ועדת הכלכלה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 9, 1999-08-18 09:45

אברהם פורז: הובאו בפנינו תקנות מטעם שר התחבורה לתיקון תקנה 170ז1 לתקנות הנמלים.

אברהם פורז: מי יסביר את זה?

מלי סיטון: בקשתנו בפני הוועדה היא לתקן את תקנה 170ז1.

מלי סיטון: התקנה כפי שהיא היום קובעת בתקנת משנה (א) שלא תושט ולא תיכנס לנמל אוניה של חומרים מסוכנים, נוזלים בצובר, אלא אם יש באוניה מיכלים יעודיים למי נטל ומי הנטל נמצאים באותם מיכלים.

אברהם פורז: מה זה מי נטל?

מלי סיטון: מי נטל הם המים שנושא איתו כלי שייט, גם לצורך היציבות שלו.

מלי סיטון: מים אלה הם שאריות של שימוש.

מלי סיטון: בדרך כלל מרוקנים אותם למיכלי קליטה נמליים אבל תוך ההפלגה הם נשארים בכלי כדי לייצב אותו.

אברהם פורז: זה מעין מי ביוב?

אליעזר שטרנברג: לא בהכרח.

מלי סיטון: גם, אבל לא רק.

יואב ערמוני: זה מים מזוהמים עם שאריות נפט.

אליק אדלר: אולי האיש הטכני של מינהל הספנות יפרט.

אברהם פורז: קודם כל, אני מבין שאוניה צריכה מים כדי לייצב אותה.

אברהם פורז: כמו שצוללת בטח צריכה מים בכדי לשקוע.

אליק אדלר: אולי, ברשותך, הסבר ממש קצר.

אליק אדלר: אני ראש אגף ים וחופים במשרד לאיכות הסביבה.

מלי סיטון: אולי יסביר את זה האיש הטכני של האוניות.

אברהם פורז: נתחיל עם רב החובל שטרנברג.

אברהם פורז: הוא יודע יותר על אוניות.

אליעזר שטרנברג: אוניה לא יכולה להפליג ריקה לגמרי כי אז הפרופלור שלה ישאר בחוץ והיא תהיה כמו בלון, תעוף עם הרוח ולא תיסע בנתיב ישר.

אליעזר שטרנברג: לכן צריך להשקיע אותה כאשר היא ריקה.

אליעזר שטרנברג: משקיעים אותה על-ידי הכנסת מים, זה הדבר הכי זול, ואלה מי הנטל.

אליעזר שטרנברג: בקרקעית של כל אוניה יש מיכלים מיוחדים.

אליעזר שטרנברג: כאשר היא נוסעת ריקה היא ממלאת את המים האלה.

אליעזר שטרנברג: היא חייבת לקחת לפחות 30%, זה המינימום כדי שהיא תשקע, כדי שהיא תוכל להפליג בביטחה.

אליעזר שטרנברג: זאת אומרת, אם ניקח מיכלית בינונית של 150,000 טון, כשהיא נוסעת ריקה יש בה 50,000 טון מים.

אברהם פורז: זה רק במיכליות?

אליעזר שטרנברג: בכל אוניה.

אליעזר שטרנברג: עד היום במיכליות, לפני שנכנסו כל החוקים להגנת הסביבה, היינו מוליכים דלק במיכלים, פורקים את הדלק ותיכף מכניסים לשם מים כדי להשקיע את המיכלית.

אליעזר שטרנברג: היו מגיעים לנמל התידלוק, זורקים את המים עם שאריות הדלק ומזהמים את הסביבה.

אליעזר שטרנברג: זה מה שהיו עושים לפני 30 שנים.

אליעזר שטרנברג: זה כבר לא קיים.

אליעזר שטרנברג: היום מי שעושה את זה הולך לבית-סוהר.

אליעזר שטרנברג: לכן התחילו לנסות לנקות את הטנקים האלה, למצוא אמצעי ניקוי ל-ballast הזה.

אליעזר שטרנברג: לפני ששמים את המים מנקים את המיכלית.

אליעזר שטרנברג: זה נקרא clean ballast אבל ה- clean ballastהזה הוא לא clean, כי יש בו שאריות.

