ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 388, 2002-03-12 13:30

יעקב ליצמן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יעקב ליצמן: על סדר היום – תקנות המכס (חישוב ערכם של טובין שיובאו לשימוש עצמי)(תיקון), התשס"ב-2002.

יעקב ליצמן: מר איתן רוב, מנהל המכס, אני מבקש שתסביר את התקנות.

איתן רוב: לפני שאני אתחיל בניתוח של השוק, יש טעות סופר שאני מבקש שהיועצת המשפטית תבהיר.

איריס וינברגר: בסעיף 3(3)(ג) במקום מה שנאמר בסוף "הוראות תקנת משנה (א)(3)", צריך לכתוב "הוראות תקנת משנה (א)(2)".

איתן רוב: התקנות שאנחנו מדברים בהן באות לתקן סיטואציה של הסדרת הייבוא האישי של רכבים.

איתן רוב: כפי שידוע, עד שנת 2000 היו תקנות קודמות לערך רכב בייבוא אישי, שלפי התקנות האלה המחיר הרלוונטי לקביעת שווי שיעור המיסוי היה מחיר היבואן הבלעדי, בתוספת של 15 עד 21% תלוי בארץ המוצא.

איתן רוב: בעקבות דיון שהיה בוועדת הכספים בספטמבר 2000, דיון שהיה לגבי סוגיית הסכמי גת????

איתן רוב: והפתיחה לתחרות, פנתה אלינו ועדת הכספים וביקשה שאנחנו נקבע שערך הטובין לצורכי יבוא של רכב אישי, תוכר בו החשבונית כפי שזה קיים בכל המוצרים.

איתן רוב: למה?

איתן רוב: עד אותה תקופה לא הוכרה החשבונית בייבוא של רכב, מכיוון שכאשר יש מיסוי גבוה, יש אינסנטיב יותר גבוה לעשות פעולות על מנת להקטין את שיעורי המיסוי ולכן המדינה לא הכירה בחשבונית.

איתן רוב: מאותה תקופה, בעקבות הסכמי גת????, אנחנו חייבים לעשות את זה.

איתן רוב: כמו כן, בעקבות חוות דעת משפטית של היועצת המשפטית של האגף, הובהר לנו שלא ניתן להשתמש במחירי היבואן הבלעדי כרפרנס לטובת המיסוי.

איתן רוב: כתוצאה משני הדברים האלה נעשתה עבודה בתוך האגף ובחודש ינואר 2001 הובאו תקנות לאישור הוועדה, כאשר באופן עקרוני התקנות לוקחות בחשבון ובפעם הראשונה מביאות למצב שהחשבונית מוכרת, אבל בגלל האינסנטיב הגבוה שיש להשתמט מנושא של תשלום מס או להקטין אותו, קבעו התקנות – בעקבות המלצה של משרד האוצר – שבמידה וקיימת סטייה של עד 5% ממחיר החשבונית, אזי מכירים בחשבונית כמחיר קובע לעיסקה.

איתן רוב: במידה שקיימת סטייה יותר גבוהה, אזי המחיר הקובע הוא מחיר המחירון הרשמי של היצרן בחו"ל.

ויצמן שירי: המחירון הרשמי ולא מחיר היבואן שמייבא?

איתן רוב: כן, כי זה אסור בעקבות הדברים שתיארתי קודם: א.

איתן רוב: בעקבות חוות הדעת המשפטית שלא לחשוף את המחירים של היבואנים הבלעדיים.

איתן רוב: ב.

איתן רוב: בגלל הפנייה של ועדת הכספים והסכמי גת???

איתן רוב: להכיר בחשבונית כחלק מהעיסקה.

איתן רוב: אנחנו יודעים שהאינטרס של מי שקונה הוא לשלם מס נמוך יותר.

איתן רוב: אחת התופעות שאנחנו מתמודדים איתה בסיטואציות כאלה שיש מיסוי גבוה, ובתחום הרכב קיים המיסוי הכי גבוה, היא של פיצול חשבוניות או קביעת מחיר נמוך יותר בחשבונית, על מנת להקטין את חבות המס.

איתן רוב: מי שנהנה מזה זה כמובן המשתמש ונפגעת מזה המדינה.

