ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 57, 2000-01-03 11:30

אברהם פורז: אני פותח את ישיבת הוועדה.

אברהם פורז: על סדר היום סגירת הערוצים התורניים, הצעה לסדר מספר 643 של חבר-הכנסת גאגולה.

אברהם פורז: בבקשה.

יצחק גאגולה: רבותי חברי-הכנסת ואורחים נכבדים, העליתי את נושא הערוצים הפירטיים במליאה לפני כחודשיים, וזה בעקבות סגירת הערוצים, ובמיוחד הפשיטות כנגד הערוצים התורניים.

יצחק גאגולה: לפי כל הנתונים רואים שהמצב הוא חד-צדדי.

יצחק גאגולה: לפי כל הנתונים רואים, שכ-75% מהערוצים שנסגרים הם תורניים.

אברהם פורז: האם ערוץ 7 הוא ערוץ תורני, לשיטתך?

יצחק גאגולה: יש לי, כמובן, השגות כאלה ואחרות, אבל לדעתי לגבי כל ערוץ שמייצג מגזר מסוים בציבור הדתי או החרדי, רואים מגמה חד-צדדית, והמספרים מוכיחים את זה.

יצחק גאגולה: לא אביא כאן מספרים, אבל מספר אחד אדגיש, שמתוך כ-75 פשיטות, 52 פשיטות היו על הערוצים החרדיים.

יצחק גאגולה: פתחו וסגרו, והיו ערוצים רוסיים או ערביים או חילוניים שבכלל לא נגעו בהם אפילו.

יצחק גאגולה: זה מראה על מגמה מסוימת.

יצחק גאגולה: אני אומר לעצמי, אם יש טענה, ואני מוכן לשמוע אותה, שזה לא חוקי, אז למה שלא תסגרו לכולם, למה דווקא לציבור מאזינים של כשני מיליון איש, שהוא צמא ואין לו שום שופר אחר מלבד השופר הזה, שהוא צורך כל-כך חיוני לציבור כל-כך גדול.

יצחק גאגולה: צריך לפתור את הבעיה הזאת ביסודיות, כמו שצריך, או לתת להם לשדר עד שיפתרו את הבעיה.

יצחק גאגולה: אני אשמח מאוד לשמוע את הגורמים המתאימים.

יצחק גאגולה: יש פה מספיק נציגים מהמשטרה, סגן שר התקשורת ידידי הרב יצחק וקנין.

יצחק וקנין: אני פה כחבר ועדה.

אברהם פורז: אני מציע שנעשה את הדיון בעניין הערוצים התורניים ובעניין ערוץ 7 באופן משולב, ונתייחס לצבי הנדל כמציע הצעה לסדר בעניין ערוץ 7, כי בכנסת הקודמת הוא האיש שהצליח, באמצעות הסתייגות לחוק ההסדרים, להביא לחקיקה שהכשירה את ערוץ 7.

אברהם פורז: נגד החקיקה הזאת היתה עתירה לבג"ץ, אחד העותרים הייתי אני.

אברהם פורז: בית-המשפט התלה בינתיים את תוקף התיקון הזה עד לבירורה המלא של העתירה.

צבי הנדל: החוק שנותן הכשר לערוצים ששידרו למעלה מחמש שנים, בהיקף ארצי, ובתוכם גם כלול ערוץ 7, הוא חוק בתוקף.

צבי הנדל: היתה עתירה לבג"ץ, של כמה גופים וכמה חברי-כנסת.

צבי הנדל: ישבו תשעה שופטים בדין, הם מאוד לא רוצים לבטל.

צבי הנדל: היה כבר פעמיים שימוע של נשיא בית-המשפט העליון, אהרון ברק.

צבי הנדל: הוא מצפה שהכנסת תעשה חקיקה כזאת או אחרת.

צבי הנדל: הפרקליטות הודיעה לבית-המשפט, ששיש מחויבות לש"ס לערוץ תקשורת מערוצי הקודש.

אברהם פורז: האם יש התחייבות כזאת לש"ס?

יצחק וקנין: יש התחייבות בהסכם הקואליציוני.

יזהר טל: הפרקליטות הודיעה על ערוצים ייעודיים, לא על מחויבות לגורם זה או אחר.

צבי הנדל: אני מבקש שתקחו בחשבון שאני לא משפטן, ואני בטוח אטעה בטעויות מהסוג שהערת לי, ובצדק.

אברהם פורז: לפי החלטת ביניים של בית-המשפט, החוק מותלה.

אברהם פורז: הוא קיים אבל לא קיים.

צבי הנדל: החוק שאני העברתי, בעזרתם של למעלה מ-40 חברי-כנסת ובהתנגדותם של כ-20 חברי כנסת, הוא כרגע קיים.

יזהר טל: בג"ץ הורה לנו לא ליישם את החוק.

צבי הנדל: נקודה שנייה, שהיא מאוד חשובה, ואני אומר את זה כאן קטגורית, וימים יגידו, כי זה יגיע בסופו של דבר לבית-המשפט, אני אומר כאן משהו שמאוד לא אוהבים לשמוע אותו.

צבי הנדל: ערוץ 7 וערוצי הקודש שבהם מדובר לא מפריעים לשדה התעופה בלוד, מעולם לא הפריעו ולא מפריעים גם היום.

אברהם פורז: אז איך אתה מסביר את זה בכל זאת, שטייסים שומעים את זה?

צבי הנדל: אני יודע בוודאות שהיתה ישיבה בפורום מסוים, בתוכם אנשים רשמיים של משרדים רשמיים, שחשבו איך הם יכולים לשבור את עניין הערוצים הפירטיים.

צבי הנדל: אגב, ערוץ 7 הוא לא פירטי, הוא לא משדר מהחוף.

אברהם פורז: אז איך אתה מסביר את זה שבבית-אל מצאו אולפן שידורים?

צבי הנדל: לא מצאו, זה היה אולפן של אינטרנט.

דוד כהן: אולפן אינטרנט עם ציוד של רדיו.

צבי הנדל: מה שמצאו שם זה משדר לאונייה, ולכן השאירו את הכל שם.

צבי הנדל: אבל לא זה הנושא.

צבי הנדל: היתה פעם אחת הפרעה למטוסים של רדיו תל-אביב ותקנו אותה.

צבי הנדל: היו עוד הפרעות, שלדעתי היו יזומות, חלקן היו על תדר של מטוסים משידור של רשת ב'.

צבי הנדל: לא ערוצי הקודש ולא ערוץ 7 משדרים רשת ב'.

צבי הנדל: אין דבר כזה שיש זליגה בשידורים.

אברהם פורז: האם אתה אומר, שמישהו באופן מכוון מפריע?

צבי הנדל: בוודאות מוחלטת.

שמואל בן-חיים: האדם שהפריע עומד למשפט.

אברהם פורז: זאת אומרת, אתם טוענים שזאת קונספירציה.

אברהם פורז: אדם באופן יזום מקליט את השידורים של הערוצים הדתיים ומשדר אותם מחדש על התדר שתפסו?

שמואל בן-חיים: לא תפסו אף ערוץ דתי על התדר, אלה היו ערוצים חילוניים.

שמואל בן-חיים: יש לנו גם אישורים ממעבדות.

צבי הנדל: אני רוצה שתדע, שהעניין הזה שהקפיץ את כל המדינה, גם אותי, כי גם אני ובני משפחתי טסים במטוסים, אף אחד מאתנו לא רוצה דבר כזה.

צבי הנדל: בדקתי את זה לעומק.

שמואל בן-חיים: מיכאל גורדוס אמר שזה לא הערוצים הדתיים שמפריעים.

צבי הנדל: אני מכיר את אנשי ערוץ 7.

צבי הנדל: המשדרים שלהם נבדקו כמה פעמים וזה אף פעם לא היה.

צבי הנדל: אמרו לי שלא רק זה, אלא גם הערוצים הפירטיים.

צבי הנדל: היתה פה יוזמה.

אברהם פורז: מי עומד מאחורי היוזמה הזאת?

צבי הנדל: אני לא יודע ואני לא רוצה להגיד עד שלא יהיו לי הוכחות ברורות עד הסוף.

יזהר טל: איך אפשר להפריח האשמות בלי שום בסיס עובדתי?

אברהם פורז: אתה אומר שזאת קונספירציה?

צבי הנדל: לא, בוודאי לא היועץ המשפטי עשה את זה.

שמואל בן-חיים: מיקי גורדוס אישר את זה באופן ברור.

אברהם פורז: הטענה היא פה, שמישהו באופן קונספירטיבי לוקח את הערוצים האלה, משדר אותם ומסית אותם לתדר של שדות התעופה.

משה גפני: נכון, יש אדם שעומד על זה למשפט.

אברהם פורז: אז אולי תגידו מי עושה את זה.

משה גפני: אני לא יודע את שמו, היתה על כך ידיעה בעיתונים.

שמואל בן-חיים: מהמעבדה הכי חשובה בעולם אמרו שאי-אפשר לעשות דבר כזה.

אברהם פורז: חבר-הכנסת הנדל, זאת הופעה ראשונה שלך בוועדה.

אברהם פורז: אני מברך אותך על הצטרפותך.

צבי הנדל: אני רוצה שתדעו שהיידע שאני מתבסס עליו מוצלב.

צבי הנדל: מנכ"ל רשות שדות התעופה הוא ידיד שלי.

אברהם פורז: וגם הוא אומר שזאת קונספירציה?

צבי הנדל: אני כבר אומר יותר ממה שמותר לאדם זהיר לומר, אבל זה בוער בעצמותי כבר כל-כך הרבה זמן, שיש גבול כמה אני יכול להתאפק עם זה.

דוד כהן: אני מהנדס ברדיו של קול ישראל.

דוד כהן: אני לא לוקח שום צד.

דוד כהן: אני חושב שהגוף היחידי שפגיע במדינה הזאת מהשידורים האלה הוא רק קול ישראל.

משה גפני: למה ביטלתם את נושא האקטואליה ברשת א', הרשת הדתית?

אברהם פורז: הוא מהנדס, הוא לא עוסק בתכנים.

דוד כהן: גם אם רדיו תל-אביב הפריע למטוסים וגם קול ישראל, שהציוד שלו הוא התקני ביותר והטוב ביותר, ומדי פעם יכולה להיות תקלה, לפחות יש כתובת למי לפנות.

דוד כהן: אני משדר מחוטי ירושלים את החדשות, 35% האזנה, זה מיליונים.

דוד כהן: ליד הטלוויזיה אני לא יכול לשמוע את רשת ב'.

דוד כהן: אני לא רוצה לומר מי אשם, אבל לא ייתכן במדינה מתוקנת שכל אחד יפעיל משדר וישדר.

דוד כהן: מצדי שכולם ישדרו, אבל שלכל אחד יהיה התדר שלו.

מאיר פרוש: האם אנחנו יכולים לקבל פה תמונה מלאה, כמה ערוצים כאלה קיימים כאן במדינת-ישראל, שנחשבים לפירטיים, שהם לא קול ישראל והם לא גלי צה"ל אלא הם ערוץ 7 או ערוצי הקודש או ערוץ תל-אביב?

