בלתי חוקי.

איתן רוב: למה אתם ממתינים למאבק איתם.

איתן רוב: למה אתם אינכם עולים לאוויר ומנסים חלופות אחרות.

איתן רוב: זאת אומרת, לקחת מה שהם לא קנו.

איתן רוב: היו"ר אברהם פורז: מתוך הנחה שקודם כל, הפריפריה שבויה

איתן רוב: איתן רוב: אם מה שאדוני אומר הוא נכון, אזי סך הכל

איתן רוב: היו"ר אברהם פורז: לא.

איתן רוב: תראה, לא עשיתי הערכה כלכלית של

איתן רוב: אני אתן לך דוגמה, חברות הכבלים אינן משדרות, חוץ מאשר ברוסית, אינן משדרות בשום שפה של עולי מזרח אירופה; לא בבולגרית, לא ברומנית, לא בהונגרית ולא בפולנית.

הערה: היו"ר אברהם פורז: איפה?

הערה: תבל לא משדרת.

הערה: אני מדבר על תל

הערה: היו"ר אברהם פורז: אין הונגרים בתל אביב.

הערה: טומי לפיד, זה לא

הערה: מיכאל איתן: האמן לי שאם הייתה אפשרות, הם היו

הערה: היו"ר אברהם פורז: אבל הוא מחכה.

הערה: אבל אתה עוצר את הכל, עד

הערה: הערה: אבל מי שיצר את הצמידות שעליה הוא דיבר,

הערה: היו"ר אברהם פורז: אני לא מבין למה הלוויין, אם יקום או לא יקום, אם הוא יתחיל או לא יתחיל, תלוי בזה, אם תצליחו להוציא מהכבלים, שיתנו לכם שלושה-ארבעה ערוצים, או לא.

הערה: להשיב עליה.

הערה: קודם כל, בכלל לא בטוח שמה שנעשה זה דברים חוקיים, כי הממונה על ההגבלים העסקיים אמר את דברו.

הערה: הוא הודיע לחברות הכבלים שההסכמים בשוק התוכן שהם עשו, כדי למנוע מהלוויין, הם הסדרים כובלים.

הערה: הוא הודיע להם, שההסדר עם וורנר וקולומביה הוא הסדר כובל, הוא הודיע להם שההסדר בבחינת המכרז בהתאחדות לכדורגל הוא הסדר כובל.

הערה: עכשיו, לגופו של עניין.

הערה: אני אסביר לאדוני במה מדובר.

הערה: תחכה לבתי המשפט, אתה לא תעלה.

הערה: אני משוכנע שהדברים שלו יהיו שונים.

הערה: במה מדובר?

הערה: מדובר פה בשוק רווי.

הערה: אין דוגמה לשוק כזה.

הערה: יש חסמי כניסה בשוק הזה.

הערה: החלטה משפחתית למעבר.

הערה: אין זה ניתן, כי המדינה קבעה.

הערה: היא קבעה לפני מספר חודשים מדיניות מסויימת, שהתמצתה בתחום של חלון הטירינג.

הערה: הלכו חברות הכבלים וקנו חומרים שלא רלוונטיים לחלון הטירינג, בהסדרים כובלים, לפחות לכאורה, כפי שעמדת הממונה על ההגבלים אומרת, וכפי שהוא העביר להם במכתב, הלכו וחסמו את התחרות, כי כוחם רב.

הערה: צריך להבין.

הערה: אם אופק, הלוויין, יהיה לאותם יישובים שאינם מחוברים ולאותם מספר בתי אב שאינם מחוברים, זה מאד חשוב, ואלה הלקוחות הראשונים שיגיעו.

הערה: אבל כדי ליצור תחרות ושוויון מהותי, ואמר את דברו בית המשפט הגבוה לצדק, חייבים ליצור שיוויון מהותי, וחייבים ליצור כללים שיאפשרו לחברת הלוויין מדיניות מסויימת, שתאפשר להם לרכוש חומרים.