אליעזר שטרנברג: לכן בשנת 1980 הוציאו תקנה חדשה האומרת שלכל מיכלית יהיו מיכלים יעודיים, segregated ballast tank, רק למים, לאותם המים שהיא צריכה בשביל לשקוע.

אליעזר שטרנברג: המים האלה לא מתערבבים.

אליעזר שטרנברג: אנחנו רוצים שמיכליות מהסוג הזה יגיעו לאילת, פשוט בשל רגישות המקום, ולא לאפשר למיכליות מהסוג הישן להגיע לנמל אילת.

מלי סיטון: נכון.

מלי סיטון: לא אם השידרית שלהם הונחה לפני שנת 1980, שהוא תאריך הסף.

אברהם פורז: האם זה נכון ללכת לפי תאריך או ללכת לפי המאפיינים?

מלי סיטון: זאת ההוראה וכך נהוג בנוהל הבינלאומי.

מלי סיטון: ארגון הספנות הבינלאומי שהוציא את ההנחיה - - -

אברהם פורז: אבל למה לא לומר בצורה מפורשת את מה שעכשיו אמרתם פה?

אברהם פורז: נניח שהיה איזשהו יצרן שראה את הנולד - כמו שוולוו מתהדר על כך שהוא היה ראשון שהתקין חגורות בטיחות - ובנה מיכלית עוד לפני 1980 וכן יש בה את ההפרדה.

אברהם פורז: אז למה למנוע מהמיכלית הזאת להגיע?

אברהם פורז: מאידך אולי יש כאלה שניבנו אחרי שנת 1980 ואין להם את ההפרדה.

אברהם פורז: למה לא ללכת לפי הדרישות הללו אלא על-פי שנת הייצור?

שמעון ליאור: הם עשו גם את זה וגם את זה.

שמעון ליאור: גם אמרו את התאריך וגם אמרו את המהות של העניין.

אליעזר שטרנברג: אנחנו לא רוצים שמיכליות זקנות יגיעו לארץ.

אתי בנדלר: אם כך, אז למה אתם מגבילים את זה רק לנמל אילת?

אברהם פורז: יכול להיות שהובלה במיכלית ישנה היא יותר זולה.

אברהם פורז: כמו בכל דבר, אם אתה משתמש בדבר ישן.

אברהם פורז: אני יכול להבין שהמיכלית צריכה להיות בטוחה וכדומה, אבל למה לפי שנת ייצור?

אברהם פורז: זה לא הגיוני.

מלי סיטון: כי מאותו תאריך התקן והדרישה בשוק הבינלאומי היתה לבנות את המיכלים כך ולא אחרת.

אברהם פורז: אבל למה לכם ללכת לפי זה?

אברהם פורז: תלכו לפי המהות.

אברהם פורז: אם יש לו מיתקן כזה, זאת אומרת שמי הים לא מתערבבים במיכלי הדלק - כן.

אברהם פורז: ואם לא - אז לא.

אברהם פורז: מה זה שייך לשנת ייצור?

אברהם פורז: תחשבו על זה.

אליק אדלר: אני מהמשרד לאיכות הסביבה ואנחנו עובדים עם החברים שלנו מעבר לשולחן בשיתוף פעולה כבר הרבה שנים.

אליק אדלר: אחד מהתוצרים של שיתוף הפעולה הזה הוא הספר עב הכרס הזה שנקרא "דוח בין משרדי להיבטים סביבתיים בפריקת נפט בנמל אילת".

אליק אדלר: קוראים לו דוח זאב לשם, שהוא היום סגן מנהל מינהל הספנות והנמלים.

אליק אדלר: הדוח הזה נעשה בעקבות סידרה של תאונות וזיהומים שקרו בים.

אליק אדלר: אחת מההמלצות הראשונות בדוח עב הכרס הזה אומרת את הדבר הבא: יש לאסור כניסת מיכליות לפריקה או טעינה במפרץ אילת שגילן 20 שנה ומעלה, ותוך שנתיים איסור זה יחול על מיכליות שגילן מעל 15 שנה.

אליק אדלר: הדוח הזה הוא מ1993-, כלומר לפני 6 שנים.

אליק אדלר: הנושא הזה של 1980, אל"ף, אנחנו מברכים על הרצון לשנות את התקנה, כי באמת הגיע הזמן לעשות כך.

אליק אדלר: אבל בנוסח המוצע יש 3 בעיות, שעל שתיים מתוכן כבר עניתם.