איתן רוב: בינואר 2001 תוכננו תקנות חדשות, בהתאם למה שתיארתי, שהכירו בסטיה של עד 5% מהחשבונית.

איתן רוב: לאחר שהופעלו התקנות האלה הועלו נגדן מספר טיעונים.

איתן רוב: הוגשו עתירות לבג"ץ שבהן נטען כי חוסל הייבוא האישי לארץ.

איתן רוב: במקביל, התוכנית "כלבוטק" ערכה תחקיר ותמכה בטענות הללו.

איתן רוב: נטען ששינוי השיטה הביא לעליה מאוד משמעותית בערך הרכב לצורכי מס ולביטול הכדאיות של ייבוא אישי לארץ.

איתן רוב: זה עלה גם בבג"ץ ועלה גם בכתבת התחקיר של התוכנית "כלבוטק".

רחמים מלול: יש כבר פסיקה של הבג"ץ?

איתן רוב: עדיין לא.

איתן רוב: עוד נטען שהמטרה, שהיתה בעצם הוזלת הייבוא האישי, לא הושגה ובפועל הושגה מטרה הפוכה שבעצם מהווה התייקרות הייבוא האישי.

איתן רוב: לאחר הטענות הללו שתיארתי, אני רוצה להביא בפניכם עובדות ומספרים, על מנת שננתח את השוק ולראות מה קרה בעצם בשנת 2001 בתחום הייבוא האישי.

איתן רוב: בשנת 2000 יובאו לארץ בייבוא אישי 1,200 רכבים.

איתן רוב: בשנת 2001 יובאו לארץ 1020 רכבים.

איתן רוב: דהיינו, בשנת 2001 היתה ירידה של כ-17% בייבוא רכב אישי, כאשר אם נשווה מה קרה באותה תקופה מקבילה לסך הכל הייבוא המסחרי, אזי גם סך הכל הייבוא המסחרי באותה תקופה ירד ב-10%.

איתן רוב: דהיינו, הטענה שנטענה שחוסל הייבוא האישי אינה נכונה והעובדות שונות.

מוסי רז: אבל הייבוא הזה ירד בצורה משמעותית.

איתן רוב: הייבוא האישי ירד ב-17% והייבוא המסחרי ירד ב-10%.

איתן רוב: זה אומר בוודאות שלא חוסל הייבוא האישי.

איתן רוב: סך הכל הייבוא האישי מתוך סך הכל ייבוא המכוניות לארץ מהווה פחות מאחוז.

איתן רוב: כלומר, אם מייבאים לארץ בערך 150 אלף רכבים, סך הייבוא האישי הוא בערך 1,000 רכבים.

איתן רוב: אנחנו חייבים לדעת שבתחום של ייבוא אישי לרכב – ופה אנחנו חייבים להיות אמיתיים – רק 50% של הרכבים, ואולי אפילו פחות מזה, זה ייבוא אישי בונה פידה שנעשה על ידי אנשים פרטיים לטובת רכישה והצטיידות ברכב אישי.

איתן רוב: כל השאר זה ייבוא מסחרי על ידי סוחרים שעוסקים בייבוא אישי ולכן מה שמעניין אותנו זה לראות ולנתח בדיוק מה קורה עם אותם אנשים בונה פידה, ואנחנו יודעים לזהות בוודאות מי הם אותם סוחרים ומי הם אותם אנשים שמייבאים בונה פידה.

איתן רוב: קיימת כדאיות לייבא רכבים באופן אישי רק לרכבים מסוימים.

איתן רוב: כדי להבין את זה צריך להבין את מבנה השוק.

איתן רוב: היבואנים המסחריים מקבלים מחירים מאוד טובים מהיצרנים.

איתן רוב: יש לזה כמה סיבות: כשנקבע מחיר בשוק זה לוקח בחשבון אם יש חשש שהשוק הזה מהווה טרנזיט למכוניות אחרות.

איתן רוב: מבחינת ניתוח השוק, השוק הישראלי מהווה יעד סופי.

איתן רוב: דבר שני, בגלל התחרות המאוד גדולה שבין היבואנים השונים.

איתן רוב: דבר שלישי, בגלל ששיעור המיסוי מאוד גבוה, היבואנים הישראלים משיגים מחירים מאוד נמוכים.

