ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 48, 1999-12-13 11:55

אברהם פורז: הנושא העומד על סדר יומנו הוא הפיתוח הכלכלי והתחבורתי בעיר רמלה.

אברהם פורז: היתה אלי פנייה מחבר הכנסת אמנון כהן שביקש שהוועדה תטפל בעניין הזה ואני נעתרתי לבקשתו.

אברהם פורז: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

אמנון כהן: ראשית, אני מודה ליושב-ראש הוועדה שנענה לי בחיוב.

אמנון כהן: במסגרת המסעות שלי ברשויות מקומיות אני רואה את התיפקוד של העיריה בכל מקום.

אמנון כהן: אני אומר את זה לא בגלל שאני גר ברמלה, אבל אני חושב שברמלה באמת יש עם מי לעבוד.

אמנון כהן: הרשות המקומית בהנהגת ראש העיריה עושה את עבודתה על הצד הטוב ביותר.

אמנון כהן: היא מתמודדת עם בעיות קשות של רווחה, חינוך וכמובן גם בעיות תעבורתיות.

אמנון כהן: אם משרדי ממשלה לא מתקצבים נכון או לא מכניסים את זה לסדר העדיפויות שלהם אז קורה מצב שלא נעשה טיפול נכון ונאות.

אמנון כהן: רוב תאונות הדרכים קורות בתוך העיר.

אמנון כהן: אני נפגש מידי פעם עם ראש העיריה, לשמוע על בעיות, והוא העלה את הנושא הזה.

אמנון כהן: היות ואני גר ברמלה אני רואה את הדברים האלה.

אמנון כהן: הדברים הם לא בשמיים.

אמנון כהן: יש פה בקשה לגיטימית.

אמנון כהן: הבעיה היא שזה לא הוכנס בתקציב שנת 2000, אני חושב שזה לא מתוקצב.

אמנון כהן: אולי עכשיו, בעקבות הפגישה שלנו היום, תצא מכאן בקשה לשר לתקצב את זה.

אמנון כהן: כמובן תשמעו כאן סקירה מלאה מאנשי המקצוע - המהנדס ומנהל מחלקת פיתוח ותשתית - וכן מראש העיריה.

אמנון כהן: אני רוצה לבקש שהוועדה תצא בהחלטה לחייב את שר התחבורה לתקצב את הנושאים האלה.

אברהם פורז: אתה מדבר רק על הפרוייקטים התחבורתיים?

אמנון כהן: מה שיוצג כאן.

אמנון כהן: אני מבין שכרגע עוסקים רק בנושאים התחבורתיים.

אברהם פורז: אנחנו למעשה הרחבנו את זה לנושאים כלליים של העיר רמלה.

אמנון כהן: בהחלט, אני בעד שיועלה כל מה שהוא בסמכות הוועדה.

אמנון כהן: כמובן שראש העיריה יעלה את הדברים ואדוני היושב-ראש יכוון את הדוברים לאיזה כיוונים שהוא מבקש.

אמנון כהן: אני באמת רוצה להשתתף בדיון הזה אבל כרגע מתקיים דיון בוועדת הכספים בנושא תקציב משרד העבודה והרווחה ואני חייב להיות שם.

אמנון כהן: אומנם אין עדיין הצבעות אך אני צריך להגיד את מה שאני חושב, את ה"אני מאמין" שלי.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אולי בהמשך אני אצטרף אליכם.

יואל לביא: בוקר טוב, אני מודה ליושב-ראש על כך שהזמנת אותנו כדי להציג את הבעיות של העיר.

יואל לביא: אני כבר קדנציה שניה ראש העיריה וזאת פעם ראשונה שאני מוזמן לוועדת הכלכלה.

יואל לביא: זה דבר חשוב בפני עצמו.

יואל לביא: ועדת הכלכלה עוסקת במגוון תחומים רחב מאוד, שברובו עוסק בתקציבים של תמיכה וסיוע של משרדי הממשלה לעיריות.

יואל לביא: כמה זמן יש לנו?

אברהם פורז: בערך 25-20 דקות.

אברהם פורז: לצערי הרב גלשנו בדיון הקודם מעבר לזמן.

אברהם פורז: אבל אם לא נגמור, נעשה דיון נוסף.

יואל לביא: אני אקדיש כמה דקות לנתונים על העיר רמלה כדי שיהיה לנו רקע, ומזה אני אכנס לבעיות.

יואל לביא: רמלה היום מונה כ66,000- תושבים.

יואל לביא: כ18%- מתוכם ערבים (כ12,000-).

יואל לביא: הקבוצה הזאת נחלקת לכ5,000- נוצרים וכ7,000- מוסלמים.

אברהם פורז: כולם בג'ואריש?

יואל לביא: ג'ואריש היא אחת השכונות היחידות שהן על טהרת המוסלמים.

יואל לביא: יש עוד שכונה אחת כזאת ....

יואל לביא: שהיא יותר בדואית.

יואל לביא: ג'ואריש היא חלקה בדואית וחלקה פלאחית.

יואל לביא: ויש את השכונה של העיר העתיקה, שבוודאי אתה מודע לה, שהיא שכונה מעורבת - ערבים, נוצרים ומוסלמים, ויהודים חיים שם גם יחד.

יואל לביא: הפלח השני באוכלוסיה הוא פלח של עולים חדשים.

יואל לביא: כמעט 30% מהאוכלוסיה הם עולים חדשים, 14,000 מרחבי ברית-המועצות לשעבר, 2,000 רוסים והיתרה מבוכרה, טשקנט, אזרביג'אן וכדומה.

אברהם פורז: האם יש שם יותר אנשים מהאיזורים של הקווקאז?

יואל לביא: כן.

יואל לביא: ו5,000- הם אתיופים.

יואל לביא: הפלח השלישי זה הוותיקים, שגם הם עולים, מ48- הפולנים והבולגרים, מ51- העירקים, מ57- עולי צפון אפריקה, וסוגרים את המעגל התושבים הגרוזינים(?).

יואל לביא: אני רוצה לומר משהו על אוכלוסיית הוותיקים.

יואל לביא: הוותיקים מבחינה סוציו-אקונומית, אלה שהלכו לקנות יחד עם מר חנניה גיבשטיין את ...., הוא לא עשה את המלאכה לבד, הוא קיבל תמיכה מאסיבית מתושבי העיר.

אברהם פורז: רמלה היתה עיר מחוז בתקופת המנדט.

יואל לביא: היא עדיין עיר המחוז.

יואל לביא: אנחנו גם נעסוק בזה בפיסקה אחת.