מאיר פרוש: אולי צריך להפוך את ההצעה לאו דווקא לערוצים תורניים.

אברהם פורז: חבר-הכנסת גאגולה אחראי להצעה לסדר היום.

מאיר פרוש: הוא עשה את זה, מכיוון שערוצי הקודש מרגישים נרדפים.

מאיר פרוש: דבר שני, לשמוע ממי שאחראי על החוק מתי פשטו על משרדים אחרים ולקחו את הכלים.

אברהם פורז: זה חוק מותלה.

יזהר טל: בג"ץ הורה שלא ליישם את החוק הזה.

מאיר פרוש: אני מבקש שתפרט באיזה כוח, מדוע בג"ץ אמר שחוק שהכנסת קיבלה ברוב מרשים לא ייושם.

מאיר פרוש: גם מפלגת העבודה במתכונתה הקודמת תמכה, ולפחות לא התנגדה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, חבריי הנכבדים, אני חושב שאנחנו צריכים לעשות כאן הפרדה בין התוכן לבין הטכניקה.

יוסף יצחק פריצקי: ההפרדה היא חשובה מאוד.

יוסף יצחק פריצקי: אין לי ספק שמגיע לכל קהילה בישראל שדבריה יושמעו ברדיו.

יוסף יצחק פריצקי: אם יש ציבור חרדי, או ציבור ערבי, או ציבור רוסי, או ציבור אתיופי או כל ציבור אחר שרוצה לבטא את עצמו ברדיו, זאת זכותו במדינה דמוקרטית לעשות את זה.

מאיר פרוש: השאלה היא מי ייתן לו.

יוסף יצחק פריצקי: הייתי רוצה לשמוע ממשרד התקשורת, איך ייתכן שבכל מדינות העולם יש מספיק תדרים, שאנשים משלמים לרשיון ומקבלים תדר.

יוסף יצחק פריצקי: אז יכול להיות שזה צריך לעבור בתדר AM אני לא יודע.

יוסף יצחק פריצקי: יכול להיות שצריך להגיע לתדר אחר, דיגיטלי, אבל זה דבר שצריך לתת כלי ביטוי.

יוסף יצחק פריצקי: כל עוד כלי הביטוי הזה לא ניתן, אסור לעבור על החוק.

יוסף יצחק פריצקי: נקודה.

צבי הנדל: ערוץ 7 משלם תמלוגים.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא מדבר על תמלוגים ליוצרים.

שמואל בן-חיים: רדיו תל-אביב גוזל את רשת ב'.

יוסף יצחק פריצקי: אתם הולכים לקהל שהוא מיועד אליו, שהוא שילם במיטב כספו כדי להגיע אליו, וגוזלים ממנו את הקהל הזה.

יוסף יצחק פריצקי: אתם לא משלמים דמי רשיון.

שמואל בן-חיים: הקהל הזה לא ישמע את רדיו קול-חי בכל מקרה.

שמואל בן-חיים: אתה רוצה שלשני מיליון מאזינים לא יהיה מה לשמוע?

יוסף יצחק פריצקי: בכוונה לקחתי את רדיו קול-חי, שאני לא מסכים עם תכניו, אבל לא יעלה על הדעת שהרדיו הזה או דומיו לא יוכלו לשדר במדינת-ישראל.

יוסף יצחק פריצקי: אני כאדם ליברלי חושב, שגם מישהו שאני לא מסכים לדעותיו – חייבים לתת לו כלי ביטוי.

יוסף יצחק פריצקי: אין על זה ויכוח.

יוסף יצחק פריצקי: לכן הסדר שצריך לבוא, אם יבוא, צריך להפשיר תדרים.

יוסף יצחק פריצקי: אם נותנים רשיון לתחנות רדיו, צריך להגיע להסדר עם אלה ששילמו ממיטב כספם, לא רק עם רדיו קול-חי, עם כל הרדיו האזורי, כי הם שילמו על הבלעדיות הזאת הון כסף.

יוסף יצחק פריצקי: צריך שיהיה הסדר של פתרונות לשלם כסף, צריף גוף שיהיה רשוי, שיהיו לו מספיק ערבויות שאם חס ושלום מישהו יעלה וישמיץ ויסית לרצח, שיהיה מאיפה לקחת כסף לשלם.

יוסף יצחק פריצקי: זאת אומרת, צריך לעשות את זה חוקי.

יוסף יצחק פריצקי: אנא, אנשי משרד התקשורת, ספרו לנו בבקשה אם יש תדרים לעניין הזה.

יזהר טל: יש כאן איזשהו היפוך יוצרות, ואני רוצה להציג כמה עובדות ולהעמיד דברים על מכונם.

יזהר טל: צריך להזכיר מי כאן מפירי החוק ומי כאן הרשות שבאה לאכוף את החוק.

יזהר טל: הצורה שהדברים הוצגו כאן הופכת את היוצרות.

צבי הנדל: שהוא חלק מהעותרים.

יזהר טל: ההנחיה המפורשת שלנו מהיועץ המשפטי, בעקבות הוראת הבג"ץ, היא "להמשיך במשנה תוקף בפעולות אכיפה נגד מפירי החוק בתחום שידורי הרדיו הפירטיים".

יזהר טל: על סמך הנחיה זו פועלות רשויות המשטרה ומשרד התקשורת.

אברהם פורז: איפה עומד העניין של החקיקה?

יזהר טל: בשלבי סיום.

אברהם פורז: האם יש הצעה שלכם שכבר הופצה?

יזהר טל: ההצעה הופצה כבר כתזכיר חוק, והיא נדונה.

יזהר טל: בהמשך שבוע זה עומדת להיות ישיבה מסכמת של ועדת השרים.

אברהם פורז: מה היתה ההצעה שלכם?

יזהר טל: ההצעה מאפשרת הקמת ערוצים ייעודיים שבתוכנן השידורים יהיו שידורים ארציים שמיועדים לנושאים או לאוכלוסיות מסוימות.

אברהם פורז: במסגרת הרשות השנייה?

יזהר טל: במסגרת הרשות השנייה, כתיקון לחוק הרשות השנייה.

יזהר טל: ועדת המכרזים תהיה מועצת הרשות השנייה, כמו הערוצים האחרים, אלא עם תוספת של חברי הוועדה הייעודית, שהם מייצגים את אותה אוכלוסייה שלה מיועדים הערוצים.

אברהם פורז: תוקם ועדה מיוחדת שתלווה את זה?

יזהר טל: תהיה ועדת שתלווה ברמה מייעצת.

יזהר טל: שלושה חברים יצטרפו לוועדת המכרזים.

אברהם פורז: מי ימנה את שלושת החברים האלה?

אברהם פורז: מי יקבע שהם מייצגים את החרדים?

יזהר טל: הממשלה.

אברהם פורז: זאת אומרת, אלה יהיו שלושה אנשים שלדעת הממשלה מייצגים את הציבור החרדי האשכנזי.

צבי הנדל: ויהיו שלושה אנשים שמייצגים מתנחלים?

אברהם פורז: לפי זה כן.

יזהר טל: ועדת המכרזים שתבחר במפעיל של הערוץ למתיישבים תהיה מועצת הרשות השנייה פלוס שלושה נציגים של גופים ציבוריים ושל אותו ציבור שאליו מיועדים השידורים.

כרמית פנטון: זה הסעיף שבמחלוקת, שעליו יש הדיונים עכשיו בוועדת שרים.

כרמית פנטון: אנחנו מתנגדים, כי אנחנו חושבים שזאת צריכה להיות המועצה, והמועצה בלבד, כוועדת מכרזים.

כרמית פנטון: ההצעה מקימה גם ועדה ייעודית שאמורה ללוות את הסקטור המסוים של הרדיו.

כרמית פנטון: המחלוקת כרגע היא מה יהיה הרכב ועדת המכרזים.

כרמית פנטון: יש גם עמדה של משרד המשפטים, ועל זה יש מחלוקות בוועדה.

כרמית פנטון: כשיגיעו לנוסחה מוסכמת תופץ ההצעה.

אברהם פורז: אבל לגבי עצם הקמת ערוצים ייעודיים כלל ארציים, אתם בעד?

כרמית פנטון: אנחנו בעד.

כרמית פנטון: המחלוקת כרגע היא על הרכב ועדת המכרזים.

יוסף יצחק פריצקי: האם אתם שוקלים גם מתן פיצוי לערוצים?

נאוה בת-צור שטראוס: הממשלה צריכה לשקול מתן פיצוי.

אברהם פורז: היתה טענה, שאתם פושטים רק על התחנות החרדיות ולא על האחרות, שאתם עושים אפליה מכוונת בפשיטות.

יזהר טל: היתה כזאת טענה.

יזהר טל: הטענה הזאת חד-משמעית איננה נתמכת בעובדות.

יזהר טל: נמצא כאן סמנכ"ל ספקטרום רישוי תדרים, שממונה על התחום הזה, והוא ייתן לכם בדיוק את המספרים ואת העובדות.

יזהר טל: בעניין של הפרעה לתקשורת בתעופה.

יזהר טל: נטען כאן שהם מעולם לא הפריעו.

יזהר טל: היו הפרעות, ואתם תקבלו את הנתונים.

יזהר טל: אבל נקודה יותר חשובה, רשויות האכיפה פועלות על-פי העיקרון של טיפול ברדיו הפירטי לא להמתין עד שתהיה הפרעה בפועל לנתיבי התעופה, אלא לפעול מראש כדי למנוע פוטנציאל להפרעה.

יזהר טל: אנחנו לא רוצים להמתין עד שתהיה הפרעה.

צבי הנדל: אבל הפרסומים היו שהיתה כבר הפרעה.

יזהר טל: היא הנותנת, ולכן צריך להגביר את האכיפה.

אברהם רביץ: יש לי הצעת חוק שהגיעה כבר זמנה, ואני רוצה שאתה תתמוך בה, שמדברת על שמיים פתוחים, כל הרוצה לדבר יבוא וידבר.

יוסף יצחק פריצקי: נאמר "השמיים שמיים לה', והארץ נתן לבני-אדם".

שמואל בן-חיים: אם זה לה', זה לערוצי הקודש.

יוסף יצחק פריצקי: בזה אני בכלל לא בטוח, נהפוך הוא.

משה גלילי: אני סמנכ"ל לניהול ספקטרום לרישוי תדרים.

משה גלילי: במסגרת האחריות הזאת אני אחראי לתת רשיונות למי שמגיע ולאכוף את החוק כלפי מי שמשדר ללא רשיון, או אפילו עם רשיון ובניגוד לרשיון.

משה גלילי: בשנת 1999 נסגרו 118 תחנות רדיו בסך הכל.

יצחק גאגולה: 118 תחנות או 118 פשיטות?

משה גלילי: 118 סגירות, כי לפעמים סגירה זה אומר משדר ואולפן, לפעמים רק משדר וכן הלאה.

יזהר טל: ולעתים קרובות צריך לסגור את אותה תחנה כמה פעמים, כי היא שוב חוזרת לשדר.

משה גלילי: בסך הכל עד היום, בחמש השנים האחרונות, מעל 350.

משה גלילי: היה מאמץ מיוחד בשנת 1999, החל ממאי, בעקבות החלטת שרים.

