ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 33, 1999-11-17 09:00

מירי פרנקל שור: היו”ר אברהם פורז: החלפתם דבר רע בדבר שהוא עוד יותר רע.

מירי פרנקל שור: היו"ר אברהם פורז: אם היו כותבים מגילה שכולם יבינו, ניחא, אבל את האמור כאן, לא מבינים.

מירי פרנקל שור: היו”ר אברהם פורז: יש עסקאות שאתה קונה באמצעות הדואר ולא מגיע לחנות, ואז אתה יכול לבטל.

מירי פרנקל שור: מתי יש זכות ביטול סטטוטורית?

מירי פרנקל שור: היו”ר אברהם פורז: זה הכל נכון, אבל אנחנו נסביר בחנות את חוק המכר?

מירי פרנקל שור: אברהם בירנבאום: אם מתייחסים לעסקה ברוכלות, ייכתב בסעיף שזה חל רק על עסקות ברוכלות ואז אין בעיה.

מירי פרנקל שור: אברהם בירנבאום: בחנויות החשמל, באף חנות חשמל, לא תמצאי שלט כזה.

מירי פרנקל שור: זאת תרופה למכה שאיננה.

מירי פרנקל שור: אם הוא יכתוב שלא מחזירים כסף, לא יגיע לו כסף על-פי החוק?

מירי פרנקל שור: אבי ויסולי: אולי כדאי להגיד זאת באופן חיובי ולומר שכל עוסק יצטרך לפרסם את מדיניות ההחזרה במקום המכירה.

מירי פרנקל שור: הדבר היחיד שבא בחשבון מבחינת שלט זה לומר שפה לא מחזירים למעט במקרים שהחוק קובע.

מירי פרנקל שור: אי-אפשר לכתוב כאן מגילה וללמד את האזרחים משפטים.

תמר פינקוס: אברהם בירנבאום: אדוני היושב-ראש, אני מציע שבהזדמנות חגיגית זו, תהיה החלטה של ועדת הכלכלה שמשרד התעשייה והמסחר מחוייב לפרסם ברבים באמצעות מודעות והודעות לתקשורת שלא חייבים להחזיר כסף.

תמר פינקוס: זה יפתור לנו את הבעיה.

תמר פינקוס: בסדר.

תמר פינקוס: את הסעיף הזה ניסחנו בצורה פשוטה יותר.

תמר פינקוס: או שיש בו ניצול אי-ידיעת השפה שבה נקשרת העסקה.

אברהם פורז: מירון הכהן: סעיף 3(א) לחוק הגנת הצרכן אומר:

אברהם פורז: לא יעשה עוסק כדי לקשור עסקה דבר במעשה או במחדל, בכתב או בעל-פה או בכל דרך אחרת שיש בו ניצול רמתו השכלית או הגופנית של הצרכן או שיש בו ניצול אי-ידיעת השפה בה נקשרת העסקה.

אברהם פורז: אברהם בירנבאום: ברשותך אני אקרא גם את סעיף 3(ב) לחוק הגנת הצרכן, שם נאמר: לא יעשה עוסק דבר במעשה או במחדל, בכתב או בעל-פה, או בכל דרך אחרת שיש בו ניצול מצוקתו של הצרכן, בורותו או הפעלת השפעה בלתי הוגנת עליו, הכל כדי לקשור עסקה בתנאים בלתי מקובלים או בלתי סבירים או לשם קבלת תמורה העולה על התמורה המקובלת.

אברהם פורז: היו”ר אברהם פורז: ההנחה היא שהקמעונאי מדבר עברית והאחר לא.

אברהם פורז: מירון הכהן: המצב שאנחנו ראינו לנגד עינינו כאשר ניסחנו את זה, לא הייתה סיטואציה של אדם שהולך לקנות קוטג' או זוג גרביים בחנות קטנה כמי שהציג מר בירנבאום.

אברהם פורז: המקרה הבולט ביותר היה מקרה בו מחתימים אנשים על טיים שרינג, לוקחים אנשים שברור לכל אחד שאין להם את ההבנה, אין להם את היכולת הכלכלית לעשות את העסקה הזאת, הם לא מבינים אותה.

אברהם פורז: בחלק גדול מהמקרים היה מדובר בעולים חדשים שלא הבינו בדיוק על מה מדובר והחתימו אותם על כל מיני דברים.

קריאה: מירון הכהן: קודם כל, ההערה היא נכונה.

קריאה: סעיף קטן (ב) די מקביל לסעיף ניצול המצוקה בחוק החוזים.

קריאה: מירון הכהן: לא, הם יצטרכו להוכיח את זה אם ירצו לבטל את העסקה.

קריאה: מירון הכהן: אני רוצה לחלק כאן את המישור הפלילי והמישור האזרחי.

קריאה: במישור האזרחי בסופו של דבר חובת ההוכחה היא תמיד על הצרכן.

מירון הכהן: היו”ר אברהם פורז: הרמת הנטל מעבירה את הנטל מצד לצד.

מירון הכהן: באי-ידיעת השפה, העברת הנטל היא הכי פשוטה.