אליק אדלר: המגמה בעולם היום היא להצעיר (מלשון צעיר) את צי המיכליות.

אליק אדלר: ככל שמיכלית צעירה יותר היא בטוחה יותר, היא מודרנית יותר.

אליק אדלר: אני יכול להראות לכם פה דבר מאוד מעניין.

אליק אדלר: הבאתי כאן חוברת - - -

אברהם פורז: והיא יקרה יותר.

אליק אדלר: זאת הנקודה.

אליק אדלר: היום הולכים לחאפרים.

אליק אדלר: יותר זול להוביל מלט באיזה משאית ישנה.

אתי בנדלר: האם יש עדיין בצי הישראלי מיכליות להובלת דלק?

אליעזר שטרנברג: לצערנו לא.

אליעזר שטרנברג: הכל זר.

אליק אדלר: אין מיכליות בצי הישראלי.

אליק אדלר: תסתכלו על הסטטיסטיקה הזאת, המאוד מעניינת - - -

אברהם פורז: אבל באיזשהו מקום כשמובילים בכלי יקר, הכל טוב ויפה, אבל זה מייקר את ההובלה.

אליק אדלר: יש כאן גרף מאוד מעניין, international oil statistics על תאונות בדלק.

אליק אדלר: רואים כאן שהעקומה הגבוהה ביותר, מספר התאונות הגבוה ביותר הוא למיכליות שהגיל שלהן הוא מ22-18- שנה.

אליק אדלר: מובן גם למה.

אברהם פורז: הייתי בוואלדז באלסקה אבל רב החובל היה שיכור.

אברהם פורז: יש שם מוזיאון ובו יש הקלטה של קולו.

אברהם פורז: הוא היה שיכור, אז זה לא קשור לאוניה.

אליק אדלר: האוניה הזאת אחרי התיקונים מפליגה עד הים התיכון וקוראים לה exo-Mediterranean.

אליק אדלר: היום היא עובדת בין לוב למארסיי.

אברהם פורז: אם רב החובל הוא שיכור אז זה בעיה רצינית.

אתי בנדלר: רב חובל שיכור באוניה וותיקה, עוד יותר רציני.

אליק אדלר: אני רוצה רגע לחזור לעניין.

אליק אדלר: בארצות-הברית, דרך אגב, מיכליות כמו אלה שנותנים להן להיכנס בארץ בכלל לא מתקרבות לחופים.

אליק אדלר: אבל אנחנו לא מנסים להידמות לאמריקאים.

אליק אדלר: בואו ננסה להידמות לאירופאים.

אליק אדלר: אם אנחנו כותבים היום תקנה שמדברת על 1980, אז היום אנחנו מגבילים, יכול להיות שייגיעו מיכליות בנות 19 שנה.

אליק אדלר: בעוד שנה זה כבר יהיה מיכליות בנות 20 שנה.

אברהם פורז: כשאתה טס לארצות-הברית במטוס אל-על אתה עלול לטוס בג'מבו 747 שיוצר לפני 1980.

אברהם פורז: אז מה?

אברהם פורז: אם הוא בטוח והוא עבר את התחזוקה המתאימה והוא בסדר, אז הוא בסדר.

אליק אדלר: הגישה היום, ולכן גם בדוח המקצועי של הוועדה הזאת - - -

אברהם פורז: הסטטיסטיקה אינה מספקת.

אברהם פורז: אתה לא יכול, לדעתי זה גם לא הגון, לבוא ולומר למישהו שיש לו כלי ישן ולמרות שהוא בסדר וטוב עליו לזרוק אותו.

אליק אדלר: חבר הכנסת פורז, ככה זה עובד בעולם.

אליק אדלר: היום כולם - הנורבגים, הגרמנים, האמריקאים, ההולנדים - מצעירים את צי המיכליות שלהם.

אליק אדלר: אנחנו לא רוצים להיות אלה שמקבלים את כל ה"זבל" הישן.

אברהם פורז: אבל זה עניין של מחיר.

אברהם פורז: מכיוון שהובלה במיכלית ישנה עולה הרבה פחות מהובלה במיכלית חדשה, ואם היא בטוחה וטובה - - -

אליק אדלר: אבל היא לא בטוחה וטובה מכיוון שהראיתי לך גם את הסטטיסטיקה.