משה גלילי: לכן אם עושים סטטיסטיקות לעומת שנים קודמות, סגרו כ-50 או 60 בשנת 1998, וב-1999 כמעט כפול.

משה גלילי: היום יש להערכתנו כ-50 תחנות רדיו פירטיות פעילות.

משה גלילי: צריך להבין שמאוד קשה לאבחן, כי לפעמים מישהו מרים משדר של 10 ואט והשאלה היא איך סופרים את זה, ולא תמיד אנחנו יודעים עליו.

משה גלילי: צריך להבין שיש הרבה תחנות שפותחות וסוגרות, יש כאלה שסגרנו אותן 10 ו-12 פעמים.

אברהם פורז: במקרים כאלה הציוד מוחרם?

משה גלילי: הציוד מוחרם.

משה גלילי: היו גם מקרים של החזרת ציוד.

יצחק גאגולה: לפני חודשיים קיבלתי נתון ממשרד התקשורת על 155 תחנות פירטיות, ערביות, רוסיות, חילוניות ודתיות.

משה גלילי: יכול להיות שספרו גם תחנות פלסטיניות, שיש כ-40, שזה הליך אחר.

יצחק גאגולה: ושל הרוסים זה בנפרד?

משה גלילי: לא, רוסים זה בתוך ה-50.

אברהם פורז: אני מבקש ממך להתייחס לטענת האפליה של חבר-הכנסת גאגולה.

משה גלילי: באופן ענייני לא מתבצעת אפליה.

משה גלילי: אין מגמה, לא של משרד התקשורת ולמיטב ידיעתי גם לא של משטרת ישראל לסגור דווקא תחנות חרדיות ולא תחנות אחרות.

משה גלילי: בכלל אין לנו אפליה לגבי תחנות.

משה גלילי: יש לנו שני כללים לגבי סגירת תחנות, האחד זה כשנכנסים למעין תוכנית עבודה, סוגרים אותן לפי הזמן שאנחנו יודעים על התחנה שהיא קיימת או לפי תלונה שמקבלים.

משה גלילי: הכלל השני, תחנה שמסכנת חיי אדם, עוזבים את הדברים האחרים ועובדים עליה רצוף עד שסוגרים אותה.

משה גלילי: לעומת תחנה רגילה, שיכול לקחת גם שלושה חודשים עד שעושים את התהליך של הסגירה שלה.

משה גלילי: אין כל מגמה עניינית של אפליה.

משה גלילי: לא בדקתי את הסטטיסטיקות, אבל להערכתי כמות התחנות החרדיות שנסגרו הן בערך שליש מכלל התחנות שנסגרו.

נתן-נפתלי בורשטיין: לפי הרשימה יש יותר מחצי.

משה גלילי: לא תמיד אני יכול לדעת למה אתה קורא תחנה חרדית.

משה גלילי: יש בעיה עם זה, כי יש עבריינים שמתחילים לשדר מוסיקה חרדית כדי לקבל חסות.

משה גלילי: אני רוצה לענות לשאלה שהעלה חבר-הכנסת פריצקי.

משה גלילי: אני לא מכיר מדינות שבהן כל מי שבא ונרשם מקבל רשיון לתחנת רדיו FM, אני לא מכיר מדינות כאלה לא בארצות-הברית, לא באירופה.

משה גלילי: בארצות-הברית בערים הגדולות אי-אפשר היום לקבל רשיון לתחנת רדיו, כי התדר מלא, ואם מישהו רוצה הוא צריך לעשות עסקה עם תחנה אחרת שתפנה לו את התדר.

יוסף יצחק פריצקי: אבל שם על כל קפיצה של שתי נקודות בסקאלה יש תחנה, זאת אומרת הספקטרום הוא עצום.

משה גלילי: אחת הדוגמאות שאני אוהב לתת, במדינת-ישראל יש כ-125 משדרים.

משה גלילי: במדינת ניו-ג'רסי, שבגודלה ובכמות התושבים שלה היא בערך כמונו, יש כ-60.

יוסף יצחק פריצקי: מבחינת הספקטרום, האם אין אפשרות להכניס יותר תחנות רדיו?

משה גלילי: אי-אפשר להגיד שאין אפשרות בכלל.

משה גלילי: יש לנו מגמה, בעקבות התוצאות של ועדת השרים שיושבת היום.

משה גלילי: זה יבוא על חשבון אכיפה וסגירה יותר חזקה של התחנות הפירטיות שמשדרות היום ושלא יפריעו, ונוכל לפתוח כשלוש רשתות.

משה גלילי: לרשת יש כ-10 משדרים באזורים שונים, לפעמים חוזרים על התדר ולפעמים לא.

משה גלילי: ואולי אם גלי צה"ל או קול ישראל יצטרכו עוד תחנה, אפשר יהיה לעשות את זה וזה כמעט חסום.

משה גלילי: הפלסטינים רוצים גם כן לעשות תחנות כמונו, ואנחנו לא מצליחים לתת להם את זה, למרות שעל-פי ההסכם חייבים לתת להם.

אברהם פורז: מה רמת הענישה היום בבתי-המשפט בעקבות הפשיטות?

משה גלילי: עד לפני כמה חודשים רמת הענישה היתה מאוד נמוכה.

משה גלילי: כשאומרים כמה העונש הקבוע בחוק, זה תלוי לפי איזה חוק מצליחים להגיש כתב אישום.

אברהם פורז: זה תלוי בכם.

משה גלילי: אם מצליחים לתפוס מישהו משדר, כתב האישום יכול להיות על-פי חוק הרשות השנייה, ואז זה שלוש שנות מאסר וקנס של שלושה מיליון שקלים.

משה גלילי: אם אי-אפשר להוכיח שהוא שידר אבל הוא החזיק משדר, גם אם המשדר מקולקל הוא עובר על פקודת האלחוטי, ושם העונש הוא שישה חודשי מאסר ו-60 או 70 אלף שקלים.

אברהם פורז: תן לנו דוגמה לעונשים.

משה גלילי: נוח לי לדבר על המקרה האחרון, בבית-המשפט ברמלה קיבל אדם 26 חודשי מאסר, מהם 8 בפועל, ועוד 200 אלף שקלים קנס.

אברהם פורז: זה בערעור?

משה גלילי: לא בערעור, אלא בפעם הראשונה.

משה גלילי: הוכח לגביו שהוא הפעיל יותר מפעם אחת, וגם לפני כן הוא היה מפעיל טלוויזיה בכבלים לא חוקית.

אברהם פורז: אילו עונשים ניתנו בעבר?

משה גלילי: לפני כן הקנסות היו נמוכים.

משה גלילי: באותו משפט היה ערעור, ובעקבות הערעור קיבלו הרשעה גם שדרנים והיה קנס של 100 אלף שקלים.

אברהם פורז: האם אתם מערערים במקרים שהעונש קל?

משה גלילי: זה לא משרד התקשורת, זאת הפרקליטות.

משה גלילי: בהחלט מערערים, ועובדה שבאותו בית-משפט ברמלה ערערו.

משה גפני: אני רוצה לדבר על שני אספקטים, ולא בטוח שהתשובות הן כולן מקצועיות, ההיבט הכלכלי וההיבט הציבורי.

משה גפני: לגבי ההיבט הכלכלי, חלק מחברי-הכנסת שיושבים כאן עזבו דיון בוועדת הכספים, שעניינו היה פתיחת ערוץ מסחרי, ערוץ שלישי בטלוויזיה, והתברר לנו שיש התנגדות קשה מאוד על רקע כלכלי, ומתגלגלים בעניין הזה הרבה מאוד סכומי כסף, אפילו במידה מסוימת שליטה על ערוצי תקשורת ומעבר לעניין הזה.

משה גפני: מתנהל שם מאבק שהוא מאבק חסר פשרות בנושא של האם כן לפתוח ערוץ שלישי בטלוויזיה או לא, כאשר בעצם אין שם שום דיון שיש בזה הפרעה למטוסים או דיון על ההיבט הציבורי של העניין.

משה גפני: מאחורי הדיון הזה עומד כסף, והרבה וגדול.

משה גפני: אני לא רוצה לדבר מעבר לכסף, כל אחד מבין למה אני מתכוון, ויש התנגדות.

משה גפני: אני מבין שחלק מההתנגדות לפתיחת ערוצי רדיו נוספים זה כסף, וחבר-הכנסת פריצקי כדרכו היטיב לבטא את זה יפה מאוד.

משה גפני: הוא הגדיר את זה במילה גזל, ואפשר להגדיר את זה אחרת.

משה גפני: זה נכון, לקול ישראל יש אינטרס, לגלי צה"ל יש אינטרס.

משה גפני: החלק השני הוא החלק הציבורי.

משה גפני: אנחנו עוסקים במדינה דמוקרטית, ומטבע הדברים היה צריך שכמו שאדם יכול להוציא עיתון, הוא יוכל לומר את דברו לציבור, אלא אם כן מדובר בעבירה על החוק כמו הסתה, דברים שגובלים בגזענות או דברים שפוגעים בבטחון המדינה.

משה גפני: מעבר לזה אדם יכול לומר את דעתו, זה יכול להיות ערבים, יהודים, עולים חדשים, ותיקים, חילוניים, דתיים וחרדיים.

משה גפני: כך נעשה בתקשורת הכתובה, כך זה צריך להיות בתקשורת האלקטרונית.

משה גפני: זה לא נעשה כך, וכאן אני מגיע לערוצים התורניים.

משה גפני: אני מקדים ואומר, שיהדות התורה מעולם – בניגוד לש"ס – לא ביקשה בהסכם הקואליציוני ערוץ רדיו.

יצחק גאגולה: כי אתם מסתדרים גם בלי הסכמים.

משה גפני: היו לזה ויש לזה סיבות אידיאולוגיות.

משה גפני: הלוואי והיו מאפשרים לנו להכניס בהסכם הקואליציוני ערוצי רדיו, אפילו ערוצי טלוויזיה, אבל אסרו עלינו להכניס את זה.

משה גפני: לכן אני חף מכל נגיעה קואליציונית או פוליטית או כל נגיעה מהסוג הזה.

משה גפני: לגבי החלק של הערוצים התורניים, ברגע שסותמים את הפה לערוצים התורניים, היכולת היחידה שיש לציבור ענק בישראל לשמוע תקשורת נלקחת ממנו.

משה גפני: יש רבים מאוד אצלנו שלא שומעים את קול ישראל, מסיבות דתיות, ואולי רבים עוד יותר שלא שומעים את גלי צה"ל.

משה גפני: יש שם תוכניות שלפי דעתי בן תרבות לא יכול לשמוע אותן.

משה גפני: על כל פנים, חלק גדול בציבור התורני איננו שומע תקשורת, בוודאי לא טלוויזיה.

אברהם פורז: מה עם רדיו קול-חי?

אברהם פורז: כבר כמה פעמים נסעתי באמצע הלילה לבני-ברק ודיברתי ברדיו הזה, אני רוצה לדעת אם אני מדבר סתם.

משה גפני: אתה דווקא מדבר לא רע שם, וגם פריצקי.