יואל לביא: אלה שלא התחזקו מבחינה סוציו-אקונומית נשארו במצב כלכלי קשה וכ9,000- מתוכם מטופלים על-ידי המוסד לביטוח לאומי.

יואל לביא: זה אחוז עצום שמצביע על בעיית הרווחה הגדולה שיש בעיר.

יואל לביא: גודל המשפחה הממוצעת הוא 4.1, הרבה מעל הממוצע בישראל.

יואל לביא: זה משקף משפחות ברוכות ילדים, גם במיגזר הערבי וגם במיגזר היהודי.

יואל לביא: מבחינת פילוח גילאים: מעניין לציין שכ37%- מתושבי העיר הם צעירים מתחת לגיל 20.

יואל לביא: זה מספר עצום.

יואל לביא: מהקצה השני, מעל גיל 60 - זה בערך 11%.

יואל לביא: זה מעיד על כך שהעיר הזאת היא עיר מאוד צעירה.

יואל לביא: זה מכוון אותנו בכל ההשקעות שלנו.

אברהם פורז: זה מעיד על ריבוי הילדים.

יואל לביא: זה גם זוגות צעירים שבאים לרכוש את הדירה הראשונה שלהם, בעשירונים ה5-, 6 ו7-.

אברהם פורז: כמה עולה דירה של 3 חדרים ברמלה?

יואל לביא: 120 אלף דולר.

יואל לביא: יש פער של כ50,000- דולר בינינו לבין ראשון לציון.

יואל לביא: יחסית למודיעין הפער הוא 20,000 דולר.

יואל לביא: מודיעין נתמכת במידה נרחבת, כל מדינת ישראל משקיעה בה, ודווקא בלוד וברמלה לא כל-כך תומכים.

אברהם פורז: האם מצבכם דומה למצב של לוד?

יואל לביא: עוד רגע אני אראה לך שמצבם טוב משלנו, אבל יש להם יחצ"נות חזקה משלנו.

יואל לביא: באחד הנספחים כאן הצגנו נייר אובייקטיבי מאוד של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, תחת הכותרת "משרד ראש הממשלה", לגבי המיפקד שהיה ב14.6.1995-.

יואל לביא: אני רוצה להראות איך דירגו את הרשויות במדינת ישראל.

יואל לביא: בקבוצה 4 נמצאות גם לוד וגם רמלה, אבל בדירוג הפנימי אנחנו רואים את רמלה במקום ה86- ואת לוד במקום 101.

יואל לביא: זאת אומרת, אנחנו קרובים יותר לאשכול 3 והם קרובים יותר לאשכול 5.

יואל לביא: אבל כשלוקחים את מר מוטי מורל כיחצ"ן בלוד אז הרושם המתקבל הוא שיש בעיה בלוד, בעוד שהנתונים האובייקטיביים מצביעים על כך שאת המשאבים צריך להשקיע במקום אחר.

יואל לביא: היה אצלנו יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, והוא אמר שברמלה יש עם מי לדבר ויש מה לעשות.

יואל לביא: כך הוא אמר.

יואל לביא: הוא התנהג כמו תושב מהבחינה זאת.

יואל לביא: יש פה נספח של ד"ר ערן רזין, ממכון פלורסהיימר, שעשה עבודה במסגרת משרד הפנים.

יואל לביא: הוא אומר (בעמוד 20 של המחקר שלו) שרמלה מקופחת.

אברהם פורז: כשאתה מדבר על קיפוח, אתה מתכוון למענקים של משרד הפנים?

יואל לביא: גם.

יואל לביא: תיכף נראה שגם משרד התחבורה מקפח אותנו.

יואל לביא: בעמוד 20 כתוב: "תושב רמלה ותושב באר-שבע קיבל מענק כללי שהוא רק חצי מ....".

אברהם פורז: מה שחשוב לי, אנחנו הרי צריכים למצוא פיתרון.

אברהם פורז: הייתי מבקש, אם אתה יכול לומר בקצרה את הדברים הבסיסיים שאתה חושב שהם בעייתיים ולצידם את הפתרונות שאתה מציע.

יואל לביא: אני רוצה להציג עוד כמה נתונים עסקיים ואז אני אעבור לבעיות.

יואל לביא: רמלה נמצאת בתוכנית הבראה.

יואל לביא: במסגרת תוכנית ההבראה הזאת קיצצנו 200 תקנים.

אברהם הירשזון: כמה זמן תוכנית ההבראה?

יואל לביא: 97, 98 וגם 99 - על דעת עצמנו החלטנו.

יואל לביא: תוכנית ההבראה עסקה בגרעונות שהיו עד 31.12.96.

יואל לביא: קרי, גרעונות שנעשו ב1997- וב1998- עדיין לא טופלו.

יואל לביא: כאשר קוטעים את המהלך באמצעו, זה פשוט להרוס את כל מה שכבר השגנו, ויש לנו הישגים נאים.

יואל לביא: הגרעון השוטף שלנו ב1997- עמד על 40.7 מיליון שקל וב1998- הוא עמד על 16.4 מיליון שקל, ירידה של 25 מיליון שקל.

יואל לביא: בדוח רבעוני אחרון מ9.99- הגרעון עומד על 3.99 מיליון שקל.

יואל לביא: אנחנו יכולים לראות את הירידה בגרעון בצורה דרמטית.

יואל לביא: אפשר לראות שהכספים שקיבלנו בהסכם ההבראה - 26 מיליון שקל, 12 מיליון שקל במענק ו14- מיליון שקל באשראי - כולם הושקעו במקום הנכון.

יואל לביא: הגרעון המצטבר ירד מ91- מיליון שקל בסוף 1997 עד ל60.3- מיליון שקל בספטמבר 1999.

יואל לביא: הירידה היא של יותר מ26- מיליון שקל.

יואל לביא: עומס המלוות שלנו, ההלוואות הסדורות, עומד על כ96- מיליון שקל.

יואל לביא: אנחנו גם משלמים פרעון מלוות כ15- מיליון שקל בשנה.

יואל לביא: עומס המלוות המותר(?

יואל לביא: ) שלנו עומד על סדר גודל של 132 מיליון, שזה ביחס לתקציב 1999 - 60% מ219- מיליון שקל.

יואל לביא: זאת אומרת, אנחנו יכולים עוד למצות עוד ועוד.

יואל לביא: מענק האיזון שלנו - יש מונחים שמשרד הפנים משתמש בהם שכדאי להכיר אותם - - -

אברהם פורז: אם כי אני רוצה לומר לך, התחום הזה למעשה הוא תחום של ועדת הפנים.

אברהם פורז: אנחנו עוסקים יותר בנושאים הכלכליים וכן בנושא התחבורה.