מירון הכהן: אני לא מבין טוב עברית.

מירון הכהן: איך השופט ידע?

מירון הכהן: יעשו לו בחינה בעברית?

מירון הכהן: במלים אחרות, כל עסקה של עולה חדש שחתם, ניתנת לביטול.

מירון הכהן: היו”ר אברהם פורז: קניתי מקרר ב5,000- שקלים, אחרי כמה ימים הלכתי וראיתי במקום אחר מקרר ב4,000- שקלים.

מירון הכהן: סידרו אותי.

מירון הכהן: זה לא ניצול?

מירון הכהן: היו”ר אברהם פורז: חולשה שכלית או גופנית, האדם יכול להוכיח שזה מישהו מאוד פרימיטיבי, חצי מפגר, סידרו אותו.

מירון הכהן: אם אנחנו פותחים את זה לגבי כל מי שלא יודע שפה, קודם כל העסקה פתוחה ואז נתחיל לבדוק את פרטי העסקה, אם היא הוגנת או לא.

מירון הכהן: אנחנו מעוניינים בזה?

מירון הכהן: יש גם עניין של סופיות שגם הוא ערך.

קריאה: יצחק קמחי: דוגמה מהחיים.

קריאה: אני אקח תחום שגם מוסדר בחוק, עסקאות ברוכלות.

קריאה: באים סוחרי ספרים לעולים חדשים, מוכרים להם אנציקלופדיה תרבות משנה ישנה שכבר יצאה ואומרים שזה מה שיגרום לבן שלהם להצלחה בבחינות הבגרות.

קריאה: במקרה הנוכחי ברור שאי-ידיעת השפה העלתה את האפשרות לנצל את המצוקה שלהם ולמכור להם.

יצחק קמחי: נועה חקלאי: הגיעה אלינו תלונה של 13 אתיופים שהוחתמו על משחק פירמידה.

יצחק קמחי: לא אמרו להם שזה משחק פירמידה אלא אמרו להם שהם משקיעים 13 אלף שקלים והם מקבלים ריבית בסכום של 1,800 שקלים בחודש.

יצחק קמחי: לאנשים רגילים מוכרים חלומות על זכייה, אבל לאתיופים מוכרים משהו אחר.

יצחק קמחי: אם אתם אומרים שבורות לא כוללת אי-ידיעת שפה, אני מוכן לומר בורות לרבות אי-ידיעת שפה.

יצחק קמחי: היו”ר אברהם פורז: אני אגיד לכם מה ההבחנה בעיני.

יצחק קמחי: ההבחנה הראשונה אומרת שזה אדם שהוא עצמו יש לו חולשה ולכן מטבע הדברים בודקים את כל העסקאות אתו בעיניים אחרות.

יצחק קמחי: הדבר השני אומר שהאדם הוא רגיל, אבל בודקים את העסקה.

אברהם פורז: אריאלה רבדל נבקוב:

אברהם פורז: משום שמה זה לא מקובל?

אברהם פורז: זה היה מאוד מקובל.

אברהם פורז: מה לא מקובל בהשכרת דירה?

אברהם פורז: אריאלה רבדל נבקוב: יש לנו דוגמאות נוספות.

אברהם פורז: למשל, כשמוכרים רהיטים.

אברהם פורז: הלא עיקר הבעיות בצרכנות השוטפת היא ברהיטים וכאן יש לנו את מספר התלונות הגבוה ביותר שיש לנו.

אברהם פורז: הרבה פעמים מוכרים למשל מזרון.

אברהם פורז: אומרים לו שיש קפיצים וכולי.

אברהם פורז: הוא קונה אבל אין קפיצים, אין דברים אחרים.

אברהם פורז: יש לנו שמות של חנויות ידועות במדינת ישראל שמוכרות את זה ועל כל אחת מהחנות הזו יש לנו עשרות תלונות והן באות ברצף.

אברהם פורז: כאן במפורש ברור לנו שמדברים עברית, כתוב מכירה לעולים חדשים, ואני מוכנה לקחת אותך לאחת החנויות האלה ואתה תראה שכל סעיף (א) מתקיים בחנות הזאת אבל כל המעשה שלהם הוא ניצול אי-ידיעת העברית של העולים החדשים.

אברהם פורז: אריאלה רבדל נבקוב:

אברהם פורז: אבל יש להם פה חולשה, יש להם פה מכשלה.

אברהם פורז: המצב הוא כזה שכולכם יכולים לדבר, אבל רק אני יכול להחליט.

אברהם פורז: אני רוצה להגיד לכם שלאחר ששקלתי את העניין השתכנעתי ואנחנו נכתוב:

אברהם פורז: תוך ניצול מצוקתו של הצרכן, בורותו או אי-ידיעת השפה.

אברהם פורז: אני רוצה יותר ודאות.

אברהם פורז: היו”ר אברהם פורז: קודם אמרתם לי שבורות לא כוללת אי-ידיעת שפה.