משה גפני: שומעים את הרדיו הזה, אבל בקטע קטן, באזורים של בני-ברק ופתח-תקווה.

משה גפני: מכאן ואילך, ברגע שאנחנו מגיעים לדיונים המקצועיים, הציבור הדתי במדינת-ישראל מתחיל להרגיש שעובדים עליו בעיניים.

משה גפני: לא יכול להיות בשום פנים ואופן, אין דוגמה כזאת לא בארצות-הברית ולא באירופה.

משה גפני: אם היה ברור לכולם שיש ציבור שאיננו מקבל תקשורת, ולא היו חוששים מהעניין הזה שאולי הוא יחזיר בתשובה וכל מיני דברים שאני שומע בחדרי חדרים, לא יכול להיות שבמשך עשר שנים לא מוצאים לעניין הזה פתרון, אלא אם כן מעוניינים בסתימת פיות.

משה גפני: לכן ברגע שיבואו אנשי המקצוע, ועם כל ההערכה והכבוד הם יגידו שהם מטפלים בערוצים התורניים כמו בערוצים החילוניים, זה פשוט לא רלוונטי.

משה גפני: הערוצים החילוניים הם ערוצים מסחריים, ואני חושב שצריך לאפשר להם גם כן, אבל יש ערוצים נוספים.

משה גפני: יש הערוץ הראשון ויש הערוץ השני ויש קול ישראל.

משה גפני: אפרופו קול ישראל, בשבוע שעבר דיברתי עם אמנון נדב ושאלתי אותו למה היתה הוראה לסגור את שידורי האקטואליה הדתית ברשת א'.

משה גפני: זאת הרשת היחידה שהיו בה 45 דקות של אקטואליה דתית, והחליטו לסגור את זה.

משה גפני: אז אם אנחנו מדברים על מדינה מערבית דמוקרטית מתוקנת, זה נעצר בגבול של הציבור התורני.

משה גפני: אבל אתה לא יכול להכריח אותי ולומר לי שיש ערוצי תקשורת, יש הערוץ הראשון, יש הערוץ השני, יש רשת ב', כי אני לא נותן לילד שלי לשמוע את רשת ב'.

משה גפני: אני יכול לנמק ואני יכול להביא שידורים.

משה גפני: על אחת כמה וכמה לא את גלי צה"ל.

משה גפני: משרד התקשורת על כל גלגוליו מספרים לנו סיפורים מה קורה בארצות-הברית ומה קורה באירופה.

משה גפני: יש פה ציבור, גם אם לא שני מיליון אלא מיליון אחד, שאין להם ערוץ תקשורת במילניום השלישי.

משה גפני: אז יש רדיו קול-חי, שהוא רדיו נחמד, בקטע מאוד קטן.

משה גפני: האם אתה מעלה על דעתך, אדוני היושב-ראש, שבעתיד לא יגידו שכאן היתה דיקטטורה, שכאן היה ציבור של מיליון נפש לפחות שלא קיבל ערוץ תקשורת?

משה גפני: האם מישהו יכול לומר לי היום, בנימוקים של מקצועיות, בג"ץ, בית-משפט?

משה גפני: אלה סיפורי מעשיות, האם נולדנו אתמול?

משה גפני: כולנו פה ילידי הארץ, אנחנו יודעים בדיוק מה שנעשה כאן.

משה גפני: מספרים לנו שאנחנו צריכים שיהיה מכרז.

משה גפני: אם היה קטע של תרבות במדינת-ישראל שהיה חייב ערוץ תקשורת ולא היה לו, האם לא היו מסדרים את זה לפני עשר שנים, בלי סיפורי מעשיות על שדה התעופה?

משה גפני: האם אנחנו חיים פה בתקופת הקרח?

משה גפני: יש מגמה שהיא חד-משמעית, יש חשש שמהערוצים התורניים יש אנשים שחוזרים בתשובה, וכתוצאה מזה ש"ס מקבלת 17 מנדטים.

משה גפני: זה הסיפור, אין סיפור אחר.

אברהם פורז: אם זה עובד כל-כך טוב באופן פירטי, אם יעשו את זה חוקי זה יקלקל להם.

אברהם פורז: הם יפסיקו להיות נרדפים.

משה גפני: היות שאני מכיר את המצב, אני יודע שאם יראו שזה באמת הולך בדרך הזאת, אין ספק שיתחילו לקחת גם אנשים לבית-סוהר.

משה גפני: אם יראו שהכל מתנהל למישרים, מחר החבר'ה האלה שיושבים פה יישבו בבית-סוהר.

משה גפני: הרי לא יאפשרו את החזרה בתשובה הזאת.

משה גפני: אדוני מנכ"ל משרד התקשורת, אדוני היועץ המשפטי של משרד התקשורת, אדוני היושב-ראש, יש ציבור במדינת-ישראל שהוא הציבור הדתי-חרדי, שאין לו ערוץ תקשורת.

משה גפני: צריך לנתק בין שני הדברים.

משה גפני: כל הנושא המסחרי הוא נושא מסחרי, כולנו מכבדים אותו, אנחנו יודעים גם מה ההשלכות שלו, אבל זה דיון שצריך להיעשות בפורומים אחרים.

משה גפני: כל הנושא הזה שצריך שתהיה תחרות שוויונית, גם זה נושא חשוב מאוד.

משה גפני: מה שמעניין אותי כחבר-כנסת, וצריך לעניין אותך כחבר-כנסת, כיושב-ראש ועדת הכלכלה, שתדע את האמת שיש ציבור גדול מאוד שאין לו ערוץ תקשורת בכל מיני טיעונים פורמליים.

משה גפני: כתוב בתורה, שפרעה גזר: "כל הבן הילוד היאורה תשליכוהו".

משה גפני: לא כתוב כל ילד יהודי, אלא כל הבן הילוד.

משה גפני: המדינה במצרים היתה מדינה שוויונית, מערבית, מתוקנת, דמוקרטית.

משה גפני: אלא שיצאה גזירה, היה שם יועץ משפטי, שכל ילד צריך לזרוק ליאור ובשקט אמרו שהכוונה היא רק ליהודים.

דני רוזן: בטכנולוגיה של היום, במה שקרוי בשפת העם שידורי FM, סקאלה ברדיו של תחום ה-FM 88 ו-108, בתחום הזה יש היום הרבה רשתות – רשת ב' והגל הקל וקול המוסיקה ורקע וקול הדרך והגל הבטוח וגלי צה"ל וגלגל"צ ואחרים.

דני רוזן: יש גם הרשות הפלסטינית.

דני רוזן: אנחנו מדינה קטנה.

דני רוזן: אם אתה רוצה שישמעו אותך ובאיכות סבירה, יש מגבלה על כמות התחנות.

דני רוזן: בכל אירופה יש 15 תחנות ארציות בכל מדינה ועוד כמה אזוריות.

דני רוזן: בארץ כבר יש יותר, והספקטרום לא גדל.

דני רוזן: בכנסת מחוקקים איזה חוקים שרוצים, אבל חוק מקסוול לא משתנה, זה חוק פיסיקלי.

דני רוזן: הרדיו האזורי היה ניסיון לפתרון לתת יותר ביטוי.

דני רוזן: זה התגלגל לפני שנים, והתוצאה הסופית שלו היא שהוא לא הצלחה כלכלית.

דני רוזן: תחנות הרדיו האזוריות הן לא מצליחות כלכלית, כולן בבעיה כלכלית זו או אחרת, וזה לא כמו הערוץ השני בטלוויזיה.

דני רוזן: לכן המלחמה שם היא שונה.

דני רוזן: אין ספק שחייבים לעשות שינויים בהסדרת הרדיו האזורי, כדי שהוא יוכל להתפרנס בכבוד.

דני רוזן: הוא גם מבטא באזוריו צרכים של אוכלוסייה.

דני רוזן: רדיו בבני-ברק, למשל, שונה באופיו מרדיו בנצרת, שזה אזור ערבי.

דני רוזן: אנחנו, בדחילו ורחימו, בזהירות רבה, אמרנו אחרי בדיקה הנדסית מאוד רצינית, שאנחנו חושבים ויכולים להתחשב במציאות הטכנולוגית ולהוסיף עוד שלושה משדרים ארציים בהספקים נמוכים.

דני רוזן: לא משדר גדול, אלא מספר משדרים יותר קטנים.

דני רוזן: כבעלי מקצוע בתחום הזה נתנו למחוקקים לקבוע איך לחלק אותם.

אברהם פורז: מה קורה עם התחום של הגלים הבינוניים, ה-AM?

דני רוזן: התחום של הגלים הבינוניים זמין.

דני רוזן: אפשר להוסיף בו תחנות, אבל אף אחד לא רוצה.

דני רוזן: הסיבה היא פשוטה, העלות מאוד יקרה להקים משדר AM שמכסה חלקים גדולים מהמדינה, האיכות היא מאוד נמוכה, ואף אחד לא רוצה את זה.

דני רוזן: כולם רוצים, בצדק, משדרי FM.

דני רוזן: יש מגבלה, ולא אנחנו נחליט איך לחלק, אלא אתם חברי-הכנסת והממשלה.

משה גפני: אנחנו לא נחלק, מכיוון שמה שאנחנו נחלק בג"ץ יתערב.

משה גפני: למה אתם לא עוברים לדיגיטלי?

דני רוזן: ברור שאם יש משאב מוגבל והרבה קופצים, צריך לחלק אותו בדרך שוויונית.

דני רוזן: בעניין הפרעות של השידורים הפירטיים, זאת לא בדיחה, זה לא סיפורי מעשיות, זאת סכנה אמיתית.

דני רוזן: כשאתם רואים פקחי טיסה שרצים כמו עכברים מסוממים ולא יודעים איך להתקשר למטוס ולומר לו שיילך סביב שלא ינחת וכדומה, זאת לא בדיחה.

דני רוזן: הבעיה העיקרית שלנו היום נובעת משידורים פירטיים, בדרך כלל כמה משדרים באותו מקום, או אפילו לא באותו מקום פיסית אבל מטרים ספורים זה מזה.

דני רוזן: זאת בעיה מאוד קשה.

דני רוזן: התופעה הכי בולטת היא בקשר אווירי, יש הפרעות למערכות ניווט.

דני רוזן: אני מציע שאף אחד לא יקל ראש בבעיה של ההפרעה.

דני רוזן: רדיו פירטי לא בהכרח חייב להפריע, אבל אם הוא משתמש בציוד מאוד זול, בצורה לא כל-כך מקצועית, הוא גורם להפרעות.

דני רוזן: אנחנו נותנים עדיפות מאוד גבוהה לטיפול בהפרעות שמסוכנות לחיי אדם.

דני רוזן: בערב סוכות הסתובבו 14 מטוסים באוויר בלי קשר עם מגדל הפיקוח מעל שדה התעופה בן-גוריון.

דני רוזן: זאת בכלל לא בדיחה, זה עסק מאוד כבד, שבנס נגמר טוב.

דני רוזן: לגבי הרדיו הדיגיטלי, העולם עובר לרדיו דיגיטלי.

דני רוזן: הבעיה הזאת שיותר ציבור רוצה להתבטא ברדיו, הרדיו הפך ליותר מפולח, לאוכלוסייה יותר מצומצמת שרוצה אותו כאמצעי ביטוי, זאת תופעה כלל עולמית.