יואל לביא: אני רוצה להסביר שאנחנו זקוקים מאוד לתמיכת המדינה בבואנו לטפל בכל מיני דברים.

יואל לביא: זה הגרף שמציג את סך כל ההרוגים והנפגעים בתוך העיר.

יואל לביא: ב1991- היו לנו 3 הרוגים ו25- פצועים קשה; ב1992- היו 4 הרוגים; ב1993- הרוג אחד ו29- פצועים קשה.

יואל לביא: מתוך הצורך והתחושה שחייבים להתגייס לעבודה הקשה הזאת ולטפל בבעיות שנובעות מתאונות הדרכים, אנחנו משקיעים המון כסף בתשתיות מכספנו אנו.

יואל לביא: אנחנו גוזלים לא יודע מאיפה, מהאין-קופה שלנו, ומשקיעים המון בתשתיות.

יואל לביא: יש לנו ירידה מסויימת.

יואל לביא: יחד עם זה, יש פרוייקטים שאנחנו אישרנו, שאושרו על-ידי המחוז (על-ידי גברת מתיה עינב), הומלצו לטיפול במשרד התחבורה ולמרות זה לא מתקדמים.

אברהם פורז: האם את הפרוייקטים האלה המדינה אמורה לממן?

יואל לביא: כן.

יואל לביא: המדינה אמורה לממן ב70%- ואנחנו ב30%-.

אברהם פורז: באיזה סדרי גודל של כסף מדובר?

יואל לביא: משרד התחבורה תומך בנו בהיקפים של כ2.5- מיליון שקל בשנה.

אברהם פורז: מה הטענה שלך כלפיהם?

אברהם פורז: איזה סכום לטענתך הם לא מעבירים לך?

יואל לביא: סדר גודל של 2.5 מיליון שקל על פרוייקטים שהם אישרו.

אברהם פורז: האם יש פה מישהו ממשרד התחבורה?

אברהם פורז: נשמע אותו.

רן שמל: אין לי תשובות נקודתיות לסעיפים שהם מבקשים.

רן שמל: באופן כללי יש לנו חוברת לנוהלי עבודה ברשויות המקומיות, חוברת עם נהלים מאוד מסודרים ומאורגנים לגבי ההשתתפות הכספית שלנו, גם בשלב התכנון של הפרוייקטים וגם בשלב הביצוע אחר-כך, לפי מפתח של 70%-30%.

רן שמל: אני לא יודע בדיוק איפה כל פרוייקט תקוע.

רן שמל: חלק אולי בתכנון, חלק אולי בשל כך שאין אישור הנדסי.

אברהם פורז: הם אומרים שגברת מתיה עינב אישרה את זה.

אברהם פורז: מה עוד צריך?

רן שמל: אם היא אישרה את זה אז צריך לברר נקודתית בדיוק איפה זה תקוע.

אברהם פורז: מר לביא, האם אתם העברתם את הפניות?

יואל לביא: העברנו את הפניות.

אברהם פורז: מר שמל, האם אתה יכול תוך 10 ימים לבדוק את העניין הזה ולהגיד לנו איפה זה תקוע?

רן שמל: כן, אבל אני צריך לקבל את הרשימה של הפרוייקטים המסויימים עליהם מדובר.

אברהם פורז: אדוני ראש העיריה, כדי שלא יהיה טענות:

אברהם פורז: תעביר למשרד התחבורה מחדש את המסמך עם היעתק אלי.

אברהם פורז: אתה בוודאי יכול לעשות את זה תוך יום-יומיים.

יואל לביא: היום.

יואל לביא: זה דברים שקשורים לחיי אדם.

יואל לביא: למשרד התחבורה זה עוד לא ברור.

יואל לביא: לנו זה ברור.

אברהם פורז: אם זה יהיה מחר זה גם לא נורא.

אברהם פורז: בעקבות העברת המסמך הזה אני מצפה שאנחנו נקבל מכם תוך שבוע ימים תשובה איפה זה עומד.

אברהם פורז: אני רוצה לבדוק איפה החסם.

אברהם פורז: יכול להיות שמישהו היה צריך להעביר את זה מחדר א' לחדר ב' וזה לא עבר ולא זז.

אברהם פורז: כבר ראינו דברים כאלה.

אברהם הירשזון: צריך להיות ברור שאם אנחנו מדברים על רשות מסויימת, זה הכל בעיות נקודתיות.

אברהם הירשזון: כל משרד ממשלתי שייגיע לכאן צריך להיות מוכן להתייחס לנקודות מקומיות.

אברהם הירשזון: הרי בעיקרון אין בעיה.

אברהם פורז: חבר הכנסת הירשזון, אנחנו הרי נתקלים בזה שוב ושוב, שאנחנו באים לפה ופתאום מסתבר לנו שיש מעין דו-שיח של חרשים.

אברהם פורז: זאת אומרת, כולם מסכימים שזה צריך להיות אבל זה לא קורה.

אברהם פורז: למה?

אברהם פורז: כי ככה, כי זה לא העביר לזה ופה חסרה חתימה.

אברהם פורז: אנחנו מכירים את הטיעונים הביורוקרטיים האלה.

אברהם פורז: לפעמים יש מצבים שאומרים: אין לנו כסף, זה לא מתוקצב, לכן לא ניתן.

אברהם פורז: את זה אני יכול להבין.

אברהם פורז: אולי אני לא מסכים אבל אני מבין.

אברהם פורז: אבל אם זה כבר מתוקצב וזה כבר עבר את כל האישורים ובכל זאת לא זז, זה כבר ממש מקומם.

אברהם פורז: אנחנו מנסים פה לפעמים להתיר את הפלונטרים האלה.

יואל לביא: אדוני היושב-ראש, רק משפט אחד נוסף, כי זה נוגע לבטיחות ולחיי אדם, זה לא כמו כל נושא.

יואל לביא: במקרה דנן, בין אם מר רן שמל מעודכן או לא מעודכן, זה בעיה שצריך להמשיך ללחוץ לגביה, מעבר לרמת העדכניות של מר רן שמל לגבי פרוייקטים במשרד.

יואל לביא: שנה שלמה אנחנו לוחצים על משרד התחבורה לגבי רחוב א"ס לוי.

יואל לביא: ברחוב הזה לדאבוני נהרגו כבר 2 ילדים.

יואל לביא: יש שם בית-ספר.

אברהם פורז: מה אתם מציעים לעשות שם?

יואל לביא: יש תוכנית שאושרה על-ידי משרד התחבורה וגם על-ידי יועצים חיצוניים של משרד התחבורה.

יואל לביא: יש להם מכון שבודק את האישורים של עצמם.