אברהם פורז: הבנתי אותך.

אברהם פורז: עדיף להיות עשיר ובריא מעני וחולה.

אליק אדלר: זה פן אחד ביחס לגיל המיכליות.

אליק אדלר: יש פה עוד שתי שאלות נוספות.

אליק אדלר: 2) למה רק נמל אילת?

אליק אדלר: 3) למה רק דלק גולמי?

אליק אדלר: אתה יודע שמיכלית שמביאה דלק הסק כבד, מה שנקרא מזוט, כשהדלק הזה יישפך לים הנזקים שהוא יגרום עוד הרבה יותר גדולים מאשר דלק גולמי.

אליעזר שטרנברג: אבל אנחנו רוצים ללכת בשלבים.

אליעזר שטרנברג: כל מה שתגיד - אתה צודק.

אליעזר שטרנברג: אפשר להגיד שייבואו רק מיכליות בנות שנה, double skin, הכל וזהו.

אליעזר שטרנברג: אבל יש איזושהי הגבלה.

אברהם פורז: עם כל הכבוד לנמלי חיפה ולנמלי הים התיכון, הנזק שייגרם אם יהיה שם משהו - אז למתרחצים יהיה קצת לא נעים לחודש.

אברהם פורז: בנמל אילת בגלל התיירות, כל הסיפור של האלמוגים יכול ללכת פייפען ובכלל כל התיירות לאילת יכולה להיפגע פגיעה קשה כי המעט שנותר שם ייפגע.

אברהם פורז: אבל אז אולי כדאי להרחיב לגבי אילת גם לגבי יבוא תזקיקים ולא רק דלק גולמי.

אליעזר שטרנברג: רוב האוניות שבאות לשם מובילות דלק גולמי.

אברהם פורז: אבל מה איכפת לך להוסיף את זה?

אליעזר שטרנברג: לא איכפת לי, אין לי בעיה.

אברהם פורז: למה שלא נרחיב בנמל אילת לפחות גם לגבי יבוא תזקיקים?

זהר שקלים: ולמה שלא נגן על כל הנמלים בארץ?

זהר שקלים: אם אנחנו כבר מתקנים תקנות.

אברהם פורז: אני אומר לך, מבחינתי אם בים התיכון תהיה תקלה אז זה לא נעים, תהיה קצת זפת בהרצליה.

אליק אדלר: זה לא קצת זפת.

אליק אדלר: זה אלפי טונה שיישפכו לחופים.

זהר שקלים: זה יחייב הוצאות ניקוי עצומות.

מלי סיטון: אכן להתחיל בנמל אילת אבל בכך לא לסיים את התהליך אלא להמשיך ולבדוק אותו מול נמלי הים התיכון.

מלי סיטון: ההתחלה באילת היתה משום הרגישות הרבה שיש למפרץ בנושא של איכות הסביבה.

מלי סיטון: כל ההורייה הזאת של התקנה באה אחרי מגעים שהיו עם יבואני השמן, במובן הזה שזה תלוי הצטיידות מצידם.

מלי סיטון: לכן אחרי משא ומתן - - -

אברהם פורז: כרגע עדיין לנמל אילת באות אוניות מהסוג הישן?

מלי סיטון: ה3- שפוקדות באופן סדיר את נמל אילת, 2 מהן אחרי התקנה הזאת לא יוכלו להמשיך ולפקוד את הנמל.

מלי סיטון: הן ניבנו בשנות ה70-.

אברהם פורז: השאלה היא לא רק האם הן ניבנו בשנות ה70- אלא האם הן מהסוג הזה, שכל פעם הן מנקות את המיכלים שם?

מלי סיטון: אין להן מיכלים.

אברהם פורז: הרי הקטע הפרובלמטי הוא לא באילת.

אברהם פורז: הקטע הפרובלמטי לדעתי הוא במקום בו מוציאים את המים ומכניסים חזרה נפט.

אברהם פורז: מדוע?

אברהם פורז: משום שכשאתה מוציא נפט ושם מים, לא קרה כלום.

אברהם פורז: אז אנחנו בעצם דואגים לחוף המצרי, משם מביאים נפט לאילת, אנחנו בעצם דואגים לאבו רודס.

מלי סיטון: אנחנו דואגים לכל המפרץ כי כל התנועה שם בסוף מתנקזת גם אלינו.