דני רוזן: הטכנולוגיה מתחילה לאפשר את זה, מתחילים שידורים דיגיטליים.

דני רוזן: בהרבה מדינות התחילו כבר שידורים דיגיטליים.

דני רוזן: ברדיו נעשה ניסוי של שידורים דיגיטליים, עם שישה-שבעה ערוצים דיגיטליים.

דני רוזן: יש הרבה בעיות ביישום של הדבר הזה, ויש בעיה אחת שלא ביכולתנו לפתור אותה, והיא מחיר המקלטים.

דני רוזן: היום מחיר של מקלט דיגיטלי הוא 1500 דולר.

דני רוזן: זה לא רלוונטי, אבל ירידת המחיר היא כ-30% בשנה.

דני רוזן: אנחנו מעריכים שתוך כמה שנים זה יגיע למחיר סביר, ולכן בעוד כמה שנים נוכל להכניס בארץ מקלטים דיגיטליים.

משה גפני: שר התקשורת אמר לי לפני ארבעה חודשים, שתוך שנתיים ייכנסו המקלטים הדיגיטליים.

דני רוזן: אני חושב ששנתיים זה לא ריאלי, וגם כשזה ייכנס, בגלל מכירי המקלטים עד שזה יחדור לשוק זה ייקח זמן.

דני רוזן: באירופה אף אחד לא משתמש בשידור דיגיטלי.

דני רוזן: בארצות-הברית מ-2001 כל מכונית של ג'נרל-מוטו יהיה לה AM, FM ו-XM בתחום הדיגיטלי, לווייני.

דני רוזן: מכוניות הפורד יהיו באותה תקופה עם רדיו דיגיטלי שגם הוא על לוויין.

דני רוזן: הרעיון הוא שישלמו דמי מנוי 9.95 דולר בחודש ויקבלו כ-100 ערוצים, 50 ערוצי מוסיקה ו-50 ערוצי חדשות.

דני רוזן: באיזו מידה זה יהיה בזמן, באיזו מידה זה יצליח, באיזו מידה אפשר ליישם דבר דומה גם בישראל, אני לא יכול להגיד, זה מוקדם מדי לומר.

דני רוזן: אנחנו רואים את שני המודלים של הרדיו הדיגיטלי, המודל האמריקני, שהוא רדיו למנויים בכלי-רכב, או השיטה האירופאית, שזה רדיו שמאפשר יותר ערוצים ויותר ביטוי.

דני רוזן: אני לא יודע מהו המודל המתאים לישראל, עוד לא עבדנו על זה, זה עוד רחוק מאתנו בכמה שנים ולא עונה לבעיות שעכשיו על הפרק.

דני רוזן: אנחנו רוצים להתחיל תוך חצי שנה עד שנה שידורים שעונים לצרכים של קהילות כאלה ואחרות, ולא לחכות למקלטים דיגיטליים.

יצחק גאגולה: בוודאי בדקתם את אותם התדרים שעולים ומפריעים לנחיתות.

יצחק גאגולה: למה כל הערוצים צריכים לסבול בגלל תדר אחד או שניים, אם ישנם?

יצחק גאגולה: דבר שני, עדיין לא הבנתי מה עם הטענה שיש אנשים מקצועיים שאומרים שיש פה מגמתיות של מישהו שעולה על התדרים ומשבש, ולאו דווקא הערוצים הפירטיים למיניהם.

דני רוזן: אם יש מישהו שעולה ומשבש, אני עוד לא מצאתי אותו.

דני רוזן: לעומת זאת, מצאנו הפרעות, איתרנו אותן באמצעים האלקטרוניים שלנו, הפסקנו את המשדר וההפרעה נפסקה, פעם אחר פעם.

דני רוזן: כך שההפרעות הן אמיתיות, מוחשיות.

דני רוזן: היו לנו הפרעות שהיה קשה מאוד לאתר אותן.

דני רוזן: לא כל ההפרעות הם מרדיו פירטי, יש הפרעות מכל מיני דברים אחרים.

דני רוזן: יש גם הפרעות כתוצאה מתקלות ברדיו תקני, וגם אותן אנחנו מאתרים ומתקנים.

דוד כהן: יש כתובת, זה חשוב.

דני רוזן: גם ברדיו פירטי הרבה פעמים כשיש הפרעה אנחנו מזהירים את האנשים המתאימים כדי שיפסיקו לבד, ולצערי הם לא עושים את זה.

משה גפני: האם ההפרעות הן מאזור שדה התעופה?

משה גפני: האם אפשר להפריע ממטולה לשדה התעופה בן-גוריון?

דני רוזן: לא, אבל אפשר לסגור גם שדה תעופה צבאי באזור עפולה, וזה קרה לנו.

משה גפני: האם ההפרעות בשדה התעופה בן-גוריון הן מתחנות באזור?

דני רוזן: תחנות ביישוב כמו מכבים.

משה גלילי: השבוע נסגרה תחנה בירושלים שהפריעה לעטרות.

דני רוזן: יש מה שנקרא מסלולי תעופה.

דני רוזן: אם מטוס בא לנחות בנמל התעופה בן-גוריון והוא עובר מעל דרום תל-אביב, ומשדר בדרום תל-אביב חוסם אותו, המטוס מאוד קרוב למשדר שחוסם אותו ומאוד רחוק יחסית משדה התעופה.

דני רוזן: התקשורת למטוסים היא בטכנולוגיה שנקראת AM לא FM, והיא מאוד רגישה להפרעות.

דני רוזן: זה תקן עולמי, הוא לא ישתנה עוד הרבה מאוד שנים.

דני רוזן: הקשר התעופתי מאוד רגיש להפרעות.

נאוה בת-צור שטראוס: הדרך היחידה שאנחנו מכירים לשידורים היא הדרך החוקית.

נאוה בת-צור שטראוס: נטענה כאן טענה כאילו הרשות נגד פתיחת כל מיני תחנות, אין ספק שחייבים לתת מענה לכל הציבור, אם זה ציבור חרדי, אם זה ציבור דתי, אם זה ציבור רוסי.

נאוה בת-צור שטראוס: בידי הרשות השנייה יש רשימה שלמה של בקשות לתחנות רדיו ייעודיות למיניהן, ולאו דווקא דתיות או חרדיות, והיום לצערנו אנחנו לא יכולים לתת להן מענה.

נאוה בת-צור שטראוס: לקחת את המענה בכוח, כפי שאמר חבר-הכנסת פריצקי כגזל, אני לא חושבת שזה הדבר המקובל.

נאוה בת-צור שטראוס: נטענה כאן טענה, שיש מגמה נגד הציבור החרדי והדתי.

נאוה בת-צור שטראוס: הרשות השנייה פרסמה מכרזים, היא אפשרה לכל מי ששידר פירטי לסגור את עצמו ערב המכרז ולגשת למכרז.

אברהם פורז: חוץ מרדיו קול-חי יש עוד תחנה בעלת צביון דתי ברשות השנייה?

נאוה בת-צור שטראוס: זאת היחידה.

משה גפני: ההאשמה שלי על סתימת פיות לא היתה כלפי הרשות השנייה.

נאוה בת-צור שטראוס: כרגע אני מייצגת את החוק.

משה גפני: את החוק אני מייצג בשלב הזה.

נאוה בת-צור שטראוס: היו לנו מגעים עם קבוצות כאלה ואחרות.

נאוה בת-צור שטראוס: גם אם יינתן ערוץ בעל צביון דתי כלשהו, אני לא מגדירה אותם, אנחנו רואים שגם פה יש אי הסכמה על צביון דתי.

משה גפני: ש"ס ואני יחד.

נאוה בת-צור שטראוס: השאלה היא, האם זה יחסל את תופעת הרדיו הפירטי, ואני כבר אומרת שלא.

נאוה בת-צור שטראוס: לכל יהודי יש בית-הכנסת שבו הוא מתפלל ובית-הכנסת שבו הוא לא מתפלל.

שמואל בן-חיים: לכם יש 70 ערוצים, למה לנו רק ערוץ אחד?

אברהם פורז: אני מבקש לדעת על הקלות הבלתי נסבלת של עונשים שהוטלו עד היום.

נאוה בת-צור שטראוס: בפסיקה הראשונית בבית-משפט השלום אמר השופט במפורש, שכל עוד ערוץ 7 קיים הוא לא מרגיש נוח לתת ענישה כבדה במסגרת החוק, ולכן רוב הנאשמים יצאו בענישות קלות ביותר.

נאוה בת-צור שטראוס: היו כמה שיצאו אף ללא ענישה.

אברהם פורז: זה שופט אחד מסוים?

נאוה בת-צור שטראוס: זה שופט מסוים ברמלה, השופט ברוך.

אברהם פורז: האם הפשיטות היו על תחנות באזור רמלה?

נאוה בת-צור שטראוס: במקרה עלתה שם על הפרק תחנה חילונית, לא בעלת צביון דתי.

נאוה בת-צור שטראוס: במקביל באותו זמן היה דיון בבית-משפט השלום בתל-אביב, וגם הם יצאו בעונשים יחסית קלים, של 20 אלף שקלים.

אברהם פורז: הם הועמדו לדין על-פי פקודת הטלגרף או לפי חוק הרשות השנייה?

נאוה בת-צור שטראוס: לפי חוק הרשות השנייה.

משה גפני: אבל שם זה גם היה טלוויזיה.

משה גלילי: היה לו ניסיון בעבר.

משה גפני: לא משנה, אבל העבר שלו היה גם על טלוויזיה.

נאוה בת-צור שטראוס: לשמחתנו לאחרונה הנושא עולה על סדר היום הציבורי, לצערנו בגלל הפרעות למטוסים.

נאוה בת-צור שטראוס: אבל אני חייבת לציין שיש כאן הפרה בוטה ומתמשכת של חוק במדינת-ישראל.

אברהם פורז: למה אתם לא מערערים?

אברהם פורז: למה אתם לא מביאים את זה לבית-המשפט העליון?

נאוה בת-צור שטראוס: כי הרשות השנייה לצערנו היא איננה גוף שיכול לבצע.

אברהם פורז: אבל אתם הלקוח, אם אתם הייתם לוחצים כמו שצריך הייתם מגישים ערעורים.

נאוה בת-צור שטראוס: חבר-הכנסת פורז, אתה יודע שאנחנו משמיעים את דברנו כמעט בכל פורום אפשרי, כמעט בכל ועדה אפשרית.

נאוה בת-צור שטראוס: אני חושבת שכאן צריכה להיות חשיבה שונה.

אברהם פורז: חוק שנותן שלוש שנות מאסר ושלושה מיליון שקלים קנס, ושופט נותן עונש מגוחך, זאת זכותו.

אברהם פורז: אבל למה אין ערעורים?

נאוה בת-צור שטראוס: הרשות ערערה.

אברהם פורז: חוק הרשות השנייה הוא בתוקף משנת 1989, עשר שנים, ואתם מביאים דוגמה אחת של מאסר בפועל, אז זה כישלון של המערכת.