יואל לביא: היו שם תאונות קשות.

אברהם פורז: אדוני ראש העיריה, אין טעם שאתה תפרט לנו פה רחוב, רחוב.

אברהם פורז: לא ניכנס לזה בצורה כזאת.

אברהם פורז: אתה תעביר לנו תוך יום רשימה של כל הפרוייקטים שלדעתך אושרו והם גמורים אך משום מה מתעכבים.

אברהם פורז: אנחנו נקבל ממשרד התחבורה התייחסות, פרוייקט, פרוייקט, איפה זה תקוע.

אברהם פורז: ואז אנחנו נוכל אולי לזמן אתכם עוד פעם ולראות מה קורה.

אברהם פורז: זה תפקידנו כוועדה.

אברהם הירשזון: אני חושב שהרעיון הוא נכון.

אחמד טיבי: למה הוא ראש עיריה ואילו מר אולמרט הוא ראש עיר?

אחמד טיבי: זה מטריד אותי כל הזמן.

אברהם פורז: לפי החוק כולם ראשי עיריה.

אברהם פורז: אף אחד מהם לא ראש עיר.

יואל לביא: העיר היא עצם והעיריה היא גם אנשים.

אברהם פורז: אנחנו רוצים להיות פרקטיים.

אברהם פורז: חבר הכנסת אמנון כהן שפנה אלי מכיר היטב את יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, הרי שניהם מאותה מפלגה.

אברהם פורז: אני חושב שהוא בהחלט יכול ליזום דיון עם אנשי משרד הפנים ושם תעלו את השאלות התקציביות.

אברהם פורז: זה באמת לא בסמכותנו.

אברהם פורז: אני לא רוצה להיכנס לזה.

אברהם פורז: אני מאוד כועס כשוועדות אחרות "גונבות" נושאים ששייכים לוועדת הכלכלה.

אברהם פורז: אני לא רוצה לעשות דברים כאלה.

אברהם פורז: נושאי תנועה ותחבורה ונושאים כלכליים הם בפירוש בסמכותנו.

אברהם פורז: אני חושב שאנחנו מתקדמים.

אברהם פורז: ראש העיריה יעביר את המסמך, משרד התחבורה יגיב וניראה איפה הפלונטר.

אברהם פורז: אני מציע שנשים פסיק בינתיים.

אברהם פורז: האם יש מישהו שרוצה לומר משהו?

אברהם הירשזון: אלא אם כן יש לראש העיריה עוד נושאים שהוא רוצה להעלות.

אחמד טיבי: ועדת הפנים ערכה ביקור ברמלה.

יואל לביא: אני רוצה לעסוק עוד בעניין הבינוי והשיכון וגם בנושא תיירות.

אברהם פורז: זה תחת סמכותנו.

לאה ורון: אבל לא הזמנו את נציגי משרד התיירות.

לאה ורון: הזמנתי את נציגי משרד הבינוי והשיכון.

אברהם פורז: אז נדבר על בינוי ושיכון.

אברהם פורז: אבל גם בנושא תיירות אם אתה תעביר לי מכתב שבו אתה תפרט את טענותיך בנושא תיירות, אני אעביר אותן למשרד התיירות ונבקש את התייחסותם ואז נזמן ישיבה נוספת.

יואל לביא: עוד 3-2 משפטים לגבי משרד הבינוי והשיכון.

יואל לביא: אנסה לעשות את זה בתמציתיות.

יואל לביא: תכננו כ3,500- דונם מחדש ברמלה במרחבים העירוניים שעדיין לא בנויים.

יואל לביא: יש לנו עוד 2,000 דונם שבהם גרים כ5,000- תושבים, כמעט צפיפות של מדבריות, בעיר העתיקה.

יואל לביא: יש לנו הרחבה של תחום השיפוט של העיר לכיוון באר-יעקב ולכיוון מצליח, ששם מתוכננות שתי טבעות - - -

אברהם פורז: זה כבר אושר?

יואל לביא: זה במשרד הפנים בחתימה.

יואל לביא: זה שתי טבעות שפוטנציאל הבנייה בהן הוא 8,200 יחידות דיור.

יואל לביא: הן נתמכות ונדחפות על-ידי מינהל מקרקעי ישראל ועל-ידי משרד הבינוי והשיכון.

יואל לביא: בתוך העיר יש לנו תוכניות שהן בתהליכים כאלה או אחרים.

יואל לביא: יש לנו גם 3 תוכניות שסיימו את כל התהליך והן מוכנות.

יואל לביא: כנ"ל לגבי בנייה לצורכי תעסוקה.

יואל לביא: היום מדרום לנתב"ג, מרחק של פחות מ6- קילומטר מרמלה, יש כ500- דונם מוכנים לבנייה, שרובם על קרקע של מינהל מקרקעי ישראל.

יואל לביא: לא צריך לחבר אותם לביוב.

יואל לביא: הם מחוברים למים, ביוב, חשמל, טלפון והכל.

יואל לביא: משרד התעשיה והמסחר עם קצת השקעה, או כל משרד אחר, יכול לענות על הצרכים שלנו.

אברהם פורז: אבל למה לא להוציא מיכרז לייזמים פרטיים?

יואל לביא: בבקשה, רק שיוציאו.

יואל לביא: אני שנה שביעית ראש העיריה.

יואל לביא: התלונה הראשונה שלי פה היא שמינהל מקרקעי ישראל לא הוציא מיכרז אחד על שטחי תעסוקה ברמלה ולעומת זה הוא בונה את מודיעין.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, תזמין את מר דרכסלר הנה.

אברהם פורז: בואו נלך שלב שלב.

אברהם פורז: אני מציע שתכתוב מכתב למר דרכסלר עם היעתק אלי לגבי השטחים האלה.

אברהם פורז: תכתוב שאתה מבקש לדעת למה מינהל מקרקעי ישראל לא מוציא למיכרז את השטחים האלה לבנייה על-ידי יזמים פרטיים.

אברהם פורז: אתה יכול לדעתי לעשות דבר חכם יותר אם תבטיח הנחות בארנונה לאיזה תקופה.

יואל לביא: אין לי שליטה.

יואל לביא: אני צריך שייפרסמו מיכרז.

יואל לביא: את הדבר הבסיסי הזה לא עושים.

אברהם פורז: אני נותן לך עכשיו עיצה.

אברהם פורז: אם אתה לא רוצה אל תקבל אותה.

אברהם פורז: אני חושב שאם במקביל להוצאת המיכרז תקבלו החלטה שבשטחים האלה תהיה הנחה משמעותית בארנונה למשך תקופה מסויימת למי שייבנה, אתם תהיו אטרקטיביים.