מירון הכהן: היו”ר אברהם פורז: לכתוב שמי שלא יודע שפה הוא בור, כי הוא לא בור, הוא בור אולי בארצנו אבל במדינה אחרת הוא יכול להיות דוקטור לספרות, וזה ודאי עלבון לומר שעולה חדש שלא יודע עברית הוא בור.

מירון הכהן: אנחנו מכניסים לך את זה לאי-ידיעת שפה כחלק מהתנאים שמאפשרים אי-ניצול לרעה.

מירון הכהן: אני לא מוכן לשים אי-ידיעת שפה יחד עם חולשה גופנית או שכלית.

מירון הכהן: מה קורה לישראלי שבא לארצות-הברית וקונה, הוא יכול להגיד שהוא לא הבין כי זה באנגלית?

מירון הכהן: היו”ר אברהם פורז: אני לא רוצה ליצור מצב בו אני אהפוך את העולים לחצי נכים.

מירון הכהן: אני לא רוצה ליצור מצב שעולה חדש נכנס, אז אוטומטית הוא צרכן מסוג ב', יש סכנה שהעסקה אתו תתבטל וזאת אם הוא יודע עברית או לא יודע עברית.

מירון הכהן: אני חושב שאתם עושים עוול לעולים.

מירון הכהן: אני מוכן שאם ניצלו אותו לרעה בגלל אי-ידיעת השפה, אז בסדר, ניצלו אותו לרעה.

מירון הכהן: אם לא, אז לא.

מירון הכהן: הסיטואציה היא שאם מכרת לאדם דירת נופש בתנאים המקובלים, במחיר שאתה מוכר לכולם, אבל הבעיה היחידה היא שלאותו אדם אין את היכולת הכלכלית לממן את הרכישה הזאת ואתה באמצעי שיווק מאוד מסיביים מזמין אותו לאיזה ערב, יושבים אתו ועושים לו מעין שטיפת מוח במשך ארבע שעות.

מירון הכהן: יצחק קמחי: העובדה היא שמי שיש לו את הכלים, יכול להתמודד עם העניין הזה ואנחנו רואים את זה בתלונות.

מירון הכהן: אדם מהישוב, כשמחתימים אותו על חוזה, הרבה פעמים יקרא אותו.

מירון הכהן: נכון שגם ישראלים נפלו בדבר הזה, אבל החלק הארי של האנשים שנפלו בדבר הזה היו אנשים שהחתימו אותם על כל מיני מסמכים שהם אפילו לא ידעו על מה הם חותמים.

מירון הכהן: יצחק קמחי: אני מדבר על נסיבות באמת קיצוניות והיו דברים מעולם.

מירון הכהן: היו”ר אברהם פורז: בסדר, קיבלתי את הרעיון.

מירון הכהן: כרגע אנחנו מכניסים את זה לכאן ועד הישיבה הבאה תביאו לנו את הדוגמאות.

מירי פרנקל שור: היו”ר אברהם פורז: לא, אנחנו מחליטים אבל עד הישיבה הפתוחה אנחנו פתוחים לעשות רביזיה בסעיף, אם יביאו לנו איזשהו מקרה שבו לכאורה נוצל מישהו ולא פתרנו את הבעיה.

מירי פרנקל שור: אני הצעתי ואני מציע גם לכם לאמץ, שייכתב במפורש בחוזה שהאנשים האלה קונים את הדירה למרות שהם לא יודעים את השפה, הם קיבלו הסבר וקיבלו את כל הזמן המתאים.

מירי פרנקל שור: מנשה קפלן: מי שיעשה את זה לא יימלט מאחריות.

מירון הכהן: סעיף 7 לחוק העיקרי.

מירון הכהן: במקום סעיף קטן (ג) יבוא:

מירון הכהן: 2.

מירון הכהן: השר באישור ועדת הכלכלה של הכנסת רשאי לקבוע כללים בדבר הנוסח והדרך שבהם על המפרסם לציין כי מדובר בפרסומת.

אברהם פורז: מירון הכהן: העבירה היא גם של המפרסם וגם של הפרסומאי.

אריאלה רבדל נבקוב: היו”ר אברהם פורז: אני נותן מודעה בעיתון תמורת תשלום ובמקביל יש עלי גם כתבת תדמית שהיא לכאורה מנותקת לגמרי מהעובדה שיש מודעה בעיתון.

אריאלה רבדל נבקוב: זה בסדר?

אריאלה רבדל נבקוב: אריאלה רבדל נבקוב: נכון.

אריאלה רבדל נבקוב: צודק.

אריאלה רבדל נבקוב: יש בעיה להוכיח את מה שאתה מתאר.

אריאלה רבדל נבקוב: בעיית ההוכחה היא מאוד קשה.

אריאלה רבדל נבקוב: לעומת זאת יש לך מדורים שהם כתבה על עמוד שלם, וזה ברור שזאת כתבה.

אריאלה רבדל נבקוב: בעבר לא נהגו לכתוב למטה שזו פרסומת, אבל היום בחלק מהמקומות מופיע למטה באותיות קטנות מאוד שזו פרסומת.