אברהם פורז: מה עושים אנשי עקבה?

אליק אדלר: אין יבוא דלק לעקבה.

אליק אדלר: עקבה מקבלת את הדלק שלה במיכליות כביש ממסוף דלק באירביד.

מלי סיטון: אני לא יודעת.

מלי סיטון: אני לא מכירה את הנושא.

מלי סיטון: כמו שאמרתי, הכוונה שלנו היא לסיים את תהליך תחיקת התקנה הזאת ולהמשיך הלאה לים התיכון.

יואב ערמוני: האמת שלא דיברתי עם האנשים ממשרד התחבורה כי הם לא התייעצו איתנו לפני כן, אז שאלתי אותם שאלות היום, כשהמתנו להתחלת הדיון הזה.

יואב ערמוני: השאלה למה אילת תחילה היא די ברורה, בגלל הערך התיירותי של אילת.

יואב ערמוני: אבל לטעמנו אין שום סיבה בעולם שלא לבוא ולהגיד כבר עכשיו בתקנה הזאת שזה לא יהיה גם בחיפה ובאשקלון, בנמלים שבים התיכון.

אברהם פורז: יש סיבה.

יואב ערמוני: בדיוק כשם שאנחנו דורשים מבתי זיקוק לראות מול העיניים שלהם וקטור מחירים של יצרני מוצרי דלק אירופאים, ובדיוק כפי שאנחנו דורשים מהם לעמוד בתקנים של מוצרי דלק אירופאים, בדיוק מאותה סיבה צריך לבוא ולהגיד להם: רבותי, דינכם כדין בתי הזיקוק במארסיי, בסיציליה או בסרדיניה.

יואב ערמוני: מה שמקובל באירופה, מה שמקובל באיטליה, מה שמקובל בצרפת יהיה מקובל גם כאן.

יואב ערמוני: לא צריך לתת יד לכך שתגענה מיכליות סוג ג' שמגיעות למדינות עולם שלישי, עם כל הכבוד.

יואב ערמוני: מה שאנחנו דורשים מבתי הזיקוק, הן בהיבט המחירים ובהיבטים הכלכליים, הן בהיבט איכויות מוצרי הדלק, צריך לדרוש גם בהיבט של איכות המיכליות שמביאות את הנפט הגולמי.

אברהם פורז: ומה אם ההובלה תעלה הרבה יותר כתוצאה מזה?

יואב ערמוני: אין שום סיבה לתת הנחה לבתי זיקוק בעניין הזה.

אברהם פורז: האם בתי הזיקוק יודעים על התקנה הזאת?

מלי סיטון: בתי הזיקוק יודעים ומסכימים על התקנת התקנה לגבי אילת.

מלי סיטון: אנחנו דיברנו איתם על אילת.

אברהם פורז: קו צינור הדלק אילת-אשקלון עדיין קיים?

מלי סיטון: כן.

מלי סיטון: בוודאי.

אברהם פורז: הפריקה באילת מתבצעת דרך קו צינור אילת-אשקלון.

אברהם פורז: נכון?

אברהם פורז: מי זה היבואנים שמביאים את הדלק לאילת?

אברהם פורז: מי מפעיל את המיכליות לאילת?

יואב ערמוני: המיכליות שמגיעות לאילת עם נפט גולמי הן מיכליות שמביאות מטענים עבור בתי זיקוק לנפט.

יואב ערמוני: חלק מהמיכליות עושות גם טרנספר בסחר בינלאומי.

יואב ערמוני: מיכליות שמגיעות לאילת הן משני סוגים: בעיקר עדיין אותה "ברונדרר" או איזושהי מיכלית ישנה אחרת.

מלי סיטון: אדוני היושב-ראש, כתוב בדברי ההסבר של הפנייה שלנו (בפיסקה השניה בסעיף 4) שאנחנו דיברנו איתם, ישבנו איתם וזה מסוכם איתם.

מלי סיטון: ניהלנו איתם את ההסכמות.

מלי סיטון: זה בהסכמה איתם.

אברהם פורז: מתי המועד שאמרו להם שזה ייכנס לתוקף?

מלי סיטון: ינואר 2000.

יואב ערמוני: אנחנו לא ראינו את דברי ההסבר.