אברהם פורז: אנחנו יודעים שיש קצת בעיה עם שטחי מסחר כאשר המון שטחים עומדים ריקים, בנייני משרדים עומדים ריקים.

אברהם פורז: יכול להיות שמר דרכסלר יגיד לך שהוא לא מוציא מיכרז כי אל"ף, הוא יכול להישאר עם המיכרז ביד ובי"ת, הוא יקבל כסף נורא נמוך.

אברהם פורז: אבל אם אתה בכל זאת רוצה, אתה צריך להיות אטרקטיבי.

אברהם פורז: זה שוק תחרותי.

אברהם פורז: אבל תעביר היעתק אלי ואני אבדוק איתו למה זה לא יוצא למיכרז.

יואל לביא: נושא שני זה תקציב לשיקום שכונות.

יואל לביא: ד"ר ויינשטיין, שהוא עובד המחוז - לא אמרתי שראיתי פה את מנהל המחוז, מר אלי ניסים ממשרד הבינוי והשיכון - כתב מסמך.

יואל לביא: משרד הבינוי והשיכון העמיד צוות וכתב מסמך שעל-פיו הוא לא יתייחס לרמלה כאל שכונת שיקום כי היא כולה ברובה שכונת שיקום אחת גדולה.

יואל לביא: זה לא שכונה אחת כמו בערים אחרות.

יואל לביא: זה לא כמו פרדס כץ ברמת-גן.

יואל לביא: זה עיר שלמה שיש בה בעיות של משרד הבינוי והשיכון.

יואל לביא: מתייחסים אלינו בתקציבים כמו לשכונה בודדת.

אברהם פורז: מר אלי ניסים, מה אתה אומר על זה?

אלי ניסים: אנחנו השקענו עד היום ברמלה כמעט 20 מיליון דולר בשיקום חברתי ושיקום פיסי.

אברהם פורז: מה הולך להיות בעתיד?

אלי ניסים: אנחנו כעת נמצאים לפני הדיונים על תקציב שנת 2000, אבל כל שנה אנחנו משקיעים ברמלה כמעט 2 מיליון שקל.

אלי ניסים: בשנת 2000 אנחנו רוצים להכפיל את התקציב ל4- מיליון שקל.

אלי ניסים: זאת ההצעה של המחוז.

אלי ניסים: כרגע זה בדיונים.

יואל לביא: המחוז איתנו.

יואל לביא: הבעיה היא שמשרד הבינוי והשיכון לא איתנו.

אברהם פורז: מה התקציב הכללי השנה שיש לכם לדבר הזה לפי הצעת התקציב?

אלי ניסים: נדמה לי 140-120 מיליון שקל, עד כמה שאני זוכר.

אלי ניסים: התקציב של המחוז הוא בסביבות 40-30 מיליון שקל.

אלי ניסים: הסיכויים שהצעתנו תתקבל טובים.

אברהם פורז: מתוך ה40- מיליון שהמחוז יקבל, זה כבר החלטה שלכם לתת לרמלה 4 מיליון שקל.

אברהם פורז: מר לביא, אתה מרוצה מ4- מיליון שקל?

אברהם פורז: העיקר שיבואו.

יואל לביא: מ4- מיליון שקל אני מרוצה.

יואל לביא: הבעיה היא שמשרד הבינוי והשיכון היום הולך לשיטה חדשה.

יואל לביא: אם יש שכונה ברמה של הרצליה, הם רוצים לפתח אותה כדי שתהיה הרצליה פיתוח ואילו לגבי אלה שהם נכשלים, מצידם שייתבוססו הלאה בנחשלותם.

אברהם פורז: זה בתיאוריה.

אברהם פורז: מר אלי ניסים אומר שהוא נותן לך 4 מיליון שקל.

יואל לביא: אתמול היה דיון אצל מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון וזאת היתה העמדה שהוצגה בפנינו, שצריך לקחת את הרצליה ולהפוך אותה להרצליה פיתוח.

אלי ניסים: עמדת המשרד - לרכז מאמץ ב- - -

אברהם פורז: מר אלי ניסים, האם אתה תוכל לומר בהנהלת המשרד שבדיון שהתקיים בוועדת הכלכלה גם אנחנו חשבנו שרמלה צריכה לקבל?

אברהם פורז: אני כמובן לא רוצה להתערב בסכום, אבל אנחנו תומכים בכך שתשקיעו בעיר הזאת.

אברהם פורז: אני במקרה מכיר טוב את רמלה באופן אישי.

אברהם פורז: הרבה שנים עבדתי שם.

אברהם פורז: חבר הכנסת גאגולה, האם אתה מוכן לנהל את הישיבה כמה דקות במקומי?

אברהם פורז: אני חייב לצאת לרגע החוצה.

יצחק גאגולה: אני רוצה להגיד מספר מילים לשבח ראש עיריית רמלה.

יצחק גאגולה: לפני שבוע ימים בדיוק היינו בסיור ברמלה, חבר הכנסת אמנון כהן, יושב-ראש הקואליציה ואני.

יצחק גאגולה: אני אישית, וכך גם חברי, התרשמנו לחיוב מהסדר, מהתוכניות, מצורת העבודה.

יצחק גאגולה: אני מאחל לך שתצליח.

יואל לביא: מסעיף של שיקום שכונות אני רוצה לעבור לשכונות מיעוטים.

יואל לביא: יש לנו 2 שכונות מיעוטים ללא תשתיות.

יואל לביא: באחת, בג'ואריש, השלמנו תשתיות.

יואל לביא: בשניה אנחנו עכשיו באמצע ההשקעות - גמרנו את מערכת הביוב אך אין לנו עדיין תכסית, לא לכבישים ולא למדרכות.

יואל לביא: גם בג'ואריש עוד לא סיימנו.

יואל לביא: אני מבקש שיהיה לזה תקציב ממשרד הבינוי והשיכון.

יואל לביא: יש הסכמה עם החשב של המשרד ועם עוזר השר, שממליץ על העניין הזה.

יואל לביא: אני מקווה שזה לא ישתבש בתוך כל המהלכים.

יואל לביא: שמעתי אתמול בדיון שהיה אצל מנכ"ל המשרד שהוא מתכוון להשאיר את רמלה כפי שהיא ולטפל איפה שנוח לו.

יואל לביא: לא דיברתי בהגזמה כשאמרתי שהוא רוצה לקחת את הרצליה ולהפוך אותה להרצליה פיתוח.

אלי ניסים: אני רוצה, אם תרשה לי, לחזור לסעיף הקודם.