אריאלה רבדל נבקוב: החוק בא לומר שבכל אותן כתבות שידוע מראש או שאין כוונה לעיתון לומר שזו כתבה מערכתית אלא מראש הוא אומר שזו כתבה פרסומית, המפרסם השמיט את המילה שזו פרסומת מסיבה זו או אחרת או היא לא נכתבה, והוא חייב לציין את זה.

אריאלה רבדל נבקוב: היו”ר אברהם פורז: אל מי אנחנו באים, אל המפרסם או אולי אל התקשורת?

אריאלה רבדל נבקוב: מירון הכהן: יש סעיף בחוק שקובע שגם מי שמפרסם, לא רק המפרסם עצמו, יש לו אחריות.

אריאלה רבדל נבקוב: היו”ר אברהם פורז: אם חברה מסחרית מפרסמת בעיתון ויש שם משהו מוטעה, אז העיתון אחראי?

אלן זיסבלט: היו”ר אברהם פורז: רבותיי, אתם עליתם כאן על דבר מאוד חשוב, אבל לדעתי אתם לא תוקפים את הבעיה שצריכה להיות מותקפת.

אלן זיסבלט: יכול להיות שנצטרך להזמין לכאן את התקשורת ואת ההסתדרות.

אלן זיסבלט: הם לא יכולים לקחת חלק בדבר כזה שמטשטש את הגבולות בין פרסומת לבין כתיבה עיתונאית.

אלן זיסבלט: מירון הכהן: במסגרת מועצת העיתונות, אפשר בהחלט להציע כללי אתיקה.

אלן זיסבלט: מירון הכהן: אנחנו נכנסים לחופש העיסוק וזה לא כל כך פשוט.

אברהם פורז: מירון הכהן: השאלה איפה יש הטעיה ואיפה לא, כי הרבה פעמים גם יכולים להשתמש בכל אדם פופולרי ולאו דווקא באיש תקשורת.

אברהם פורז: זה יכול להיות ספורטאי מצטיין.

אברהם פורז: אם אתה במסגרת ועדת הכלכלה של הכנסת תפעל לקידום הקמת מועצה מקבילה בדומה לזו שמקובל באנגליה, שתפעל בנושא הזה, אני חושבת שאת ענייני הצרכנות תביא ללב המאה ה21-.

אברהם פורז: בישראל – ואנחנו במועצה רואים את זה יום יום – עיקר הבעיה היא בהטעיה.

אברהם פורז: אם היינו מצליחים להתגבר וליצור לנו תנאים נכונים של התנהגות בישראל, אני חושבת שהצרכנות הייתה מקבלת פנים אחרות ונאורות יותר במדינה.

אברהם פורז: אני זורקת לך את הכפפה.

אברהם פורז: אלן זיסבלט: במדינות אחרות יש סעיפים דומים לעניין הזה.

אברהם פורז: יש מדינות שיש להן כללים לגבי עולם הפרסום אבל יש להם סעיפים דומים לזה.

אברהם פורז: אם אתה מפרסם פרסומת בצורה של כתבה, זו הטעיה גם אם לא מדובר על חומר מטעה.

אברהם פורז: אנחנו נקיים דיון על הסעיפים האלה ואני מציע להזמין את המו"לים של העיתונות.

אברהם פורז: אני מציע לומר לאגודת העיתונאים שאנחנו מתכוונים לחוקק בעניין הזה סעיף שיאסור את זה לחלוטין.

אברהם פורז: זאת אומרת, מי שעוסק בכתיבה עיתונאית, לא נאפשר לו לשדר פרסומת.

אברהם פורז: נמצא את הגבולות כי פה יש הטעיה בקנה מידה עצום.

אברהם פורז: יעל דן פעם הייתה מזוהה עם תוכניות מדעיות.

אברהם פורז: עם שחקן כדורסל אומר שהוא נועל את הנעליים המסוימות האלה ואם מלכת יופי אומרת שהיא משתמשת בבושם מסוים – ניחא, זאת אולי זכותם, אבל כאן אנחנו מדברים במישהו שמשדר ידיעות לציבור במסווה של עיתונאות אובייקטיבית.

אברהם פורז: כאשר אנחנו שומעים כתבה עיתונאית, העיתונאי אמור להיות אובייקטיבי, אנחנו יוצאים מתוך הנחה שהוא לא מטעם, הוא לא שופרו של מישהו אלא זאת עיתונות בלתי תלויה.

אברהם פורז: אם אותו קול פתאום מוכר לך מוצר, אתה נוטה לחשוב שזה בא מאותו הכפר בזמן שזה בא מכפר אחר.

אברהם פורז: לדעתי אנחנו צריכים לטפל בעניין הזה.

אברהם פורז: זה אחד הדברים החמורים שתמיד ראיתי בעניין הזה.

מירון הכהן: סעיף 5.

מירון הכהן: אחרי סעיף 7א רבתי לחוק העיקרי.

מירון הכהן: 1.

מירון הכהן: הסכמים עסקיים או למטרות רווח.

מירון הכהן: 3.

מירון הכהן: הכנסותיו כולן או חלקן מפרסום מידע מסחרי.

