ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 402, 2002-05-21 10:00

יעקב ליצמן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: הסעיף הראשון על סדר היום: תקנות מס בולים (סכום מירבי של אגרה שניתן לשלמה בבולים)(תיקון מס' 3), התשס"ב 2002.

יעל אביר: לפי המצב המשפטי היום, אגרות מסוימות ניתן לשלם באמצעות בולי הכנסה.

יעל אביר: הסכום הבסיסי שנקבע הוא 50 שקל ועם העדכונים הוא הגיע עם המדד ל-135 שקלים.

יעל אביר: מהנהלת בתי המשפט פנו אלינו שנבקש משר האוצר, באישור ועדת הכספים, להעלות את הסכום, כדי להקל על האזרח.

יעקב ליצמן: העלאת הסכום מקילה על האזרח?

יעקב ליצמן: את מתאימה להיות שר האוצר.

יעל אביר: לא מעלים את האגרה, אלא מאפשרים לשלם בבולי הכנסה גם אגרות שבסכום גבוה יותר ממה שקבוע היום.

יעקב ליצמן: זה מוסיף על העלות?

יעל אביר: זה מקל על האזרח.

יעל אביר: כשהאזרח מגיע לבית משפט לתביעות קטנות והקופה סגורה, אין לו דרך לשלם במזומן ולכן הוא יכול להדביק יותר בולים.

יעקב ליצמן: אני בעד זה.

יעקב ליצמן: אני מעמיד את הנושא להצבעה.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור תקנות מס בולים (סכום מירבי של אגרה שניתן לשלמה בבולים)(תיקון מס' 3)?

יעקב ליצמן: הצבעה בעד – הרוב

יעקב ליצמן: הסעיף הבא על סדר היום: תקנות הביטוח הלאומי (תשלום ופטור מתשלום דמי ביטוח)(תיקון).

רועי קרת: כידוע, המוסד לביטוח לאומי גובה דמי ביטוח ומשלם גמלאות.

יעקב ליצמן: מה הוא משלם?

רועי קרת: גמלאות.

יעקב ליצמן: עוד פעם?

יעקב ליצמן: ממתי הביטוח הלאומי משלם?

יעקב ליצמן: הוא מקצץ כל הזמן.

רועי קרת: גם אחרי הקיצוצים עדיין משהו משתלם.

רועי קרת: בכל זאת אנחנו משלמים בסדר גודל של 20 מיליארד שקל כל שנה.

יעקב ליצמן: שמעתי את השר בניזרי שאומר שקיצצו 6 מיליארד שקל, 8 מיליארד, 6 מיליארד של שיפוי מעסיקים.

יעקב ליצמן: אז מה נשאר כבר?

רועי קרת: עדיין נשארים הרבה מאוד מיליארדים.

רועי קרת: מה שנשאר הוא עדיין יותר ממה שקוצץ.

רועי קרת: מסיבות היסטוריות התקנות היום קובעים כללים די מורכבים וכבר לא כל כך מתאימים להיות.

יעקב ליצמן: אתה מתכוון למשל לתשלום דמי הבראה או ביגוד?

רועי קרת: בדיוק, וגם למשכורת 13 או בונוסים.

רועי קרת: הכוונה לדברים שמשתלמים באופן חד פעמי.

יעקב ליצמן: יש עובדי מדינה שמקבלים משכורת 13?

רועי קרת: עובדי מדינה לא, אבל יש עוד עובדים במשק שגובים מהם דמי ביטוח.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשאול שאלה תיאורטית.

יעקב ליצמן: אם אישה שמקבלת דמי לידה לקחה את חופשת הלידה חודשיים לפני הלידה ובאמצע היא קיבלה איזשהו סכום עבור הבראה, איך אתם מחשבים את זה?

יעקב ליצמן: השאלה הזאת היא בעקבות תלונה שהוגשה לי על ידי אישה שטענה שמוסד מסוים החשיב לה את זה כמשכורת כאשר לא מדובר במשכורת.

רועי קרת: אם מדובר במישהי שקיבלה את דמי ההבראה ממש לפני הלידה ואז היא יצאה לחופשת לידה - - -

יעקב ליצמן: אני מדבר על מצב בו אישה לקחה חופשת לידה לפני הלידה ובאמצע היא קיבלה דמי הבראה.

יעקב ליצמן: האם החישוב הוא לפי שלושה חודשים שלפני הלידה?

יעקב ליצמן: במקרה שלה המעביד הכניס לה את זה לתוך המשכורת ואז היא מפסידה.