נאוה בת-צור שטראוס: זאת הפרקליטות שמערערת, והיא מערערת בצדק, עושים שם עבודה סיזיפית, עד שתופרים תיק כזה.

נאוה בת-צור שטראוס: חבל שאין כאן נציג הפרקליטות, אני מלווה אותם.

משה גפני: אנחנו מתפלאים על החד-צדדיות שלך.

אברהם פורז: מותר לי להיות חד-צדדי.

משה גפני: אתה כיושב-ראש ועדת הכלכלה, כשאנחנו העלינו פה את הנושא של עבירה על החוק בפתיחת חנויות בשבת, לא שאלת את נציג הממשלה למה הם לא הולכים בכל הכוח ומכניסים אנשים לבית-סוהר, ודווקא בנושא של סתימת פיות, שאתה אביר פתיחת הפיות, אתה שואל אותם למה הם לא מכניסים אנשים לבית-סוהר.

יצחק גאגולה: הציבור הזה גם ככה מרגיש שסתמו לו את הפיות.

יצחק גאגולה: אם תתנו להם שלוש שנים מאסר ושלושה מיליון שקלים קנס, זה יתסיס אותם יותר מדי.

אברהם פורז: אין המדובר רק בתחנות חרדיות, מדובר גם בתחנות חילוניות שלא אוכפות את החוק.

נאוה בת-צור שטראוס: כיוון שאין הנחתום מעיד על עיסתו, אני יכולה להגיד שאתה מלווה את הנושא הזה של תחנות רדיו אזוריות ופתיחת השמיים מראשית קיומו של החוק.

נאוה בת-צור שטראוס: אתם עושים בלבול בין פתיחת השמיים לבין קיום החוק, אלה שני דברים נפרדים.

משה גפני: אני בעד שמירת החוק.

אברהם פורז: אתה בעד שמירת חוק שעות עבודה ומנוחה.

משה גפני: לא, אני בעד שמירת החוק כולו.

משה גפני: אני מוכן שיסגרו את כל הרדיו הפירטי ושיסגרו את כל הקניונים בשבת.

משה גפני: אתה בעד?

אברהם פורז: אם כל הקניונים היו בידיי.

משה גפני: אני בעד שמירת החוק, לא כולם פה בעד שמירת החוק.

נאוה בת-צור שטראוס: במקביל למה שהציגו את תחנות הרדיו האזוריות ככושלות, אני חייבת להגיד שאחוזי ההאזנה של תחנות הרדיו האזוריות היום ברוב הארץ כמעט עוברים את קול ישראל וגלי צה"ל.

נאוה בת-צור שטראוס: אחוזי ההאזנה מראים, שיש ציבור שזכותו לקבל את תחנות הרדיו שלו.

נאוה בת-צור שטראוס: אני מסכימה אתך שזה בסוף מיתרגם לכסף, כי הרדיו האזורי הוא רדיו מסחרי.

צח גרניט: אין לנו התנגדות עקרונית לנושא של הסדרת תחנות רדיו ייעודיות לקהל החרדי.

צח גרניט: רדיו קול-חי הוא אחת התחנות האזוריות שעוד לא הצליחה לעמוד על הרגליים מבחינה כלכלית.

צח גרניט: היא תחנה שסובלת הפסדים כספיים בגלל סיבה אחת בלבד, תחנות הרדיו הפירטיות.

צח גרניט: הם משלמים כסף דמי זיכיון, תמלוגים.

צח גרניט: הם מבצעים את כל התשלומים שצריך לבצע בכדי לעמוד בתנאים מסוימים, הם הוציאו כסף רב על-מנת לעמוד במכרז, הוציאו מיליון דולר בשביל להקים תחנה לפי דרישות הרשות השנייה, ואז אחרי שהם הוציאו את כל זה הם צריכים להתמודד באזור הקטן של פתח-תקווה, בני-ברק, ראשון-לציון עם עוד יותר מ-10 תחנות רדיו פירטיות, שמשדרות בדיוק לאותו קהל שהם מנסים להגיע אליו.

צח גרניט: יש פה תחנה ששומרת על החוק, ונגרמים לה הפסדים כספיים כבדים וגדולים בגלל תחנות הרדיו הפירטיות.

צח גרניט: לזה התכוונו כשדובר על גזל.

שמואל בן-חיים: זה בגלל שהיא תחנת רדיו לא דתית.

צח גרניט: היא תחנה דתית, ובשנה האחרונה, על-מנת להשביע את רצון המאזינים שלה, היא לקחה כיוון עוד יותר דתי במודע, מתוך ידיעה שזה מה שהציבור שלה דורש.

צח גרניט: את הרעיון הזה של פגיעה בתחנות רדיו צריך להבין.

צח גרניט: הסדרה של השוק צריכה להיות בצורה שלא פוגעת בתחנות רדיו.

צח גרניט: אין תחנת רדיו אזורית אחת במדינת-ישראל, שתחנת רדיו פירטית לא שיבשה בשלב כזה או אחר את השידורים שלה.

צח גרניט: משרד התקשורת נתן לנו תדרים, כל תחנה קיבלה תדרים, ועל כל אחד מהתדרים שביקשה לשלם בעבורו, היתה תחנת רדיו פירטית שהפריעה לשידורים.

צח גרניט: רק לפני ארבעה חודשים לא קלטו תחנת רדיו באזור השרון, רדיו 99FM, במשך ארבעה שבועות כמעט בכל אזור הזיכיון שלו בגלל שתחנת רדיו, במקרה זה תחנת רדיו ערבית, הפריעה לשידורים שלו.

צח גרניט: וגם תחנות הרדיו החרדיות והדתיות מפריעות לשידורים.

צח גרניט: במקרה הזה זכור הסיפור של 102FM, רדיו תל-אביב, שתחנה מקבילת קול הנשמה שידרה בתדר 102FM.

צח גרניט: זה היה לפני שנתיים וחצי, והיא הפריעה לציבור שלו.

נאוה בת-צור שטראוס: היא קראה לציבור מאזיניה לשרוף את התחנה 102.

צח גרניט: חשוב להבין את זה בשביל להבין את הדבר הכי פשוט, למה צריך להיות סדר.

צח גרניט: הבעיה של ערוצים ייעודיים, שהיום יש הצעת חוק שעומדת על שולחן הממשלה.

צח גרניט: אנחנו הודענו באופן חד-משמעי לממשלה שאנחנו נהיה מוכנים לכל תהליך, ובתנאי שזה יהיה משולב ברפורמה של הרדיו האזורי.

צח גרניט: הנושא של רדיו אזורי, כמו שאמר מנכ"ל משרד התקשורת וכמו שכולם יודעים, זה רדיו שהרגולטור עשה הרבה מאוד טעויות כשנתנו את הזכיונות שלו.

אברהם פורז: מה הטעויות?

צח גרניט: טעויות כמו חיוב להשקיע סכומים מופרזים בהקמת תחנות, טעויות כמו פיקוח מוגבר, טעויות כמו בעיות מול רשות השידור, שעשתה מחירי היצף.

צח גרניט: אני לא רוצה לסקור עכשיו את כל הבעיות של הרדיו האזורי, כולם מכירים אותם.

צח גרניט: לתחנות האזוריות נגרם נזק כספי גדול מאוד.

צח גרניט: אם רוצים להסדיר את נושא שידורי הרדיו הייעודיים לציבור החרדי, אנחנו נסכים לזה בתנאי אחד, שבאותה הזדמנות עושים רפורמה כוללת, מקיפה, שמסדירה את כל הנושא של שידורי רדיו, שזה נושא שיש בו הרבה בלגאן, תחרות לא הוגנת.

אברהם פורז: אנשי המשטרה, אני שב ושואל אתכם למה עד היום אנחנו לא מצליחים לאכוף את החוק.

ירחמיאל הלפרין: שאלת קודם מדוע רמת הענישה היא נמוכה.

יצחק גאגולה: היתה פה שאלה קודמת לגבי המספרים, שהמספרים מוכיחים שיש מגמתיות.

ירחמיאל הלפרין: רמת הענישה הנמוכה קשורה באופן ישיר לרמת אכיפה מאוד נמוכה שהיתה בתחום הזה במשך כל השנים, וכשהיינו מביאים רדיו פירטי לדין בצדק היה אומר הנאשם, שפועלות בשטח עוד 200 תחנות, ומדוע רוצים למצות אתו את הדין כאשר לא אוכפים את החוק.

ירחמיאל הלפרין: עכשיו, לאור הגברת האכיפה, ויש פה הגברה במאות אחוזים, מסתמנת מגמה של החמרה בענישה.

ירחמיאל הלפרין: אנחנו גם התארגנו מבחינת טיעונים לעונש, להביא בפני בית-המשפט את כל הנתונים והעובדות.

ירחמיאל הלפרין: כי לומר עונש הולם בתיק מסוג כזה, לשופט זה לא אומר דבר.

ירחמיאל הלפרין: היום אנחנו מאורגנים אחרת, וגזרי הדין האחרונים שניתנו מצביעים על אותה מגמה.

ירחמיאל הלפרין: יש גם מגמה להגיש ערעורים.

ירחמיאל הלפרין: הדבר העיקרי שבגללו אנחנו פה זאת אותה ביקורת והאשמות שמוטחות מדי פעם במשטרה על אכיפה בלתי שוויונית.

ירחמיאל הלפרין: זה נשמע קצת מוזר שתוקפים אותנו על אכיפה בכלל, בדרך כלל תוקפים אותנו על חוסר אכיפה.

ירחמיאל הלפרין: אבל כדי להיתפס במשהו טוענים על אכיפה בלתי שוויונית, כאילו שאנחנו פועלים משיקולים זרים.

ירחמיאל הלפרין: אני רוצה חד-משמעית לומר, שהשיקולים שלנו הם שיקולים משטרתיים מקצועיים נקיים לחלוטין.

ירחמיאל הלפרין: לדוגמה, אם אנחנו מגלים תחנות שפעלו לפני שנה או בחצי השנה האחרונה, אנחנו חוזרים אליהן שוב.

ירחמיאל הלפרין: אם כבר תפסנו אותם פעם והתרענו והם מודעים היום לסכנות, אנחנו פועלים שוב נגדם.

ירחמיאל הלפרין: אנחנו הרי לא מסוגלים לפשוט על כל התחנות במכה אחת.

ירחמיאל הלפרין: אגב, פעולה כזאת צריכה להבשיל.

ירחמיאל הלפרין: זה לא שמשרד התקשורת אומר שיש תחנה, ואנחנו מיד רצים אליה, אלא אם כן יש הפרעה שמסכנת את התעופה.

ירחמיאל הלפרין: אנחנו צריכים להתארגן ולבדוק את השטח, יש תהליך מסוים שאנחנו פועלים לפיו.

ירחמיאל הלפרין: מדברים על חוסר שוויון.

ירחמיאל הלפרין: אני אקרא לכם בצורה אקראית תחנות שפעלנו נגדן בשנה האחרונה, ותגידו לי אם אלה תחנות דתיות או חרדיות.