מירון הכהן: ג.

מירון הכהן: מבין דברים קבועים או חד-פעמיים המשולמים על-ידי גורמים מסחריים.

מירון הכהן: זוהי צורה נוספת שנוצלה לעקיפת העניין הזה.

מירון הכהן: ד.

מירון הכהן: מתן חסות לפעילות מסחרית.

מירון הכהן: מירון הכהן: גם לארגון המוסכים יש ועדה כזאת.

מירון הכהן: אלה הם לא ארגונים להגנת הצרכן.

מירון הכהן: מירון הכהן: האמת היא שמשתמע נועד בין היתר כדי לתת מענה לבעיה שאתה העלית קודם, שכל מיני פרסומות יהיו באותם תנאים שכן ניתן להוכיח אותם.

מירון הכהן: מירון הכהן: השאלה אם לא פותחים כאן פתח לעקיפה של העניין.

מירון הכהן: אני הייתי מציע שאולי משתמע ממנו המטרה היחידה.

מירון הכהן: ברור שארגון שמר בירנבאום מדבר עליו הוא ארגון שבעצם הוא ארגון של סקטור מסוים.

מירון הכהן: אני אומר להוציא את המילה "היחידה" ואז זה בעצם נותן לך מענה.

אברהם בירנבאום: מירון הכהן: מסחר הוגן מבחינתך הוא כשאתה הוגן עם שני הצדדים ואתה לא הוגן רק עם הצרכן.

אברהם בירנבאום: אנחנו מאשרים את הסעיף הזה ומוסיפים את המילה "יחידה".

לימור סולומון: אריאלה רבדל נבקוב: שיווק לילדים.

לימור סולומון: אנחנו התלבטנו הרבה מאוד ואני אספר מה היה כדי להעלות את הנושא.

לימור סולומון: הייתה בעיה מאוד קשה בהגדרת שיווק לקטינים והתלבטנו מאוד איך נעשה זאת והסתבכנו.

לימור סולומון: החלטנו לרדת מהעניין ואמרנו שהסעיף הזה בחוק מתאים בקטע של פרסום, בו הוא עונה על כל הצרכים, אבל בקטע של שיווק נתמודד עם זה במקום אחר.

לימור סולומון: היו”ר אברהם פורז: את מכירה את סעיף 7 הקיים?

לימור סולומון: לימור סולומון: הבעיה היא שפרסומת לא מגודרת בשום מקום והממונה על הגנת הצרכן לא מוצא שאפשר להכניס את הסיטואציה הזאת בסעיף הזה.

לימור סולומון: אני מאמינה שיהיו על זה דיונים מורחבים והיא לא תיפתר בסעיף הזה.

לימור סולומון: השיווק בא לפתור בעיה אחרת של מוצרים שעל גבי המוצר היו דברים שטענו שזאת לא פרסומת, או יומנים שטענו שזו לא פרסומת, כל מיני דברים שהופיעו ביומנים לילדים, ואז ביקשו להוסיף.

לימור סולומון: היו”ר אברהם פורז: אני לא יודע למה הסעיף הזה הושמט ותכף נראה.

לימור סולומון: האם היום לשר יש אפשרות לעשות משהו בעניין הזה?

לימור סולומון: מותר לו להתקין תקנות, אם הוא רוצה?

אברהם פורז: מירון הכהן: הוא הושמט בזמנו כנראה מטעמים טקטיים כי רצו להעביר את החוק מהר יותר.

אברהם פורז: היו”ר אברהם פורז: אם אנחנו נותנים לשר את הסמכות להוציא תקנות באישור הוועדה, אז קודם כל פותחים את הפתח.

אברהם פורז: אולי במשך הזמן יחשבו על איזה רעיון טוב ויבואו אתו לכאן.

מירון הכהן: היו”ר אברהם פורז: למרות שקטין לפי חוק הכשרות המשפטית, יש עסקות שאוטומטית הן ברות ביטול.

מירון הכהן: היו”ר אברהם פורז:

מירון הכהן: אנחנו נסכם את סעיף 7א לחוק העיקרי, ובמקום תנאים עיקריים – עקרונות לפרסומת ולשיווק, לרבות איסור פרסומת ושיווק.

מירון הכהן: תנסחו את זה קצת יותר טוב.

מירון הכהן: היו”ר אברהם פורז: אם יהיה לכם רעיון טוב, תבואו אלינו.

מירון הכהן: זה צריך להיות באישור ועדת הכלכלה.

מירון הכהן: זה כתוב?

אבי ויסולי: היו”ר אברהם פורז: כן, ירד כי פתרנו את זה בדרך אחרת.

אבי ויסולי: מירון הכהן: נכון.

אבי ויסולי: אנחנו הפסקנו את זה.

אבי ויסולי: פנינו ל"סלקום" והודענו להם שאם הם לא מפסיקים את זה מיד, הם יועמדו לדין.

אבי ויסולי: הם ביטלו את זה.

אבי ויסולי: משה הכהן: הם עשו דיפרנציאציה בדמי השימוש ואנחנו הפסקנו את זה.