ישראל זהבי: זו בדיוק התקנה.

ישראל זהבי: התקנה שקיימת היום קובעת שחייבים לפרוס את השכר לאחור למספר חודשי עבודה, לפי המועד שבו שולם המענק.

ישראל זהבי: יכול גם להיות שהשכר הבסיסי של היולדת עלה רטרואקטיבית והיא תקבל הפרשי דמי לידה.

מוסי רז: מה עם פריסה קדימה?

מוסי רז: אם אני יוצא למילואים, אבל שלושה חודשים קודם קיבלתי דמי הבראה.

מוסי רז: אם אתה פורס לי לאחור - - -

רועי קרת: תמיד לאחור.

מוסי רז: אז יוצא שכיכול בשלושת החודשים לפני שירות המילואים שלי או חודשיים לפני לא קיבלתי דמי הבראה, אבל בשנה הבאה אני גם אקבל דמי הבראה.

ישראל זהבי: זה נפרס אחורה ותמיד אחד מכסה על השני.

מוסי רז: ורטרואקטיבית אני אקבל?

ישראל זהבי: כן.

רועי קרת: בדוגמה שיושב ראש הוועדה הציג, אם יש תשלום שמשתלם אחרי המועד שבה קיבלת את הגמלה והוא מחושב אחורנית, נוצרת לך הכנסה יותר גבוהה מזו שהיתה.

מוסי רז: כשאני יוצא למילואים אתה מעביר למעסיק שלי את הביטוח הלאומי שמגיע עבורי ובעוד שנה אתה מחזיר לו עוד החזרים?

רועי קרת: כן.

מוסי רז: כמה מהמעסיקים באמת מקבלים את זה?

ישראל זהבי: מי שמבקש מקבל.

ישראל זהבי: רובם מבקשים את זה.

מוסי רז: כלומר, יש גם כאלה שלא מבקשים.

ישראל זהבי: יכול להיות שבשוליים יש כאלה קטנים שלא יודעים, אבל הגדולים כולם יודעים.

ישראל זהבי: דרך אגב, גם המעסיקים הקטנים לא צריכים לדעת, כי כולם עובדים על מערכות שכר ממוכנות וזה אוטומטי.

לאה דקל: אני יושבת ראש הוועדה לענייני הביטוח לאומי בלשכת עורכי הדין.

לאה דקל: אני רוצה לומר שיש פה היבטים של פגיעה בגמלאות, לפעמים שיפור בגמלאות.

לאה דקל: על כל פנים, אני מציעה שבטרם אתם מאשרים את זה, שתהיה התייעצות גם עם היועצת המשפטית של ועדת העבודה והרווחה שדנה בגמלאות.

יעקב ליצמן: אני מודה על הייעוץ, אבל זה לא נהוג.

לאה דקל: העליתי נושא שיש לו היבטים שלא שייכים לוועדת כספים, אלא לנושא של גמלאות פרופר.

לאה דקל: לדוגמא, אדם נפגע בעבודה בחודש ינואר.

לאה דקל: הבסיס של החישוב של הפגיעה שלו, לפעמים נכות לכל החיים, יהיה החודשים הקודמים בשנה הקודמת.

לאה דקל: נניח שלצורך העניין רק בשנה שלאחר מכן ישתלם לו איזשהו בונוס, בונוס גבוה, שבדיעבד מס הכנסה כן ייחס את זה לשנה הקודמת.

לאה דקל: אני שואלת את המוסד לביטוח לאומי האם הוא יכניס את התשלום הזה גם אם הוא היה אחרי הפגיעה בעבודה?

ישראל זהבי: בהחלט.

לאה דקל: היום המצב הוא שיש מה שנקרא גמלה חוסמת.

ישראל זהבי: זה אצל עצמאי.

ישראל זהבי: אין גמלה חוסמת אצל שכיר.

לאה דקל: אני רוצה בעצם לומר שישנן פה הרבה מאוד שאלות שלא באות לידי ביטוי בהצעה הזאת.

לאה דקל: יכול להיות שצריך לאשר את ההצעה כמו שהיא, אבל יכול להיות שצריך לצורך העניין לתקן למשל את חוק ביטוח לאומי סעיף 98, שמגדיר מה זה שכר עבודה רגיל.

יעקב ליצמן: יכול להיות שיש דברים שצריך לתקן, אבל זה שייך לוועדת העבודה והרווחה.