אליק אדלר: גם אנחנו לא.

יואב ערמוני: אני רוצה לתמצת את עמדתי, ברשותכם.

זהר שקלים: אפשר לעשות תקופת מעבר.

אברהם פורז: רבותי, זמננו למעשה פג.

אברהם פורז: חשבתי שזאת תקנה מאוד טכנית ורציתי לעזור.

אברהם פורז: המגמה שלי, אני כבר אומר לכם, היא שבאילת צריך להיות עם חגורה ועם שלייקעס.

אברהם פורז: אולם בכל זאת לדעתי אי אפשר לסכם בלי לשמוע באופן פרטני את אנשי בתי הזיקוק ואת אלה שמפעילים את האוניות, לשמוע מה קורה איתם.

אברהם פורז: אולי יש חוזים חתומים, אולי יש משהו, אולי אנחנו גורמים פה נזק.

מלי סיטון: לאילת הם ערוכים, את זה אני יכולה להגיד.

אברהם פורז: מאחר שבמילא אנחנו מדברים על ינואר 2000, זה לא ממחר, אז אני לא רואה סיבה למהר כעת.

אברהם פורז: אני מאוד מבקש ממך, גברתי מנהלת הוועדה, להזמין את נציגי בתי הזיקוק וגם את קבלני המשנה שלהם, אם יש להם, או מי שמפעיל את המיכליות בקו לאילת.

אברהם פורז: אני רוצה לשמוע אותם.

אליק אדלר: את נציגי קו צינור אילת-אשקלון.

יואב ערמוני: קצא"א (קו צינור אילת-אשקלון) הם רק בעלי הנמל.

יואב ערמוני: הם יעשו מה שכתוב בתקנות.

אברהם פורז: אני מניח שמישהו קיבל זיכיון.

אברהם פורז: האם המיכליות מופעלות על-ידי איזה חברה?

יואב ערמוני: המיכליות מופעלות על-ידי בעלי המטענים.

אברהם פורז: אני מבקש גם שאתם תודיעו להם, אולי גם אתם יודעים, אולי בגלל שרשות הנמלים בכל זאת אצלכם - - -

יואב ערמוני: לגבי אילת ואשקלון צריך להזמין גם את נציגי קצא"א לדיון.

יואב ערמוני: נציגי רשות הנמלים והרכבות נמצאים פה.

יואב ערמוני: כי קצא"א מפעילים את זה.

אברהם פורז: אני רוצה לקבל גם את פירוט אוניות הנפט, שמסיעות נפט לסוגיו לנמל אילת.

אברהם פורז: באיזה אוניות מדובר?

אברהם פורז: באיזה גילאים?

אברהם פורז: איך הן בנויות?

אברהם פורז: מאיפה הן מובילות?

אברהם פורז: מה הן עושות?

יואב ערמוני: אני מציע לא רק לגבי אילת אלא גם לגבי חיפה ואשקלון.

מלי סיטון: אתם תפסידו הכל במהלך הזה.

מלי סיטון: חבל.

אברהם פורז: אני יודע דבר אחד, אתם תתקלו בזה איתי במהלך התקופה, שאין ארוחות חינם.

אברהם פורז: אתה יכול לבוא ולהגיד שאתה רוצה את האוניה הכי חדשה, הכי בטוחה, הכי מודרנית, אבל העלות של כל טון נפט יעלה כפול.

אברהם פורז: זה באיזשהו מקום מתגלגל על מחיר הבנזין שאני קונה.

יואב ערמוני: בכל הכבוד, זה לא יתגלגל כי אתה מכיר את נוסחת המחיר.

יואב ערמוני: אני לא סיימתי את דברי.

יואב ערמוני: נוסחת המחיר למוצרי דלק בשער בז"ן אומרת שמחירי הנפט בישראל יהיו מבוססים על המחיר בשוק הבינלאומי, או באגן הים התיכון, lavera מה שנקרא.

יואב ערמוני: אם ל-lavera נכנסות אוניות בנות 20 או בנות 10, גם לחיפה יכנסו אוניות רק בנות 20 או בנות 10.

יואב ערמוני: אני באמת חושב ככה ומאמין בזה.

יואב ערמוני: כמו שב-lavera דורשים תקני מוצרי דלק מסויימים ולזה מתאים המחיר, כמו שב-lavera דורשים - והייתי שם לפני שנה וחצי באחד מבתי הזיקוק.