הערה: כשהפסקת להרים את היד, התחלת לדבר

איתן רוב: ללא הסדרת השוק, ללא קביעת כללי משחק, אין צורך לחבר את שני השווקים האלה.

איתן רוב: החלופה היחידה ליצירת תחרות בתחום הטלוויזיה הרב-ערוצית, ולא רק; מר מיכאל איתן, גם בתחום האינטרנט וגם בתחום שירותים אינטר-אקטיביים, היא העלאת שידורי הלוויין לאוויר.

איתן רוב: החלופה היחידה.

איתן רוב: מה עשו בעצם?

איתן רוב: נתנו לנו רישיון, אבל לא סללו את הכביש.

איתן רוב: שהם כבר קנו והשתלטו על כל מיני סדרות אמריקאיות או כאלה, בכל שוק התוכן בעולם, אין חלופות אחרות?

איתן רוב: רק מזה אתם יכולים לחיות?

איתן רוב: כללי משחק שיש חלון טירינג ללוויין; בחומרים שבעולם, יש חומרים שרלוונטיים לחלון טירינג.

איתן רוב: מה קרה בפועל?

איתן רוב: חברות הכבלים, כמיגזר פרטי, מהירות התגובה שלהן היא יותר גבוהה מאשר של המיגזר הציבורי, הרגולטור.

איתן רוב: הלכו וקנו חומרים שרלוונטיים לחלון הטירינג.

איתן רוב: מה קרה בפועל?

איתן רוב: דניאל רוזן: עובדה שהכבלים אינם נותנים טירינג עד היום.

איתן רוב: עכשיו.

איתן רוב: זאת הערה אישית לגמרי שלי, ואם הייתי מומחה בעניינים כלכליים, אולי לא הייתי יושב פה.

איתן רוב: אם אתם תחכו שהישועה תבוא לכם מכל מיני רגולציות, מכל מיני הגבלים עסקיים, מכל מיני כללים ומכל מיני דברים שייכפו, אתם תוכלו באמת להישאר במעגל סגור.

איתן רוב: לדעתי, אם אתם לא לאוויר ואם אתם אינכם משתדלים להילחם בתחום העסקי, ואתם מחפשים כל הזמן למה המשרד הזה לא נתן, ולמה הממונה לא עשה, אזי יכול להיות שהפרויקט שלכם, אינני יודע, הוא מאד מוטל בספק.

איתן רוב: אני חושב שבעיקרון, יש מספיק חומר בעולם, שיכולתם לעשות כחלופה, והייתם צריכים אולי לתת את החלופה שבכבלים אין.

איתן רוב: לאו דווקא להתחרות על הטירינג, כשהמחיר 50 ש"ח פחות בחודש.

איתן רוב: דני יעקובי: דני יעקובי, נשיא מת"ב.

איתן רוב: אני רוצה להתייחס

איתן רוב: היו"ר אברהם פורז: לא, אתם שיניתם.

איתן רוב: אתם השתלטתם על הכל.

דני יעקובי: משניים עיקריים מתוך שבעה; ולא קנינו חומרים מתוך כל השבעה.

דני יעקובי: בעניין הזה של הסדר התוכן, משרד התקשורת, יחד עם הממונה על ההגבלים העסקיים, הוביל הסדר שנכפה עלינו, נכנענו ללחצים, וכל העניין של הבג"צים כבר מאחורינו; כל העניין הזה הוא בן ערובה בין משרד התקשורת לבין משרד האוצר.

דני יעקובי: לא ערובה שלנו ולא של שום דבר אחר.

דני יעקובי: אני רוצה להגיד עוד שלושה משפטים, ברשותך.

דני יעקובי: דני יעקובי: האוצר בעניין הזה, שמעביר את זה להכרעה

דני יעקובי: היו"ר אברהם פורז: טוב.

דני יעקובי: הגברת דורית ענבר, יושבת ראש המועצה

דני יעקובי: דורית ענבר: היו לי שתי הערות.