יעקב ליצמן: כרגע אנחנו מדברים על סעיף מסוים או על חישוב מסוים שמדבר על כסף.

יעקב ליצמן: לכן הדברים האלה שייכים אלינו ולדברים האלה אנחנו הולכים להתייחס ולא על דברים אחרים.

לאה דקל: אבל החישוב הזה, כמו שהוא היום, עומד לפגוע בגמלאות.

יעקב ליצמן: אבל זה לא שייך לסעיף הזה.

לאה דקל: כאשר מאשרים דבר, צריך לדעת את כל ההיבטים.

יעקב ליצמן: זה לא שייך לסעיף הזה בכלל.

יעקב ליצמן: התיקון שאת מבקשת שייך לוועדת העבודה והרווחה.

יעקב ליצמן: את צריכה לפנות אל יושב ראש ועדת העבודה ולבקש ממנו שיעלה את זה אצלו בוועדה.

לאה דקל: השאלה היא אין מקום לעכב את זה ולקבל תשובה מהביטוח לאומי לגבי ההשפעה של התיקון הזה על דמי לידה, על מילואים ועל פגיעה בעבודה של שכירים.

סמדר אלחנני: אני חושבת שההצעה של הביטוח הלאומי היא הצעה מאוד טובה, כי היא עושה סדר.

סמדר אלחנני: בתור מי שתמיד בודקת את תלוש המשכורת שלה ובאה בשאלות למנהלי השכר פה ולא מקבלת את התשובות המלאות, אני מאוד מרוצה מזה.

סמדר אלחנני: אבל יש תשלומים שהם לא שנתיים.

סמדר אלחנני: האם דמי לידה זה תשלום שנתי?

ישראל זהבי: דמי לידה זה לא שכר ולכן זה לא רלוונטי.

ישראל זהבי: תשלום דמי הלידה נקבע על פי השכר.

סמדר אלחנני: האם יש תשלומים שאתה יכול לייחס אותם לחודשים ספציפיים?

ישראל זהבי: כן.

ישראל זהבי: למשל אם תקבלי עכשיו העלאה רטרואקטיבית בדרגה, אז אני מייחס את זה ספציפית.

סמדר אלחנני: אם זה תשלום שנתי, דמי ההבראה או המענק השנתי הזה שאנחנו מקבלים צריך לחלק אותו ל-12, כי זה שומר גם על הגמלאות שהן תהיינה בגודל הנכון.

יעקב ליצמן: הסעיף הזה מקיף וגם עושה סדר.

ישראל זהבי: הכל עניין של מזל.

ישראל זהבי: לקבל דמי לידה עוד אולי אפשר לתכנן, אבל לגבי פגיעה בעבודה זה לפי מתי שנפגעים ולפי המזל.

סמדר אלחנני: כשהתשלום לא שנתי, אתם דואגים שהוא יהיה מיוחס רק לתקופה הרלוונטית?

ישראל זהבי: כן.

מוסי רז: אני רוצה לשאול לגבי העניין של ה-25%.

מוסי רז: ברור לי שיש כאן עניין של נוחות, אבל השאלה היא אם זה לא יגרום לעיוות מסוים.

מוסי רז: נניח שמעסיק משלם לעובד שלו מענק בגובה 24% משכרו.

רועי קרת: אנחנו לא מתקנים את התקנות ומשאירים את המצב כמו שהוא.

רועי קרת: היום זה 50%.

מוסי רז: אבל למה לא מורידים את זה עוד יותר?

רועי קרת: זה היה 50% ואנחנו משפרים את זה עכשיו ל-25%.

רועי קרת: נכון שיש כאן גם עניין של נוחות ביצועית וזה עניין שרירותי, אבל זה בוודאי יותר טוב מ-50%.

ישראל זהבי: זה גם לא חל על כל סכום.

ישראל זהבי: נניח שנולד לעובד ילד והמעביד נותן לו מתנה של 150 שקל.

ישראל זהבי: כיוון שהמעביד שילם את זה, זה שכר עבודה וזה חייב בדמי ביטוח וחייב במס.

ישראל זהבי: אתם רוצים שנפרוס את זה?

ישראל זהבי: לכן הוחלט לקבוע איזשהו סכום נורמלי שלא יהיה גבוה מדיי או נמוך מדיי, שאותו לא הסכמנו לפרוס.

ישראל זהבי: אם המעביד נותן לעובד מתנה כזאת, הוא מצרף את זה לשכר באותו חודש.

לאה דקל: האם גם תפרוס לצורך נכות מעבודה לכל החיים?