אבי ויסולי: הוגשה גם תביעה ייצוגית על הנושא הזה.

אבי ויסולי: היו”ר אברהם פורז: אם חברה כמו "פרטנר" שמשלמת למדינה זיכיון בסכום מטורף נכנסת לשוק רווי ועוד מנפיקה את עצמה במיליארדים, סימן ששם משהו טוב מדי.

לחוק העיקרי: במקום ההגדרה מכירה מיוחדת יבוא: מכירה מיוחדת – מכירת סוף עונה, מכירת חיסול מלא או חלקי, מכירה לרגל אירוע כלשהו, מכירה שבה מוצעת לצרכן הטבה בנוסף על הטובין או על השירותים שבעבורם שילם או כל מכירה אחרת שבה מוצעים הטובין או השירותים של העסק כולם או חלקם במחירים מוזלים לתקופה מסוימת שלא בדרך מתן הנחה לצרכן פלוני.

לחוק העיקרי: מירון הכהן: במקום סעיף 15 לחוק, בסעיף 7 בהצעת החוק הלבנה, נאמר:

העיקרי יבוא: א.

העיקרי יבוא: 15(א) – עוסק המודיע ברבים שלא במקום עסקו על מכירה מיוחדת, יציין בהודעה את הפרטים שלהלן:

העיקרי יבוא: שיעור ההנחה או כל הטבה אחרת הניתנת לצרכן במכירה המיוחדת.

העיקרי יבוא: הודיע עוסק על מכירה מיוחדת ורצה לשנות את הפרטים האמורים בסעיף קטן (א), יפרסם על כך הודעה באותה הדרך שבה פרסם את ההודעה הראשונה.

העיקרי יבוא: היו”ר אברהם פורז: אם חנות כותבת אצלה יש עכשיו מכירה כללית, היא חייבת לומר על מה יש הנחה ועל מה אין הנחה?

העיקרי יבוא: היו”ר אברהם פורז: הוא לא אומר שזה חל על כל המוצרים.

העיקרי יבוא: הוא אומר שתבוא לחנות כי חלק מהמוצרים נמכרים בהנחה.

העיקרי יבוא: "המשביר לצרכן" מוכר מאות מוצרים, אולי אלפים, על חלק הוא אומר שיש מכירה.

העיקרי יבוא: לא הכל מוזל, לא על הכל יש הנחה.

העיקרי יבוא: היו”ר אברהם פורז: למה אתם צריכים את הדבר הזה?

יצחק קמחי: היו”ר אברהם פורז: אני יודע שיש חנויות שנוהגות לעשות כך, לקחת מוצר או שניים, להוזיל אותם מאוד, לפרסם על זה מודעה.

יצחק קמחי: היו”ר אברהם פורז: אנחנו צריכים לא להגיע למצבים של הוראות שאי-אפשר לקיים אותן.

יצחק קמחי: יכול להיות שמה שאתם רוצים הוא מטרה טובה, אבל הסעיף הזה לא אומר את זה.

יצחק קמחי: הסעיף הזה למעשה אומר ש"המשביר לצרכן" לא יכולים להגיד שיש אצלם מכירה כללית וכי אלפי מוצרים או מאות מוצרים בהנחה.

יצחק קמחי: הוא לא יכול לכתוב את זה כי לשיטתך הוא צריך לתת רשימה.

יצחק קמחי: לשיטתך הוא חייב לפרט את הטובין שנכללים, הוא חייב לפרט את שיעור ההנחה על כל אחד.

יצחק קמחי: זה פשוט בלתי סביר.

יצחק קמחי: הוא יכול לומר לך שתבוא אליו לחנות כי יש לו הרבה מוצרים בהנחה.

יצחק קמחי: לכן הסעיף הזה הוא גורף מדי.

יצחק קמחי: אתה רוצה להתמודד מול הטענה שאחד אומר יש לי טלוויזיות בהנחה ובסוף יש לו רק אחת והיא כבר נמכרה ואז כל האחרות הן במחיר יותר גבוה, תנסח את הסעיף אחרת.

יצחק קמחי: יצחק קמחי: השאלה מה זה מלאי סביר.

יצחק קמחי: יש לנו בעיה לא פשוטה עם העניין הזה ויש הרבה מאוד תלונות בתחום הזה.

יצחק קמחי: אם המשביר היה כותב שיש הנחה על כל הנעליים ועל כל הגרביים, אני לא הייתי מדקדק.

יצחק קמחי: יצחק קמחי: האמת היא שהיום חלק מהם עושים זאת, במיוחד בענפים בהם קיימת תחרות.

יצחק קמחי: תמר פינקוס: איך את מאפשרת לסוחר להיפתר מסחורה מלפני שנה?

תמר פינקוס: יצחק קמחי: שהמחירים מוזלים, שזאת מכירת חיסול.

תמר פינקוס: את לא אמורה לדעת שאת קונה סחורה ישנה?