דני יעקובי: אחת, לעניין פתיחת שוק

דני יעקובי: גם הפרשנות של אותו סעיף 6(יא), ויש בה כל מיני כיסים ובקעים שיכולים לאפשר את אי-העברת התשתית הזאת למתחרים, גורמת לכך שלא ברור היום, בכלל לא ברור היום, מהי הערכת השווי של חברות הכבלים לצורך מתן רישיון או מתן זיכיון; זה עד שיתוקן החוק ולצורך הערכות, ולכן, אני חושבת, בלי קשר לחוות דעת משרד היועץ המשפטי של משרד התקשורת, שתוגש ליועץ המשפטי לממשלה, ושבמסגרתה יצטרכו להכריע בעניין התחרות.

דני יעקובי: לעניין פתיחת התחרות בעניין התוכן.

דני יעקובי: המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין פתחה בהליך של שימוע, כפי שבוודאי ידוע לרוב הנוכחים כאן, יש זמן לכל המעוניינים לתת את עמדתם עד ה8- לפברואר, וזמן קצר לאחר מכן מתכוונת המועצה לגבש את עמדתה ולקבוע את המדיניות בעניין התחרות בתחום התוכן.

דני יעקובי: במקביל מתנהל הליך, על ידי הממונה ובית הדין להגבלים עסקיים, שהוא הליך נפרד, אם כי הוא חופף בעניינים מסויימים.

דני יעקובי: אני מוכרחה לומר לחברת "יס", להפקיר את מה שכולם יודעים, שהיא חברה מסחרית, בעלי מניותיה הם גופים גדולים ומנוסים-

הערה: דורית ענבר: לא רק בזק.

הערה: אני בטוחה שהם עושים את

מיכאל איתן: באופוזיציה.

מיכאל איתן: היום, כשראיתי כאן מה קורה בממשלה, אזי זה לא שהממשלה שלנו הייתה יותר טובה; זה היה אותו הדבר, אבל הייתי מבוייש.

מיכאל איתן: עכשיו אני יכול להגיד, תראו מה שקורה.

מיכאל איתן: יש מצבים.

מיכאל איתן: אני רואה את הבעיה כך.

מיכאל איתן: אנחנו, באופן טבעי, באופן הכי טבעי, מה שמתחולל כאן סביב השולחן הזה.

מיכאל איתן: אני פונה אליך, מר גדעון אביטל, יש כאן תהליך טבעי בחברה דמוקרטית - יש כאן המון אינטרסים.

מיכאל איתן: הבעיה היא, איפה עומד האזרח, שאין לו האינטרס הספציפי שלו, אלא יש איזה אינטרס כללי, של כלל האזרחים, ובגלל שהוא כזה, אין מי שידבר בשבילו.

מיכאל איתן: אין מי שידבר בשבילו, כי כאן, אם אתה תגיד ללוויין, אזי הוא יגיד, חשובה לי מאד טובת האזרח, אבל אם אני לא מרוויח, לא מעניין אותי לא האזרח ולא אף אחד.

מיכאל איתן: ותגיד לכבלים, וכולי, זה אותו הדבר.

מיכאל איתן: לצערי הרב, גם משרדי הממשלה, כל אחד מייצג את המדיניות הצרה שלו, ואנחנו מאבדים את התמונה הכוללת.

מיכאל איתן: התכנים – אתה יודע, אנחנו מדברים קצת במונחים של פעם – הכל ירוץ באותם כבישים.

מיכאל איתן: לא יהיה כביש מיוחד לכבלים.

מיכאל איתן: מה זה כבלים, בעצם.

מיכאל איתן: הביטוי שלנו "כבלים" זה "מפעם".

מיכאל איתן: הוא אומר, כבלים, זה פותחים ורואים טלוויזיה.

מיכאל איתן: אבל זה לא יהיה יותר.

מיכאל איתן: זה נגמר.

מיכאל איתן: הכל יהיה אותו דבר.

מיכאל איתן: הכל ירוץ.

מיכאל איתן: תהיה בעיה של תכנים ושל תשתיות.

מיכאל איתן: אני הצעתי פעם הצעה.

מיכאל איתן: לא קיבלו אותה.