ישראל זהבי: כן.

לאה דקל: איך זה יתבצע, הרי הקביעה נעשית לפי שלושה חודשים שלפני.

ישראל זהבי: אין גמלה חוסמת לשכירים.

ישראל חזקי: על פי הצעות החוק החדשות אין תקרה.

רועי קרת: הצעות החוק החדשות עוד לא עברו.

ישראל חזקי: הממשלה ביקשה לבטל את התקרות ואם היא תצליח בזה, לא יהיו תקרות.

ישראל חזקי: הנימוק היחידי שהוא רלוונטי הוא בגמלאות מחליפות שכר, וזה כדי שהעובד לא ייפגע היה ויקרה לו מקרה.

סמדר אלחנני: החוק עדיין לא עבר.

לאה דקל: האם אפשר לקבל תשובה לשאלה שלי לפני ההצבעה?

לאה דקל: האם יפגע מי שמקבל את הבונוס אחרי הפגיעה בעבודה?

יעקב ליצמן: נאמר שלא.

לאה דקל: זה חשוב שיהיה בפרוטוקול.

יעקב ליצמן: זה כבר רשום.

ישראל זהבי: אם תתקלי בזה, תתקשרי אליי ואני אראה לך שמתקנים את זה.

ישראל זהבי: במקום ללכת לבית דין, תתקשרי אליי.

לאה דקל: הסעיפים לא מתכוונים לעניין הזה.

ישראל זהבי: אם זה לא מתכוון, אנחנו נדאג שיתכוונו לזה.

ישראל חזקי: זו הבטחה של המוסד?

ישראל זהבי: זו הבטחה שלי.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור תקנות הביטוח הלאומי (תשלום ופטור מתשלום דמי ביטוח)(תיקון), התשס"ב-2002?

יעקב ליצמן: בעד – הרוב

החלטה: שינויים בתקציב לשנת 2002

יעקב ליצמן: מונחת לפנינו פנייה תקציבית מס' 77 - תקציב פיתוח במשרד השיכון.

רותם פלג: מדובר ב-200 מיליון שקל בהרשאה להתחייב לשכירת מגורים לקשישים בהתאם לסיכום בין שר האוצר למשרד השיכון.

רותם פלג: מדובר על 500 יחידות דיור לתקופה של 20 שנה.

סמדר אלחנני: מדובר בעצם בהוצאה שוטפת, כי אלה פעולות שוטפות של המשרד, שעוזרים לקשישים להיכנס לשכירות לטווח ארוך.

רותם פלג: בהחלט לא.

רותם פלג: המשרד עצמו שוכר את יחידות הדיור ולא מדובר על עזרה לקשישים לשכור דירה.

רותם פלג: במקום שהמשרד יבנה הוסטל, הוא שוכר את ההוסטל.

יעקב ליצמן: איפה ההוסטלים האלה?

רותם פלג: עוד לא נקבע.

סמדר אלחנני: מדובר בדברים טובים שהמשרד עושה וזה בדרך כלל במרכזים עירוניים.

רותם פלג: לא מדובר בשכירת מבנים קיימים.

סמדר אלחנני: כתוב כאן שזה לשכירות ארוכת טווח של מגורים לקשישים.

סמדר אלחנני: זה אומר שהם שוכרים.

רותם פלג: יכול להיות שהבניין בנוי ויכול להיות שהוא עדיין לא בנוי.

רותם פלג: בכל מקרה הם ישכרו.

סמדר אלחנני: אין לי בעיה עם זה, זה דבר טוב, מה גם שזה בדרך כלל במרכזי הערים.

סמדר אלחנני: בכל מקרה זה לא צריך להיות בסעיף פיתוח.

סמדר אלחנני: מדוע זה צריך להיות בסעיף פיתוח?

סמדר אלחנני: למה זה צריך להיות בהרשאה להתחייב?

סמדר אלחנני: ברור לי למה זה, כי אין כסף ברזרבה ולכן אתם לוקחים מהרזרבה של ההרשאה להתחייב.

יעקב ליצמן: מה רע בזה?

סמדר אלחנני: אני לא אומרת מה רע בזה, אלא שצריך לומר את האמת, כדי שתהיה שקיפות מלאה.

סמדר אלחנני: אני לא רואה סיבה לקחת את זה מהרשאה להתחייב ואני לא רואה סיבה שזה יהיה בסעיף 70 ולא בסעיף הרגיל.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, את אומרת שאין שקיפות כאן, אבל משרד השיכון אומר בפירוש שהוא רוצה לתת 200 מיליון שקל עבור קשישים.