אברהם פורז: אגיד לך למה אני לא מסכים איתך.

אברהם פורז: מדינה שבה התל"ג לנפש הוא 16,000 דולר לא יכולה להתנהג כמו מדינה שבה התל"ג לנפש הוא 30,000 דולר.

יואב ערמוני: אנשים פה לא יודעים אבל בתי זיקוק באירופה, שאנחנו רואים את חיפה כשוות ערך אליהם ומתייחסים אליהם כשאנחנו מדברים על חיפה ואשדוד, מבצעים תהליך של סקר סיכונים וביצוע של תיקונים ושיפוצים בעקבות סקר סיכונים אחת ל5- שנים בעלויות של מיליוני דולרים.

יואב ערמוני: בישראל בתי הזיקוק עוד לא התחילו לתכנן איך לעשות דבר כזה.

יואב ערמוני: זאת אומרת שתושבי אשדוד ותושבי חיפה חשופים לסיכונים.

יואב ערמוני: בתי הזיקוק רואים את אותם המחירים שרואים בתי הזיקוק בצרפת אך לא מבצעים עבודות לשיפור ההגנה על איכות הסביבה ברמה מתאימה.

יואב ערמוני: על אף אותם מחירים שמקבלים בתי הזיקוק, תושבי מארסיי מוגנים אבל תושבי חיפה ואשדוד אינם מוגנים.

יואב ערמוני: אותו דבר גם לגבי הובלה ימית.

מלי סיטון: אני חושבת שפשוט חבל שאנחנו מחמיצים את הקטע של אילת.

אברהם פורז: אבקש ממנהלת הוועדה מייד בתום הפגרה, בתחילת אוקטובר, לקיים את הדיון על אילת.

אברהם פורז: אם נחליט בתחילת אוקטובר גם נחיל את זה ב1.1.2000-.

אליעזר שטרנברג: אז הם יגידו: תן לנו עוד חצי שנה כי יש לנו חוזים.

מלי סיטון: הם רוצים חצי שנה להיערכות חוזית.

יואב ערמוני: אז ניתן חצי שנה להיערכות חוזית.

אברהם פורז: בתחילת אוקטובר יתקיים דיון נוסף אליו יוזמנו נציגי בתי הזיקוק, נציגי קצא"א, ואולי גם מישהו מאיגוד חברות הספנות שמפעיל את האוניות.

לאה ורון: והמשתמשים.

שמעון ליאור: זה לשכת הספנות.

אברהם פורז: זה לא משנה.

אברהם פורז: גם אנשים שמביאים עסקים לישראל, גם בעורקיהם זורם דם.

אברהם פורז: אני כל הזמן שומע מטורקיה חדשות, האם יש יהודים שנפגעו ברעידת האדמה.

אברהם פורז: זה בסדר, זה מאוד חשוב, אבל גם חשוב לי אם נפגעו אחרים מרעידת האדמה, וגם אם הם לא יהודים זה חשוב.

אברהם פורז: דבר שני, אם אתם רוצים אולי בעתיד להרחיב את זה גם לגבי נמלים אחרים, אני רואה את זה בברכה, בעיקרון, הכל בכפוף למחירי עלות-תועלת.

מלי סיטון: אנחנו נבדוק את זה.

אתי בנדלר: אבל תעשו איזשהו תיאום תוך-ממשלתי בעניין הזה.

אליעזר שטרנברג: אנחנו רוצים לעשות את זה בהדרגה.

אליעזר שטרנברג: אמרנו שנתחיל באילת.

אברהם פורז: אבל אני לא יכול לאשר בינתיים.

אברהם פורז: יכול להיות שיש איזה אוניה שיש איתה חוזים לתקופה ארוכה והיא כן בטוחה.

אליעזר שטרנברג: אבל ישבנו ודיברנו על זה עם בז"ן.

אליעזר שטרנברג: אני מפחד שברגע שתיתן להם עוד צ'אנס הם יחזרו בהם מהסכמתם.

לאה ורון: זה תפקידם של אנשי הציבור.

אברהם פורז: אבל הסמכות הזאת היא בידיכם ובידינו.

אברהם פורז: אני רוצה לשמוע אותם.

אברהם פורז: אני מודה לכם.