מיכאל איתן: אינני יודע אם זו ההצעה הכי טובה בעולם, אבל חשבתי שהיה ראוי, ליצור מוביל תקשורת לאומי בתשתית, לפתוח את זה לתחרות, ליוזמות פרטיות, לשוק הפרטי; אבל להפריד אותו לחלוטין מהתכנים ולהגיד, כל אחד יוכל לבוא, להתחבר, הוא יהיה פרוש – במרחק הכי רחוק – 15 ק"מ מכל בית בישראל, כל אחד יוכל להתחבר, ומשם להתחיל לנהל תחרות.

מיכאל איתן: הכבלים, במידה מסויימת.

מיכאל איתן: בהנחה שיהיה

מיכאל איתן: מיכאל איתן: אזי אם יקומו כמה ילדים נחמדים בכוכב

מיכאל איתן: יש לנו התשתית הכי קרובה לזה, ואלו הם הכבלים.

מיכאל איתן: אנחנו מוכרחים להשתמש בכבלים האלה לפני שיחפרו עוד תשתית, ואנחנו מוכרחים לקרוא מכאן לאוצר ולמשרד התקשורת.

מיכאל איתן: למשרד התקשורת לא צריך - בעניין הזה, כי זאת עמדתו.

מיכאל איתן: לאוצר – לעשות חשבון שכל יום שהם מתווכחים על 100 מיליונים או 200 מיליונים, או 300 מיליונים, או כל שנה כזאת, אתם תפסידו אותה בטווחים של מיליארדים, על הפיגור שאנחנו איננו עושים כחברה שיכולה להתחבר.

מיכאל איתן: אני רוצה לסיים, משפט אחרון.

מיכאל איתן: עם כל זה שאני אומר היום ונותן גיבוי לעניין של הפתיחה ולמתן אינטרנט בכבלים, בכפוף לאפשרויות של הEQUAL ACCESS- - ולעמוד עליו בקפידה, לא מן השפה ולחוץ, אני גם רוצה שנזהיר את כולנו, שבכל העניין הזה של התקשורת, יש לו ממד, מצד אחד פתיחה של הפרט והיכולת שלו לדמוקרטיזציה ולהגיע לכל מקום בעולם.

אברהם פורז: בזמן, התחילה עכשיו המליאה, ואנחנו איננו יכולים להמשיך.

אברהם פורז: אנחנו כרגע עושים הפסקה.

אברהם פורז: אנחנו נקיים ישיבה נוספת בעניין הזה.

אברהם פורז: אני רק יכול לומר, לסיכום, כמה דברים:

אברהם פורז: אני חושב שהשאלה העקרונית, המשפטית – אינני מדבר כרגע על השאלה הערכית – צריכה להיות מוכרעת.

אברהם פורז: האם ניתן לעשות את הדבר הזה או אין ניתן?

אברהם פורז: האם יש פה מכשול משפטי או אין פה מכשול משפטי?

אברהם פורז: אחר כך צריכה להישאל השאלה.

אברהם פורז: אם זה איננו ניתן משפטית, אזי אין מה לדבר, כי אז משרד האוצר יכול להגיד שהוא רוצה מיליארד וחצי דולרים, אבל אין תשתית משפטית.

אברהם פורז: אם יש תשתית משפטית, אזי כמובן, צריכה להתקבל ההחלטה הערכית.

אברהם פורז: האם רוצים לעשות את זה או אין רוצים לעשות את זה?

אברהם פורז: אני מתנצל בפני כל אלה שלא הגיעו לכלל רשות דיבור, או אלה שדיברו בקצרה וכולי, אבל תהיה ישיבה נוספת.

אברהם פורז: זה ברור לי לגמרי.

אברהם פורז: לא שמענו את כל הטענות.

אברהם פורז: יש עוד הרבה מה להשמיע, ואני מודה לכם.

אברהם פורז: בכל מקרה, את התקנות, את הטיוטה, רצוי שתעבירו לנו, מר דניאל רוזן.

אברהם פורז: תודה רבה.