אלי ניסים: אנחנו מדברים על עדיפות של רמלה בשיווקים על פני ערים אחרות, על פני שוהם ועל פני מודיעין.

אלי ניסים: אנחנו כתבנו כמה פעמים והצענו להחזיר את רמלה לאיזור עדיפות ב' לפחות, על מנת שאפשר יהיה לתת לרמלה הלוואת מקום יותר גדולה, של 60,000 ש"ח, כאשר 50% מזה יהיה מענק ו50%- הלוואה של 4.5% ל20- שנה, ואולי גם תמיכה כלשהי ומענק בנושא הפיתוח.

אלי ניסים: שני הדברים האלה יוכלו לקדם את רמלה כך שכאשר נגיע לאותן התוכניות שמר יואל לביא דיבר עליהן במצליח, שלנו יש שם 2,500 יחידות דיור, מחיר דירה בת 4.5 חדרים יגיע ל120-100- אלף דולר ולא 180-170 אלף דולר, שזה המחיר היום באיזור שוהם ובאיזור מודיעין.

אמנון כהן: ומה לגבי השאלה השניה?

אלי ניסים: לגבי התשתיות - בתוכנית העבודה של המחוז, כבר אמרתי, ספציפית כרגע אני לא יכול לענות כי זה עדיין בגדר של הצעת המחוז.

אלי ניסים: הצעת המחוז נדונה ממש בימים אלה בהנהלת המשרד.

אברהם הירשזון: האם אתה לא יכול להתחייב?

אלי ניסים: אני לא יכול להתחייב אבל בהצעת המחוז זה מופיע.

אמנון כהן: מדובר על תקציב לשנת 2000?

אלי ניסים: לשנת 2000 ובסוף דצמבר 1999 אנחנו נדע.

אחמד טיבי: מה תהיה המלצת המחוז?

אלי ניסים: הצעת המחוז חופפת את בקשת ראש העיריה.

יואל לביא: הדבר הבא שאני רוצה לגעת בו זה פרוייקטים תיירותיים.

יואל לביא: אגיד משפט רקע אחד.

יואל לביא: רמלה היא עיר מחוז ומרכז שלטון מאז היווסדה בשנת 716 לספירה.

יואל לביא: יש בה אתרים תיירותיים יוצאי דופן, כי הם היחידים שקיימים כמו שהם מ793- לספירה או מ1,100- לספירה.

יואל לביא: יש אתרים שלמים שאינם מטופלים או מטופחים.

יואל לביא: רמלה לא זכתה לאגורה אחת עד היום לטיפוח האתרים האלה.

אברהם הירשזון: וכל זה למה?

יואל לביא: כי אנחנו לא יודעים לשלוט, חבר הכנסת הירשזון, בפשטות.

יואל לביא: אם היינו יודעים לשלוט אז שר התיירות היה לוקח את רמלה במקום את עכו.

יואל לביא: השר לשעבר עוזי ברעם לקח את עכו ומצא בה את האולמות שלה וכדומה.

אברהם הירשזון: אני לא אענה לך בחדר הזה על דברים שהם ברורים.

אברהם הירשזון: ה"ירידות" על הממשלה תחכינה.

אברהם הירשזון: אבל אני שואל אותך באמת, האם אתם פניתם ודרשתם?

יואל לביא: הייתי בזמנו אצל שר התיירות לשעבר עוזי ברעם והוא אמר לי דברים מאוד מעניינים.

יואל לביא: הוא הסביר לי למה מבחינת המשרד טוב להשקיע באילת, תל-אביב וירושלים.

אמנון כהן: כבוד ראש העיר לא מתנגד שנעשה סיור בעיר עם שר התיירות.

אברהם הירשזון: ומה אמר לך שר התיירות לשעבר משה קצב?

יואל לביא: שר התיירות משה קצב עמל קשות כדי לשחרר כמה מעות כדי לטפח גן בעל ערך היסטורי, גן הנשיא, שהוא גן מקדמת דנא בעיר.

יואל לביא: למרות שהוא עבר מיכרזים, הוא לא תוקצב.

יואל לביא: זאת אומרת שגם הפרוייקט היחיד שהמשרד החליט ללכת עליו לא בוצע.

יואל לביא: יש מקום ברמלה לעשות כל מיני דברים, בעיקר לאור המילניום, יש הרבה דברים ברמלה שהם יקרים לנצרות.

יואל לביא: באותה מידה יש גם נקודות שהן יקרות לאיסלם.

יואל לביא: זאת העיר היחידה שנוסדה על-ידי האיסלם בארץ ישראל.

יואל לביא: ברמלה נמצא המסגד העתיק ביותר בעולם, כמדומני.

יואל לביא: אפשר לטפח אותו ולעשות אותו לאטרקציה.

יואל לביא: יש אצלנו גם את נבי צאלח.

יואל לביא: יש שם דברים שהם אותנטיים לחלוטין.

יואל לביא: מאגרי המים והאולמות הם אותנטיים.

יואל לביא: אתה יכול לקחת כל ילד ולהגיד לו: כך בנו ב793-.

יואל לביא: כתוב על זה שזה נבנה ב793-, לא צריך שמישהו יפענח לך.

יואל לביא: אי ההשקעה בדברים האלה, במקום שהוא במרכז הארץ, קרוב לכל דבר - בראייה נכונה אתה יכול לקחת את יפו העתיקה ולשים אותה ברמלה, כי יש לנו את המסעדות כבר, חלק מהשטחים המסחריים כבר מתפקדים.

יואל לביא: מי לא מכיר את חליל בארץ?

יואל לביא: מי לא אכל מסאבחה אצל ג'ורג'?

יואל לביא: אלה הדברים הכי מפורסמים.

יואל לביא: יש מסעדות בבעלות של ערבים שבהן מקפידים על כשרות.

יואל לביא: הן גם סגורות בשבת.

יואל לביא: הן כשרות למהדרין, לא כשרות סתם, כדי לענות על הצרכים של הקהל המקומי.

יצחק גאגולה: אולי באמת לא עשיתם מספיק רעש.

יואל לביא: האם אנחנו צריכים לקחת את מר מוטי מורל, שייגיד שגם אנחנו פצצה מתקתקת?

אברהם הירשזון: זה פשוט לא מובן.

אברהם הירשזון: בנושא של תיירות לרמלה יש הרי המון מה להציע.

אברהם הירשזון: היום אתה עובר ליד רמלה ואתה לא נכנס אליה, ואתה לא מראה לתיירים את אחד הדברים באמת היפים והאותנטיים ביותר.

אברהם הירשזון: לא ברור לי האם אתם נכשלתם ברצונות שלכם ובלחץ על משרד התיירות, או שמשרד התיירות לא התייחס אליכם.