ירחמיאל הלפרין: אני מדבר על תחנות כמו רדיו CT, רדיו סטאר, רדיו גלים בשפה הרוסית, רדיו רוסי נוסף, קול הצפון מכרמיאל, עוד כמה תחנות רוסיות, תחנה ערבית שהפריעה לחיל האוויר, אל-בלאד, רדיו סטאר, רדיו מיקס, רדיו חופית.

ירחמיאל הלפרין: מבחינת אחוזים, מתוך כל התחנות שפעלנו נגדן יחד עם משרד התקשורת בשנת 1999, מתוך 118 אנחנו מזהים 59 תחנות שמזוהות כחרדיות-דתיות.

ירחמיאל הלפרין: כלומר כ-50%.

ירחמיאל הלפרין: צריך לזכור שיש הרבה תחנות רדיו חרדיות דתיות.

יצחק וקנין: הדוברים פה אמרו שבחצי השנה האחרונה היתה מגמה יותר גדולה לאכוף את החוק לגבי אותם הערוצים, גם החרדים וגם הלא חרדים, כשברור לחלוטין שרוב התחנות שנסגרו בתקופה הזאת או שהיו עליהן פשיטות היו תחנות חרדיות.

יצחק וקנין: אם אנחנו לוקחים מתוך 118 התחנות שפשטו עליהן, 50% מהן הן תחנות חרדיות.

יצחק וקנין: זאת אומרת, הפשיטה היתה על תחנות חרדיות.

יצחק וקנין: מדינת-ישראל לא השכילה ב-50 השנים האחרונות לתת מענה ופתרון לציבור מסוים.

יצחק וקנין: המענה הזה הוא בכל התחומים.

יצחק וקנין: אנחנו לא צריכים להגיד שאנחנו מקופחים או מסכנים, אלא יש מגמה לסתום פיות.

יצחק וקנין: הייתי מצפה דווקא מהמנכ"ל שלי ממשרד התקשורת להגיד פה שהציבור הזה לא מקבל שום מענה.

יצחק וקנין: נותנים בטלוויזיה לציבור הערבי שעה וחצי ביום, אבל לציבור החרדי לא נותנים כל מענה, כי יש מגמה.

דוד כהן: קול ישראל משדר בערבית מ-06:00 עד 24:00, אבל זה מעוגן ולפי החוק.

משה גפני: את חצי השעה שהיתה בקול ישראל הורדתם.

יצחק וקנין: מספיק להתכסות בשמיכות, בואו נשים את הדברים על השולחן.

יצחק וקנין: מדינת-ישראל לא נותנת פתרון לציבור הזה.

יצחק וקנין: האם גלי צה"ל נותן להם פתרון?

יצחק וקנין: יש תשעה ערוצים שהמנכ"ל מנה אותם.

יצחק וקנין: אם אתה יכול להכחיש את העובדות שאני מציין, תכחיש, אבל אין לך מה להכחיש.

יצחק וקנין: הציבור הזה לא מקבל מענה.

דוד כהן: אני מדבר על הדרך.

יצחק וקנין: לא מעניינת אותי הדרך.

יצחק וקנין: אני חושב שהמדינה היתה צריכה מזמן להבין שהציבור הזה צריך לקבל פתרון הולם, כי לציבור הזה יש דרישות משלו למה שהוא רוצה לשמוע.

יצחק וקנין: אני לא יכול לשמוע את כל הבולשיט של גלי צה"ל, חלק מהשידורים אי-אפשר לשמוע.

יצחק וקנין: כך גם בקול ישראל ובערוצים אחרים.

יצחק וקנין: אני חושב שהמדינה היתה צריכה להבין מזמן, לא היום.

יצחק וקנין: היום מנסים למרוח ולהגיד שיעשו ערוצים ייעודיים.

יצחק וקנין: אני לא יודע לאן זה הולך, למרות שאני שותף לכל המהלך הזה.

אברהם פורז: אתה סגן שר במשרד התקשורת.

אברהם פורז: תביאו פתרון פוזיטיבי, אבל אל תצדיק שידורים פירטיים.

יצחק וקנין: אני לא מצדיק שידורים פירטיים, ואני אומר את זה בצורה חד-משמעית.

משה גפני: למה אתה מצדיק פתיחת קניונים בשבת?

יצחק וקנין: על אותו משקל, המדינה לא אוכפת הרבה דברים שהם לא רק רדיו פירטי.

משה גפני: לא, הוא מגן עליהם.

יצחק וקנין: אני בעד החוק, אבל החוק הזה צריך לאפשר שוויון הזדמנויות.

נגה רובינשטיין: אני מייצגת את עמדת היועץ המשפטי לממשלה.

אברהם פורז: לי לפחות את חייבת הסבר למה הקלות הבלתי נסבלת של הענישה לגבי אלה שכבר נתפשים.

נגה רובינשטיין: הענישה זה תחום ששייך לבתי-המשפט.

אברהם פורז: אבל אתם הגורם שיכול לערער.

נגה רובינשטיין: נכון, ובאמת בתקופה האחרונה התחילו לערער.

נגה רובינשטיין: המקרה של רמלה הוא מקרה ראשון, אבל אנחנו מקווים שהוא סימן דרך.

משה גפני: למה אתם לא מגישים משפטים נגד פתיחת הקניונים בשבת, או נגד פעילות מסיונרית, או נגד כל החוקים הדתיים?

אברהם פורז: הם מגישים.

משה גפני: אולי תגידי כמה תביעות הגשתם על מסיון, כמה תביעות הגשתם על קניונים בשבת, כמה תביעות הגשתם על כל החוקים הדתיים?

יצחק גאגולה: כבר ארבעה חודשים אני מחכה לתשובה מהיועץ המשפטי לגבי הסתה פרועה של פרופסור אורנן בערוץ הראשון בשידור חי, ועד היום הוא לא נתן לי תשובה.

יצחק גאגולה: הוא אמר שצריך לזרוק את הדוסים לים, ועד היום לא קיבלתי תשובה.

יצחק גאגולה: אם זה היה כלפי ציבור אחר, כמו כלום היו חוקרים אותו.

יצחק גאגולה: אין לנו שום זכות קיום, לא ערוצים ולא שום דבר.

משה גפני: מי אתה?

משה גפני: אתה בסך הכל מש"ס.

אברהם רביץ: אבל במציאות לא קיימו את מה שהוא אמר, לא זרקו לים, אז מה אכפת לך?

נגה רובינשטיין: רציתי להצטרף לעמדה שהוצגה כאן בהתחלה על-ידי היועץ המשפטי של משרד התקשורת.

נגה רובינשטיין: כרגע החוק שעבר בכנסת הוא חוק שהוא לא בתוקף, והיועץ המשפטי הוא בעמדה שכל עוד החוק הזה לא בתוקף התחנות הפירטיות פועלות ללא היתר וצריך לפעול כנגדן.

נגה רובינשטיין: לא צריך לחכות עד שתהיה הפרעה לשידורים בנמל התעופה, אלא צריך לפעול ברגע שהן פועלות בניגוד לחוק.

נגה רובינשטיין: לפי הנתונים, כפי שהוצגו על ידינו ועל-ידי תת ניצב הלפרין, האכיפה נעשית באופן שוויוני, ולכן אנחנו לא מוצאים בזה כל בעיה.

נתן-נפתלי בורשטיין: אני מהאיגוד למען ערוצי הקודש.

אברהם פורז: זה ארגון של פירטים?

נתן-נפתלי בורשטיין: לא, זה איגוד שמבקש לעשות את הרדיו לחוקי.

משה גפני: זה כמו ארגון התק"מ, שפותח את הקניונים בשבת.

נתן-נפתלי בורשטיין: בקשר להפרעות לנמל התעופה, אם יש פה הרשימה של אותן 115 תחנות, אני רוצה שתאמרו מה הסיבות שכתובות בקשר לסגירה עד לפני ארבעה חודשים ומה הסיבה לסגירה בארבעה החודשים האחרונים.

משה גלילי: מתוך 118 שנסגרו בשנת 1999, 55 היו חרדיות, כלומר בסביבות 45%.

משה גלילי: מתוך 118 – 43 הפריעו או לתעופה או לצה"ל או למשטרה.

משה גלילי: היו גם הפרעות למשטרת ישראל.

משה גלילי: בארבעה החודשים האחרונים או בחצי השנה האחרונה יש פחות הפרעות לתעופה, לצערי יותר הפרעות לצה"ל, בגלל אותה החלטה של שרים והחלטה של היועץ המשפטי לממשלה לא לחכות עד להפרעה בפועל, אלא לפעול לפני כן.

משה גלילי: אני רוצה להוסיף לגבי דברי המנכ"ל לגבי מערכות ניווט של מטוסים.

משה גלילי: מערכות של תקשורת של מטוסים, כשמפריעים לטייס בקשר הוא מיד יודע שמפריעים לו, אומרים לו לעבור ערוץ, זה תהליך מסובך שיכול ליצור בעיות.

משה גלילי: הפרעה למערכת ניווט זה הרבה יותר גרוע, כי אתה לא יודע, אתה לא שומע את זה באוזן.

משה גלילי: יכול מישהו להיכנס באדמה בזמן הנחיתה בגלל שמפריעים לו לניווט.

משה גלילי: וזאת סיבה נוספת למה החלטנו להגביר את האכיפה כנגד תחנות עוד לפני שהן מפריעות בפועל.

נתן-נפתלי בורשטיין: לפני ארבעה חודשים, בסוכות, כשהיה הסיפור עם החרדים, קמו ערוצים חרדיים.

נתן-נפתלי בורשטיין: יש מעבדה מיוחדת שבדקו משדרים, כולם בדקו את המשדרים והתקבלה תשובה אחת ויחידה, שאין כל הפרעה לנמל התעופה בן-גוריון.

נתן-נפתלי בורשטיין: מאז שהתפרסם הסיפור הזה, הסיבה של ההחרמות היא כבר לא הפרעות לנמל התעופה, אלא החוק.

שמואל בן-חיים: אנחנו מייצגים פה ציבור של שני מיליון מאזינים של ערוצי הקודש.

אברהם פורז: האם יש ארגון כזה?

שמואל בן-חיים: כן.

שמואל בן-חיים: של המאזינים.

אברהם פורז: על סמך מה אתה אומר את זה?

אברהם פורז: אני יוצא מהנחה שאתה מדבר בשם עצמך.

שמואל בן-חיים: אנחנו במצוקה נוראית.

שמואל בן-חיים: לשני מיליון מאזינים אין מה לשמוע, והמאזינים האלה לא ישמעו תחנות אחרות.

שמואל בן-חיים: באמצעות התחנות האלה הצילו אנשים מסמים, הצילו אנשים מפשע, והתחנות האלה עשו חסד עם עם-ישראל.

שמואל בן-חיים: יש פה זעקה של שני מיליון מאזינים שאין להם מה לשמוע, והמדינה הזאת לא התעשתה, כמו שאמר הרב וקנין, במשך 50 שנה להציג פתרונות לדברים האלה.

שמואל בן-חיים: אני שומע פה הרבה דברים ויש לי הרבה מה לענות על כל דבר ששמעתי פה, היות שאנחנו מלווים את העניין הזה קרוב לחמש שנים.

שמואל בן-חיים: פתאום יש הפרעות למטוסים, 50 שנה לא היו הפרעות.