אברהם פורז: מירון הכהן: עוסק שהודיע ברבים או במקום העסק על מכירה מיוחדת יבהיר אילו פריטים כלולים בה ואילו פריטים אינם כלולים בה, אם הם אצלו לפני המכירה ואת שיעור ההנחה או המחיר לאחר ההנחה.

אברהם פורז: האמת היא שהנוסח שיש לנו בלבן הוא הנוסח המשופץ.

אברהם פורז: מירון הכהן: הדבר היחיד שאולי הייתי מכניס לנוסח הקיים זה הנושא של תנאי המכירה המיוחדת.

אברהם פורז: מירון הכהן: כן.

אברהם פורז: הם מוגדרים בתחילת הפרק.

אברהם פורז: בתחילת פרק ג', בסעיף 8.

אריאלה רבדל נבקוב: אברהם בירנבאום: כתוב כאן במחירים מוזלים לתקופה מסוימת.

אריאלה רבדל נבקוב: המשמעות היא שכאשר סוחר מחליט להוריד מחירים לתקופה מסוימת מחירים משום שהמתחרה שלו הוריד מחירים, הוא כבר צריך לעמוד בכל התנאים של מכירה מיוחדת.

אריאלה רבדל נבקוב: אברהם בירנבאום: יש הגדרה שכוללת את כל המכירות המיוחדות.

מירי פרנקל שור: היו”ר אברהם פורז: הוא אומר שסוחר מסוים רוצה סתם להוריד מחירים כי הוא רואה שקונים בחנות ממול.

מירי פרנקל שור: תמר פינקוס: אם הוא לא יודיע, לא יבואו אליו.

מירי פרנקל שור: היו”ר אברהם פורז: אם הוא לא מודיע, לא קרה כלום.

מירי פרנקל שור: היו”ר אברהם פורז: עכשיו אני חושב שהם צודקים.

מירי פרנקל שור: הם אומרים שכל עוד לא הודעת ברבים שיש לך מכירה מיוחדת, לא קרה כלום.

מירי פרנקל שור: אתה יכול לעשות מכירה מיוחדת ולא יחול עליך כלום.

מירי פרנקל שור: תבורך.

מירי פרנקל שור: סעיף 15 אומר לך ש"עסק שהודיע ברבים או במקום העסק על מכירה מיוחדת יבהיר".

מירי פרנקל שור: כל עוד לא הודעת על מכירה מיוחדת, לא קרה כלום.

מירי פרנקל שור: אתה תמיד יכול להוזיל.

מירי פרנקל שור: זה פותר את הבעיה.

אלן זיסבלט: מירון הכהן: יש כאן בכל-זאת שני הבדלים שאני מניח שלא תהיה התנגדות להכניס אותם.

אלן זיסבלט: קודם כל, סעיף 15 הקיים שעוסק אך ורק בטובין ולא בשירותים.

מירון הכהן: הייתי מבקש להכניס גם את תנאי המכירה המיוחדת.

מירון הכהן: לדוגמה, בנושא של שירותים, למשל החלוקה של הטלפון הסלולרי.

אברהם פורז: תמר פינקוס: אני באה עכשיו מהחדר הסמוך, מישיבת הוועדה לפניות הציבור, שם יושבים אנשי חברות הטלפון הסלולרי.

אברהם פורז: הודעתי להם שכולם יקבלו צו מניעה פלילי בגלל שהם מודיעים את תנאי המכירה.

מירון הכהן: רוכלות – הצעת עסקה לצרכן מאת עוסק או מי מטעמי שבא שלא לפי הזמנה למקום מגוריו, שירותי הצבאי, עבודתו, לימודיו או לקרבתם וכן לכל מקום שאינו בית עסק של העוסק או של מי מטעמו (להלן – מקום הצרכן) או פנייה יזומה של עוסק לצרכן בכל דרך שהיא שבעקבותיה הגיע העוסק או מי מטעמו למקום הצרכן כדי לקשור עסקה.

מירון הכהן: תמר פינקוס: נוסף עוד משהו.

מירון הכהן: כל מקום שאינו בית עסק של העוסק או של מי מטעמו.

מירון הכהן: קודם זה היה רק לביתו של הצרכן.

מירון הכהן: תמר פינקוס: לזה יש לנו סעיף אחר.

מירון הכהן: זה מכר מרחוק.

אברהם פורז: מירון הכהן: הרוכלות באמת מתייחסת לשיטה שמגיע אליך סוכן ולא באמצעות פקס.

אברהם פורז: תמר פינקוס: אבל אנחנו מגדירים זאת לא לבעל בסטה.

אברהם פורז: תמר פינקוס: השאלה היא האם זה יעכב את שינוי החוק.

אברהם פורז: לא הייתי רוצה שהמילה רוכלות תגרום לעיכוב בשינוי החוק.

אברהם פורז: היו”ר אברהם פורז: נוח לנו להשתמש בתרגום שמשתמשים בו במקומות אחרים גם כאשר התרגום יותר מסורבל.

אברהם פורז: עדיין בית-המשפט ככלי פרשנות יגיד שהמחוקק בוודאי אימץ איזו הגדרה, אפילו שזה קצת יותר מכביד או מגושם.