אהוד זקסנברג: אני מהנדס העיר ברמלה.

אהוד זקסנברג: אני הצגתי את התוכניות של רמלה, שקשורות אחת לשניה.

אהוד זקסנברג: הפרוייקטים שראש העיר דיבר עליהם אינם איזוטריים.

אהוד זקסנברג: הם לא תקועים באיזשהו מקום.

אהוד זקסנברג: יש לנו רשת שמחברת את כל האתרים בטיילת תיירותית.

אהוד זקסנברג: הצגתי את זה במשרד התיירות וגם לבחורה שאמורה לתקצב את זה.

אהוד זקסנברג: אני מאוד התרגשתי מהדיון כי חשבתי שסוף כל סוף אנחנו נקבל תקציבים לנושא הזה אך בסוף הדיון הבנתי שיש להם סדרי עדיפויות אחרים שנקבעו על-ידי תוכנית מיתאר ארצית.

אהוד זקסנברג: אנחנו כתבנו גם לעורכי תוכנית המיתאר הארצית לתיירות מכתבים - יש לנו תיעוד על הנושא הזה - שאנחנו רוצים להיות כלולים בתוכנית הזאת.

אהוד זקסנברג: אנחנו יושבים בטבור הארץ.

אהוד זקסנברג: כל גאוות היחידה וכל בעיות התדמית ברמלה יכולות בנקל להיפתר גם באמצעות הרמת קרן התיירות, טיפול בנושא של תיירות, גם תיירות פנים.

אהוד זקסנברג: אנחנו נמצאים 20 דקות מתל-אביב.

אהוד זקסנברג: אבא שלוקח את הילד שלו לטייל בפארק הירקון או בפארק הלאומי ברמת-גן יכול לקחת אותו למסע באופניים בין האתרים ההיסטוריים ברמלה ולקנח באותו חומוס שראש העיריה דיבר עליו.

אהוד זקסנברג: אבל ישנם שם אתרים שעד שנציגים של הוועדה הזאת לא יראו אותם אז כל מה שאני אתאר פה לא יהיה שווה שום דבר.

אהוד זקסנברג: אני מדבר על רשת שלמה של אתרי תיירות שקשורים זה לזה.

אהוד זקסנברג: זה מכוסה בחול ובלכלוך ואנחנו לא מקבלים שום תקציב לפיתרון של הדברים האלה.

אלי ניסים: והם לא פוגעים בחפירות ההצלה ששר הבינוי השיכון צריך לדאוג להן.

אברהם הירשזון: אני חושב שצריך לקיים ברמלה ישיבה של הוועדה בנושא תיירות.

אברהם הירשזון: אולי אפשר להקים ועדת-משנה לצורך העניין הזה ולהזמין גם את חברי הוועדה וגם את נציגי משרד התיירות.

אברהם הירשזון: לעשות סיור באיזור, לסיים את זה בפגישה בלשכת ראש העיריה ולראות אם אפשר לצאת משם עם איזה תוכנית.

אברהם הירשזון: אחרת נמשיך להתברבר.

יואל לביא: עוד נושא אחד שאני רוצה להעלות על השולחן, אנחנו פיתחנו תוכנית שמאושרת לרמלה-גזר-מודיעין, מצפון לנשר, שטח של מינהל מקרקעי ישראל שגודלו כ3,000- דונם.

יואל לביא: הוא יכול להיות איזור התעשייה השני בגודלו בישראל.

יואל לביא: היום השטח ריק, אין בו כלום למעט תב"ע.

יואל לביא: המינהל לא מתעסק בשיווק שלו.

אברהם הירשזון: את זה סיכמנו, שאת כל הבעיות שיש לך עם המינהל אתה תעלה בכתב.

יואל לביא: אני מביא לידיעת

יואל לביא: כם רק שיש פה פוטנציאל לאיזור תעשייה.

אהוד זקסנברג: אני מוכרח להתערב.

אהוד זקסנברג: אני לא יכול לצאת מעוד דיון כזה.

אהוד זקסנברג: אולי מותר לי להיות קצת יותר עוקצני ולהבין שהיה לנו דיון וו'ישי וו'אשי.

אהוד זקסנברג: אני מודיע לך, יושב פה גם ראש העיר, לא יכול להיווצר כזה מצב.

אהוד זקסנברג: כשהגעתי לעבוד ברמלה ראש העיריה נשף בעורפי ואמר לי: בוא נעשה תוכניות ואז נשווק את הקרקעות.

אהוד זקסנברג: היום אני עומד עם תוכניות מאושרות ואני לא יכול לשווק אותן.

אהוד זקסנברג: למשל תוכנית 727.

אהוד זקסנברג: אנחנו שומעים כל מיני הסברים פה, הסברים שם, חוכרים כאלה, חוכרים אחרים.

אהוד זקסנברג: מצד שני מידפקים על הדלת יזמים, שאני לא רוצה לומר את שמותיהם אבל מהמובילים במשק, ואני עומד חסר אונים.

אהוד זקסנברג: אז יש לי קרקעות ואני לא יכול לשווק אותן ובמינהל מקרקעי ישראל, במיוחד במחוז המרכז, אני לא מצליח להזיז כלום.

אברהם הירשזון: מאחר ואתה רוצה לקדם את הנושא הזה, ומאחר ויושב-ראש הוועדה ביקש את המכתבים כדי לפנות למר דרכסלר ואם צריך גם להביא אותו לכאן, כדי שנוכל לתווך בדבר הזה, אז בוודאי צריך לשלוח לנו את זה בכתב.

אברהם הירשזון: אצלנו זה לא הדיון העשרים.

אברהם הירשזון: זה דיון ראשון.

אברהם הירשזון: אנחנו לא יכולים לגרור אותך עוד פעם לרמת ריגוש שאחר-כך לא ייצא ממנה שום דבר.

אברהם הירשזון: צריך להתייחס לזה ברצינות.

אהוד זקסנברג: רמת הריגוש נובעת מתיסכול.

יואל לביא: עוד משפט אחד, אני רוצה לעדכן את חברי-הכנסת חברי ועדת הכלכלה.

יואל לביא: נתנו לכם חוברת גם על מט"ש (מפעל טיהור שפכים) איילון.

יואל לביא: כל הפיתוח של מרחב המרכז מותנה בשאלה לאן הביוב הולך.

יואל לביא: אני כיושב-ראש האיגוד מצאתי לנכון לבוא ולהגיד - כי זה גם בתחום העיסוק שלכם, גם תשתיות וגם משרד הבינוי והשיכון.