יעקב ליצמן: זה לגיטימי, בסדר ונוהל תקין.

סמדר אלחנני: אני חושבת שזה צריך להיות בתקציב הרגיל.

יעקב ליצמן: אבל אין להם כסף.

רותם פלג: מכיוון שמדובר בשכירת מבנים, היום מבצעים את ההתחייבות בהרשאה להתחייב.

רותם פלג: השקיפות היא בזה שזה בהרשאה להתחייב, שהיום אני שם את כל הסכום ולא רואה כל שנה 20 מיליון שקל או סכום אחר.

רותם פלג: אני אומר היום של-20 שנה זה יעלה 200 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: באיזה מקומות יש לכם הוסטלים?

רותם פלג: יש בכל הארץ, אבל בעיקר באזור המרכז.

יעקב ליצמן: למה?

רותם פלג: יש מספר קריטריונים שאנחנו עובדים לפיהם ועל פי הקריטריונים האלה זה יוצא בסופו של דבר במקומות במרכז הארץ.

יעקב ליצמן: אם חבר הכנסת שירי היה כאן הוא היה שואל מה עם באר שבע.

סמדר אלחנני: זה יוצא כ-1,500 שקל לדירה לחודש.

רותם פלג: יכול להיות שאני מתבלבל במספר השנים ויכול להיות שזה 15 שנה ולא 20.

סמדר אלחנני: מדברים פה על שקיפות.

אמנון כהן: אם יש פה חברי כנסת שלא מטפלים באותו אזור, סקטור או מגזר ששלח אותם, הם מועלים בתפקידם.

אמנון כהן: 1סמדר אלחנני:

יעקב ליצמן: מי בעד אישור פנייה מס' 77?

יעקב ליצמן: בעד – 2

אמנון כהן: אני מבקש רוויזיה.

אמנון כהן: אני מבקש לא לדון ברוויזיה עד יום שני.

יעקב ליצמן: פנייה מס' 79.

רותם פלג: מדובר בשני סעיפים: אחד תגבור הסעיף של המשכנתאות לקיבוצים.

יעקב ליצמן: למה יש להם משכנתאות בנפרד?

רותם פלג: כי זה מתוקצב בסעיף נפרד.

יעקב ליצמן: למה?

רותם פלג: כי זו שיטת חישוב קצת אחרת.

יעקב ליצמן: למה?

רותם פלג: כי אתה לא יכול לקחת כל פרט בקיבוץ ולבחון אותו.

יעקב ליצמן: מה ההבדל אם אני קונה דירה או מישהו בקיבוץ?

רותם פלג: מכיוון שאותך אפשר לבחון על פי הזכאות האישית שלך.

יעקב ליצמן: גם אותם אפשר לבחון כך.

רותם פלג: לא, כי אם בשנה אחרי כן הוא עובר לדירה אחרת בקיבוץ?

יעקב ליצמן: אז כל שנה תיתן לו משכנתא?

רותם פלג: אני נותן לו משכנתא לפי קריטריונים קצת אחרים, שהם הגידול בבתי אב בקיבוץ.

אמנון כהן: אתה מוריד מעולים חדשים ומוותיקים חסרי דירה.

רותם פלג: נכון ואני גם אסביר למה.

רותם פלג: בסופו של דבר הסעיף הזה מתנהל כל שנה קצת אחרת ומיישרים אותו לפי איך שהוא מתנהל.

אמנון כהן: אצל העולים החדשים הכל מוצה, לכולם יש דירות והכל בסדר?

רותם פלג: לא יקרה מצב שיבוא עולה חדש שלא יקבל משכנתא, כך גם לגבי ותיק חסר דירה.

שגית אפיק: אבל אולי ירד לו מהמשכנתא שהוא יקבל.

רותם פלג: לא.

רותם פלג: אין לזה שום קשר.

רותם פלג: מדובר בסך הכל בתיקון פנימי של הסעיף הזה, שבמקום אחד יש טיפה עודף ובמקום אחר יש חסר.

יעקב ליצמן: אני לא מבין למה צריך סעיף נפרד לקיבוצים.

רותם פלג: לא קורה מצב שמישהו לא מקבל את המשכנתא שלו.

אמנון כהן: בעוד חודשיים יכול לבוא שר השיכון ויאמר שהוא צריך עוד 20 מיליון שקל.