אברהם פורז: במקום שאנחנו נמציא משהו לאקדמיה, תגידו איך משתמשים במקומות אחרים.

אברהם פורז: תמר פינקוס: יש להם מקום עסק קבוע, אבל המכירה לא נעשית במקום קבוע.

מירון הכהן: אחריות לשירות לאחר מכירה.

מירון הכהן: השר באישור ועדת הכלכלה של הכנסת רשאי לחייב יצרן, יבואן או קמעונאי של טובין ושירותים לתת שירות לצרכן לאחר המכירה וכן רשאי הוא לקבוע הוראות לעניין זה, לרבות אלה:

מירון הכהן: מתן שירות למענו של הצרכן.

מירון הכהן: הבטחת קיומן של תחנות שירות במקומות מסוימים.

מירון הכהן: בתקנות לפי סעיף קטן (א) רשאי השר לקבוע כי קמעונאי יהיה זכאי להשתתפות או לשיפוי מיצרן, יבואן או סיטונאי בשל הוצאות שהוציא לקיום חיוביו כלפי הצרכן לפי סעיף קטן (א), הכל כפי שייקבע.

מירון הכהן: מירי פרנקל שור: הייתה פנייה של פרופסור רובינשטיין ואנחנו התווכחנו עליה קשות.

מירון הכהן: היו”ר אברהם פורז: אני מוכן להשאיר את הסעיף הזה רק מטעם אחד, שהתקנות עוד לא הותקנו ושהוועדה צריכה להתקין אותן.

אברהם בירנבאום: היו”ר אברהם פורז: כשהתקנה תגיע, היא טעונה את אישורנו, אני מבטיח לך שאתה תוזמן ואם התקנה לא תראה לך, תוכל לומר.

אברהם בירנבאום: היו”ר אברהם פורז: תאמין לי שזה רק לטובת העניין.

אברהם בירנבאום: מירי פרנקל שור: זה לא חל על דירות אלא על טובין.

אברהם בירנבאום: היו”ר אברהם פורז: אתה מעלה על דעתך שבסעיף הזה השר יתקין תקנות עומדות בסתירה לחוק אחר?

אברהם בירנבאום: היו”ר אברהם פורז: אני הבנתי אותך ואתה צודק במהות אבל כרגע את צל ההרים אתה רואה כאנשים.

אברהם בירנבאום: אני לא מעלה על דעתי שהשר יציע לנו להתקין תקנות על דירות ועל דברים כאלה שיש להם הסדר חקיקתי נפרד ודין נפרד.

אברהם בירנבאום: אם במקרה השר ישתגע והוא יציע תקנות כאלה, אני מניח אנשי משרד המשפטים לא יסכימו להביא את זה.

אברהם בירנבאום: אבל גם אם הם ישתגעו, יש לנו את הוועדה.

אברהם בירנבאום: אם כולנו נשתגע, אז נדון בזה.

אברהם בירנבאום: מנשה קפלן: יצרן צנרת, זה לא שירות?

אברהם בירנבאום: אם כך, זה לא חל עלינו.

אברהם בירנבאום: מנשה קפלן: לא הבנתי את הבעיה.

אברהם בירנבאום: אדם קונה דירה לפי חוק מכר דירות.

אברהם בירנבאום: כתוב צנרת, כך וכך תקופת אחריות.

אברהם בירנבאום: לדעתי הצנרת נכנסת ללא קושי למה שכתוב כאן.

אברהם בירנבאום: אני מציעה שנדון בכל זה בתקנות וכאן נשאיר את זה כך.

אברהם בירנבאום: היו”ר אברהם פורז: אין לנו שם פתרון אחר אלא אם כן נכתוב במפורש שחוק זה לא יכול לפגוע במשהו לפי דינים אחרים.

אברהם בירנבאום: היו”ר אברהם פורז: אם יביאו תקנות, נתמודד עם זה.

אברהם בירנבאום: אני אבהיר שאין הכוונה בסעיף הזה כדי להסמיך את השר לעשות הסדרים כשכבר יש להם הסדרים חקיקתיים על-פי דין וחובות אחרים.

אברהם בירנבאום: אם הוא בכל-זאת יביא תקנה, נדון בה.

אברהם פורז: רבותיי, מנהלת הוועדה הודיעה לנו בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים שהחל מלפני דקה ושתי שניות אנחנו גולשים לזמן שמליאת הכנסת יושבת וזה אסור לנו, אלא אם כן נקבל אישור מיושב-ראש הכנסת.

אברהם פורז: בלית ברירה נמשיך את הדיון בישיבה נוספת.

אברהם פורז: היו”ר אברהם פורז: יש הבדל בין חוק מסגרת ובין תקנה שבאה לייצג.

אברהם פורז: חוק מסגרת נותן לשר באופן כללי לאשר תקנות באישור הוועדה.

אברהם פורז: אנחנו לא יודעים מה הוא יביא.

אברהם פורז: אם הוא יביא, אנחנו כאן.

אברהם פורז: אם הוא לא יביא, נגמר העניין.