אברהם הירשזון: התחילו לבנות את כל הערים בסביבה עוד לפני שהיה תכנון ביוב.

יואל לביא: וגם משרד המסחר והתעשייה.

יואל לביא: אנחנו התחלנו לעשות את העבודה הזאת והיא נמצאת בהליך.

יואל לביא: גמרנו את ביסוס הקרקע.

יואל לביא: אנחנו מקדימים קצת את לוח הזמנים, שהתחלנו בו עתה.

יואל לביא: הפרוייקט יצא לדרך בסך הכל באיחור של 3 שנים.

יואל לביא: יש שתי בעיות שאני רוצה לדבר עליהן.

יואל לביא: גם כאן אנחנו נתקלים בקשיים דווקא מצד מינהל הביוב, שאין לו שום אלטרנטיבה אחרת היום כי השפד"ן עומד לקרוס, ואם לא הוא אז הצנרת תקרוס, היא כבר קורסת.

יואל לביא: המערכת המוליכה לשפד"ן קורסת.

יואל לביא: אנחנו באים עם פרוייקט חדש ונתקלים יום יום בבעיות של בקרה מיותרת ולא רלוונטית מצד מינהלת הביוב, סתם בשביל להפריע.

יואל לביא: יש שתי בעיות שאנחנו צריכים לטפל בהן במסגרת המינהלית הזאת.

יואל לביא: האחת, באיזה היקף אנחנו מטפלים במים האלה?

יואל לביא: כרגע זה מתוכנן על טיפול שניוני, שמביא את המים לרמה של 20-10, למוצרי חקלאות שהם לא אכילים כמו כותנה וכל מיני דברים כאלה.

יואל לביא: אנחנו יכולים לעשות בעוד השקעה קטנה יחסית של 1.5-2 מיליון דולר טיפול שלישוני במים האלה, שאז אפשר יהיה להשקות בהם את כל הגינות בעיר, בגנים ציבוריים, בכל מיני מקומות, וגם טיפול בחלק מהמוצרים החקלאיים שהם אכילים.

יואל לביא: לא קיבלנו שום תגובה ושום טיפול.

יואל לביא: והדבר הנוסף, במפעל כמו השפד"ן יש בסופו של דבר בוצה.

יואל לביא: נוטלים את הבוצה מהשפד"ן, בניגוד לכל הכללים הבינלאומיים, וזורקים את הבוצה הזאת לתוך הים התיכון.

אחמד טיבי: הוא מזהם את כל חופי אגן הים התיכון.

יואל לביא: זה פשוט אסור.

יואל לביא: יש שתי דרכים בסיסיות לטפל בבוצה הזאת: 1) כשהיא עדיין לחה לקחת אותה ולהטיל אותה להפריית קרקע; 2) אחרי שהיא עוברת טיפול כלשהו והופכת להיות קשה יותר, למזג אותה עם אבקות אחרות, עם כל מיני קרקעות אחרות, ואז להשתמש בהן כתשתיות לכבישים.

יואל לביא: עוד מעט לא יהיו לנו מחצבים יותר ונצטרך את השימוש הזה.

יואל לביא: כל דבר כזה עולה קצת כסף.

יואל לביא: גם לזה אין תשומת לב על-ידי משרדי הממשלה, למרות שכולם זועקים חמס על כך שאין כאן ואין פה ואין שם.

יואל לביא: אי אפשר לפתח את המדינה במחוז המרכז בחלק הזה.

יואל לביא: מודיעין נבנית בלי שיש לה את מיתקן איילון.

יואל לביא: בונים איזורי תעשייה מסביב לנתב"ג בלי שיש להם תשתית - נתב"ג עצמה מתחברת אלינו.

יואל לביא: התעשייה האווירית עדיין לא החליטה לאן היא פונה.

יואל לביא: ליהוד אין לאן ללכת.

יואל לביא: לאלעד אין לאן ללכת.

יואל לביא: אני יכול למנות את כל המרחב שניבנה עכשיו ואין לו לאן להפנות את השפכים שלו.

יואל לביא: בדרך הבלתי חוקית שהדברים נעשים, החורף עוד לא יורד גשם אבל עוד מעט כשיתחיל לרדת גשם נצטרך להגליש מים, פשוט להזרים אותם לנחל איילון ומשם לנחל הירקון ותושבי תל-אביב יזעקו חמס.

אברהם הירשזון: כמו בכל שנה גשומה.

יואל לביא: אלה הם מספר פרוייקטים שאנחנו מציגים, שנוגעים גם למשרד התעשיה והמסחר.

יואל לביא: אני מציע לקבל את הצעתו של חבר הכנסת הירשזון לגבי הקמת ועדת-משנה שתעסוק בזה.

יואל לביא: צריך להביא את השר ואת המינהל כדי שפעם אחת נקבל הסבר למה הם לא מקדמים דברים שנמצאים ביד.

יואל לביא: למה לא ללכת ולבנות טבעות כאשר פה זה לא השקעה ציבורית, זה רק להוציא מיכרז?

יואל לביא: אין פה השקעות ציבוריות.

יואל לביא: ברגע שיוצא המיכרז, מישהו אחרי זה, שהראש כואב לו מזה שלא נכנס כסף לקופתו, צריך לשווק את זה.

יצחק גאגולה: לדעתי זאת הצעה מצויינת.

יצחק גאגולה: הייתי מאוד רוצה שאת ההצעה הזאת ישמע יושב-ראש הוועדה.

יצחק גאגולה: הייתי רוצה לשמוע את דעתו בנושא הזה.

אחמד טיבי: הדברים האופרטיביים נאמרו כבר.

אברהם הירשזון: אני מציע לסכם את הדיון הזה.

אברהם הירשזון: לאחר מכן אנחנו נשב עם היושב-ראש.

יצחק גאגולה: אני חושב שההצעה השניה שחבר הכנסת הירשזון הציע לגבי סיור בעיר רמלה היא הצעה מצויינת והיא משתלבת עם הדברים שראש העיריה הציע כאן.

יצחק גאגולה: לדעתי סיור כזה יהיה מבורך מאוד ואנחנו נוכל לתרום.

יואל לביא: אני מבקש שלסיור יתלוו משרד התיירות, משרד התעשיה והמסחר ומינהל מקרקעי ישראל.

יצחק גאגולה: אני חושב שזה ייצור גם לחץ פסיכולוגי מסויים על הנוגעים בדבר.

יצחק גאגולה: האם מישהו רוצה להגיד משפט סיכום?

יצחק גאגולה: אם לא, אני נועל את הישיבה.

יצחק גאגולה: תודה רבה לכל הנוכחים.