שמואל בן-חיים: הרב עובדיה יוסף שמע שיש פה פגיעה בחיי אדם, הוא מיד הורה לשלוח את כל המשדרים לבדיקה.

שמואל בן-חיים: אפילו משדר אחד לא נמצא לא תקין.

שמואל בן-חיים: מתוך ערוצי הקודש לא שמענו רב, שמענו את רשת ב', שמענו את גלי צה"ל.

שמואל בן-חיים: בעניין של תחנות הקודש, הן ברוך השם תחנות שמקובלות על כל העם.

שמואל בן-חיים: אצלנו מתראיינים ראשי ממשלה, שרים, חברי-כנסת, ראשי ערים.

שמואל בן-חיים: פה מדובר במצוקה של אנשים שאי-אפשר לנתק אותם מהדבר הזה.

שמואל בן-חיים: כל הציבור הזה חושב שהמדינה נגדם, שיש פה אפליה נוראית נגד הציבור הזה.

שמואל בן-חיים: יש לנו פתרונות, כמו הרדיו הלווייני שיכול תוך חודשיים לפתור את הבעיה, או רדיו דיגיטלי.

שמואל בן-חיים: אי-אפשר פתאום לנתק שני מיליון מאזינים ממה שהם רגילים לשמוע במשך שש ושבע שנים.

צח גרניט: יש גם אינטרנט, אתם יכולים לעשות גם רדיו באינטרנט.

שמואל בן-חיים: הבדיקות של היועץ המשפטי מראות, שאנחנו בכלל רדיו חוקי.

שמואל בן-חיים: זה שאתם פושטים זה נגד החוק.

שמואל בן-חיים: אני מבקש גם בשמי וגם בשם חברי-הכנסת, בינתיים עד שהעניין יוסדר חוקית, מדובר פה ממש בזעקה, כאשר יענו אותו כן ירבה וכן יפרוץ.

שמואל בן-חיים: סוגרים תחנה אחת, מקבלים עשר תחנות.

שמואל בן-חיים: אני מבקש בשם כל המאזינים, בשם זקנים, קשישים, שזה לחם של החיים שלהם.

שמואל בן-חיים: אני יודע שאנשים התאבדו כשסגרו את ערוצי הקודש.

שמואל בן-חיים: שיימצא פתרון לאפשר לשבע-שמונה ערוצים מרכזיים לשדר עד שיוסדר החוק הזה.

אברהם פורז: להתאבד בגלל רדיו?

אברהם פורז: יש גבול.

אברהם רביץ: כולנו מודעים, עשינו הרמת מסך, הדבר הזה פועל בניגוד לחוק.

אברהם רביץ: אמנם אנחנו חוקקנו כאן חוק בכנסת, והוא נמצא בבירור בבג"ץ.

אברהם רביץ: היועץ המשפטי אמר את מה שהוא אמר.

אברהם רביץ: אנחנו לא יושבים כאן כטריבונל משפטי, ואנחנו יודעים שזה נגד החוק, הרי אנחנו מחוקקים ואנחנו יודעים את כללי המשחק.

אברהם רביץ: מכאן צריכה לצאת אמירה ציבורית.

אברהם רביץ: לא ספרתי אם יש באמת שני מיליון מאזינים, אבל אין כל ספק, ואני אומר את זה מידיעה, שיש ציבור ענק שלולא הם היו ממציאים את ערוצי הקודש, החברה בישראל היתה צריכה להמציא את הערוצים האלה.

אברהם רביץ: מדובר בציבור ענק שזאת התרבות שלו, שזה לחם החוק הרוחני שלו.

אברהם רביץ: לכן כאמירה ציבורית, הרי אין לנו כל סמכות עכשיו לעשות משהו אחר מאשר אמירה ציבורית, אני חושב שאנחנו צריכים לומר למשטרת ישראל ולאמונים על החוק, שהמלחמה הזאת היא מיותרת.

אברהם רביץ: אם באמת יש בעיה עם סכנת נפשות, הרי אתם יודעים שהרב עובדיה יוסף נתן הוראה לבדוק את המשדרים.

אברהם רביץ: אנחנו לא רוצים לרצוח אנשים, ובוודאי שלא רוצים שאנשים יתאבדו.

אברהם רביץ: לכן אני אומר למשטרת ישראל ולאמונים על המשפט, יש כל-כך הרבה חוקים בספר החוקים של מדינת-ישראל שלא אוכפים אותם.

אברהם רביץ: את חוק היינוביץ כבר סידרנו?

אברהם פורז: בחלקו כן.

אברהם רביץ: החיים הם יותר חזקים לפעמים מספר החוקים, ולכן אנחנו פה כדי לשנות חוקים.

אברהם רביץ: אני הגשתי הצעת חוק, אני רוצה לראות אם יש לי סיכוי לרוב ואני אגיש אותה.

אברהם רביץ: זאת הצעה ליברלית, פתוחה לכולם.

אברהם רביץ: לכן אני מציע שהוועדה הזאת תקרא למשרד התקשורת, שהוא אחראי על העניין הזה, ולמשטרת ישראל, שיתנו ליהודים לחיות.

יצחק גאגולה: אדוני היושב-ראש, אני באתי מארץ קומוניסטית, מגרוזיה.

יצחק גאגולה: בגרוזיה למדתי תורה במחתרת, ואני מבקש ומתחנן למי שמופקד על הערוצים התורניים, שלא יאלצו את הציבור הדתי-החרדי שנשדר במחתרות, יש פה ציבור גדול שמגיע לו, בצדק, ואני חושב שהיוזמה היתה צריכה לבוא לא מצדנו, אלא מצד כל אותם הגורמים שרוממות החוק ורוממות זכויות האזרח בגרונם.

יצחק גאגולה: אני רוצה להוציא מסקנה מהמפגש החשוב הזה, שבינתיים עד שהחוק יחוקק ויהיה פתרון חוקי לנושא הזה, שיאפשרו לכמה ערוצים לשדר בשקט, בלי הפרעות, כי הציבור הזה גם ככה מרגיש עצמו חנוק, ואי-אפשר לחנוק אותו עוד יותר.

יצחק גאגולה: היו שאלות שחזרו על עצמן מצד היושב-ראש, לגבי הענישה.

יצחק גאגולה: להפך, אני הייתי מבקש כמה שיותר לנהוג כבית הלל ולא להקשות עוד יותר על המצב, כי הציבור הזה מרגיש עצמו חנוק ואי-אפשר לחנוק אותו עוד.

יצחק גאגולה: אני מפחד שזה יתפוצץ לנו בפנים, וחבל.

אברהם רביץ: הם לא מרוויחים כסף, זה תרומות.

יצחק גאגולה: שמענו את כל הצדדים, אבל לא הבנתי, וזה צורם יותר מדי, מה קרה יום אחרי הבחירות שאהוד ברק ניצח התחילו הפשיטות באופן ברוטלי.

יצחק גאגולה: עד אז לא היה מצב כזה, מה קרה?

יצחק גאגולה: תסתכלו על הדברים האלה, אם לא תסיקו את המסקנה, שלא צריכה לבוא מצד ש"ס, מסקנה אובייקטיבית לחלוטין שיש פה מגמתיות כלפי ציבור מסוים, שמפחדים שלא תתפשט יותר ויותר וחלילה וחס תבוא שואה על ממשלת ישראל.

אברהם פורז: אני תומך תמיכה מלאה בזה, שכל ציבור יוכל לקבל תחנת רדיו לשדר, ככל שספקטרום התדרים נותן.

אברהם פורז: כמו שאין לי בעיה עם עיתונות חרדית וכיוצא בזה.

אברהם פורז: מבחינה זאת, אם משרד התקשורת חושב שהספקטרום מאפשר, אפשר לעשות תחנה כלל ארצית על רקע כזה או אחר.

אברהם פורז: בשעתו הפצרתי באנשי ערוץ 7 כן לקחת מכרז לתחנה אזורית.

אברהם פורז: לדעתי אם ערוץ 7 היה הופך לתחנה חוקית באזור המרכז, אז גם אם לא קולטים אותם בנצרת או בבאר-שבע, היינו פותרים גם את הבעיה הזאת.

אברהם פורז: אבל זה בקטע הנורמטיבי.

אברהם פורז: אני מוכן, ככל שהעניין הזה יגיע אלינו לוועדה, לתמוך בהרחבה כדי לאפשר תחנות גם חרדיות וגם אחרות, כחלק מקולות חופש הביטוי.

אברהם פורז: אבל זה לא אומר שאנחנו יכולים לנהוג בצורה מתחשבת בתחנות פירטיות, משום שמצד אחד הן מהוות סכנה, ומצד שני יש כאן תחרות לא הוגנת כלפי התחנות החוקיות שמשלמות תמלוגים ודמי זיכיון ומסים.

אברהם רביץ: זאת לא תחרות, מי יתחרה בהם?

אברהם פורז: נניח שנעזוב חמש תחנות שהמשטרה לא תפשוט עליהן, מי יחליט?

אברהם פורז: אולי המפכ"ל מחר יחליט שעל תחנות מסוימות הוא פושט ועל אחרות לא?

אברהם פורז: אנחנו לא יכולים לעשות את הדבר הזה.

שמואל בן-חיים: אנחנו נביא הסכמה על חמש תחנות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, זה הורג אותי לגמרי.

משה גפני: מי החליט שבמכולת ברחובות מטפלים בגלל שהיא פתוחה בשבת, ובקניון הסמוך לו בצומת בילו, ששייך לקיבוצים, לא מטפלים?

משה גפני: מי החליט, המפכ"ל?

אברהם פורז: ועדת הכלכלה לא מופקדת על חוק שעות עבודה ומנוחה, יש ועדה אחרת שעוסקת בזה.

משה גפני: אבל אנחנו מדברים על החוק.

משה גפני: מי מחליט היום על האפליה הזאת?

אברהם פורז: אני רואה בחומרה רבה את הפעלתן של התחנות הפירטיות, בצד התמיכה בהרחבה ובמתן רשיונות חוקיים.

אברהם פורז: אני חושב שעד עכשיו המערכות השונות לא אכפו את החוק.

אברהם פורז: זה לא משנה אם זאת תחנה ערבית או רוסית או תחנה שאיננה חרדית.

נתן-נפתלי בורשטיין: צריך לדעת, שאם תהיה החרמה יקימו עוד חמש תחנות.

נתן-נפתלי בורשטיין: יש אנשים מאמריקה ששופכים כסף כדי שנפתח תחנות.

שמואל בן-חיים: יש קריאה של הרב עובדיה יוסף לא לסגת מזה, עד מסירת הנפש.

שמואל בן-חיים: זה אדם שמייצג 17 מנדטים.

אברהם פורז: ש"ס היא מפלגה קואליציונית גדולה, עם ארבעה שרים בממשלה, עם סגן שר בתחום משרד התקשורת, תפעלו כדי למצוא את הפתרון החוקי לתחנות.

אברהם פורז: יהיה פתרון חוקי – כולנו נשמח.

אברהם פורז: אבל כל עוד אין פתרון חוקי, צריכה להיות אכיפת חוק.

אברהם פורז: תודה רבה לכם.