אמנון כהן: אני לא יכול להצביע על זה.

יעקב ליצמן: גם אני אצביע נגד.

יעקב ליצמן: אני מציע לא להצביע היום על זה עד שנקבל הבהרות לגבי זה.

יעקב ליצמן: פנייה מס' 83-84.

דניאל לימור: מדובר בהעברה של 30 מיליון שקל מסעיף הוצאות פיתוח אחרות.

דניאל לימור: לאור המצב של הסניגוריה הציבורי, המצב הקשה מבחינה תקציבית, אנחנו משלימים כאן חלק מהפער שחסר, 30 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: אני יכול לקבל סיוע מהסניגוריה הציבורית נגד הממשלה?

מוסי רז: אתה לא נזקק.

יוסף יצחק פריצקי: האם שונו הקריטריונים?

דניאל לימור: בגדול, לא היה שינוי משמעותי.

דניאל לימור: מה שכן עשינו בסניגוריה הציבורית הוא שפעלנו להוריד תעריפים של עורכי הדין, פעלנו להכנסת קריטריונים, כדי שהם יעבדו במערכת של תיקים במקום תיק תיק, כי זה מוריד מהעלויות.

יוסף יצחק פריצקי: האם מישהו שוחח עם השופטים בעניין הזה?

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה להסביר למה היה צריך לשוחח עם השופטים.

יוסף יצחק פריצקי: הסניגוריה הציבורית זה באמת מכשיר נהדר, אבל בפועל מופיעים נאשמים שלא שאין ידם משגת, ידם משגת, אבל הם מופיעים בפני שופט בלי סניגור.

יוסף יצחק פריצקי: כל שופט, באופן אוטומטי, לא אוהב בעל דין שלא מיוצג בפניו.

יוסף יצחק פריצקי: אומרים לשופט שאין יכולת וכו', ומייד מחליטים על סניגוריה ציבורית.

יוסף יצחק פריצקי: פתאום הסניגוריה הציבורית התחילה להתמלא לא באלה שבאמת צריכים לעזור להם, אלא מהגורן ומהיקב.

דניאל לימור: מה שחבר הכנסת פריצקי אומר הוא נכון.

דניאל לימור: 40% מהוצאות הסניגוריה הציבורית נובעים מ-18(ב), שזה הסמכות של השופטים להפנות לסניגוריה הציבורית.

יעקב ליצמן: הנושא הזה היה בחוק ההסדרים ואישרנו את זה.

שגית אפיק: עשינו שינוי קטן ולא שינוי שפותר את כל הבעיה.

סמדר אלחנני: קבענו מבחן אמצעים.

יעקב ליצמן: זה פותר את הבעיה.

שגית אפיק: זה פותר חלק מהבעיה, לא את כולה.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור פנייה מס' 83-84?

יעקב ליצמן: בעד – הרוב

סמדר אלחנני: גם פה יש שימוש לא נכון בתקציב פיתוח.

יעקב ליצמן: אנחנו עושים את זה כל הזמן.

יעקב ליצמן: אני מחדש את הישיבה.

אדי הרשקוביץ: הפנייה הזאת נועדה בעיקר לעשות את השינויים בתקציב.

אדי הרשקוביץ: כפי שאתם זוכרים, כשהחליטו על התקציב, ברגע האחרון היה קיצוץ של שני אחוזים בכל המשרדים, למעט משרד הביטחון.

אדי הרשקוביץ: האוצר, שלא יכול היה להיערך לקיצוץ, החליט לשים אותו במספר גושים.

אדי הרשקוביץ: אנחנו הסטנו את זה לאורך כל התקציב.

אדי הרשקוביץ: זה השינוי הגדול.

אדי הרשקוביץ: הדבר השלישי, היו מספר החלטות ממשלה שהיינו צריכים להתייחס אליהם, כגון עזרה ראשונה וכד', שבאים לידי ביטוי בפנייה הזאת.

יוסף יצחק פריצקי: מה זה הסעיף של "מוסדות להכשרת מורים" של 22 מיליון?

אדי הרשקוביץ: יש תקנות של עמותות ושל סמינרים רגילים.

אדי הרשקוביץ: זה שידוד מערכות בתוך הסמינרים.

יעקב ליצמן: מי בעד פנייה מס' 85?

יעקב ליצמן: בעד – 1

יעקב ליצמן: אני מבקש רוויזיה.

יעקב ליצמן: הרוויזיה תתקיים בישיבה הבאה.

יעקב ליצמן: - - - - - - -