איתן רוב: לכן, כשבאים לנתח צריך לבדוק טוב טוב, כי לא בכל תחום ולא בכל רכב קיימת כדאיות.

איתן רוב: היום, רק ברכבי יוקרה, ובחלקם זה תלוי בשנת מודל וזה תלוי באבזור, רק בחלקם יש כדאיות להביא רכב בייבוא אישי.

איתן רוב: אנחנו צריכים לקבוע כללים, כאשר אי אפשר לכסות את מאה אחוז המקרים, בגלל השונות המאוד גבוהה בסוג הרכבים ובנושא האבזור.

איתן רוב: כדי לסבר את האוזן, שינוי באבזור, אפילו מינימלי, יכול להקפיץ ולגרום לשונות מאוד גדולה בהיקף המיסוי על הרכב.

איתן רוב: חלק גדול מהייבוא האישי נעשה באמצעות סוחרים, בניגוד לחוק.

איתן רוב: בניתוח שאני רוצה לעשות, אני מתעלם מהתופעה הזאת שנקראת "סוחרים", כי בקטע של הייבוא האישי מעניינים אותם אנשים פרטיים שמייבאים בונה פידה.

איתן רוב: אני אומר שוב, אנחנו יודעים לזהות את זה בצורה ודאית.

איתן רוב: כשבועיים-שלושה לאחר כניסתי לתפקיד עלה הנושא הזה והיו את העתירות לבג"ץ.

איתן רוב: לפיכך הקמתי צוות של מומחים מולטי-דיסציפלינריים, לא רק בתחום הכלכלה, אלא גם מתחום המכס, גם יועצים משפטיים ומכל התחומים.

איתן רוב: הנחיתי את הוועדה לבדוק שלושה דברים עיקריים: 1.

איתן רוב: לבדוק אם כתוצאה מהתקנות התייקר ייבוא הרכב לאותה אוכלוסיה, שאני קורא לה אנשים פרטיים בונה פידה.

איתן רוב: 2.

איתן רוב: לגרום לכך שהשיטה שאנחנו נעבוד בה תהיה שיטה אחידה ושקופה.

איתן רוב: כי התופעה שנתקלתי בה, וניסיתי את זה בעצמי, שאפשר היה לקבל מחירים שונים בין בתי המכס ובחלק מהמקרים אפילו בתוך בתי המכס היו מחירים שונים, כי לא היתה שיטה אחידה ושקופה.

איתן רוב: לא יכול אזרח, גם היום, לפני יישום השיטה החדשה שאני רוצה להציע, להרים טלפון או להיכנס לאתר אינטרנט ולבדוק נתון של רכב שהוא רוצה להביא ולעשות בעצמו את החישוב ולדעת בדיוק כמה יעלה לו.

איתן רוב: צריך להיות כזה דבר, כי לא ייתכן מצב שבבתי מכס שונים יקבלו תוצאות שונות.

איתן רוב: בנוסף לזה, מעבר לשקיפות ולאחידות ולבדוק מה קרה עם אותם אנשים פרטיים בונה פידה, ביקשתי לוודא שלא יקרה מצב שנגדיל את נטל המס, דהיינו, שלא יהיה מצב שאני מגדיל את הכנסות המדינה כתוצאה משינוי שיטה.

איתן רוב: הוועדה שהקמתי הגישה לי המלצות ראשוניות לפני כחמישה שבועות.

איתן רוב: לא קיבלתי מייד את ההמלצות ולכן קיימתי שורה של דיונים.

איתן רוב: שלחתי אותם שוב לבצע שורה של בדיקות ונתונים.

איתן רוב: כתוצאה מהבדיקות הללו וניתוח מאוד פרטני הגענו למסקנות.

איתן רוב: כידוע לכם, אגף המכס והמע"מ בנוי בין היתר גם על מערך מודיעין וחקירות וכתוצאה מהכניסה שלנו לתחום הזה יש לנו מידע הרבה יותר מדויק מה קיים בשוק הזה ואיזה תופעות לרעת האזרח נגרמות כתוצאה מייבוא אישי של סוחרים.

איתן רוב: זה דבר שצריך להטריד כל אחד מהיושבים פה.

איתן רוב: המלצות הוועדה: ליצור מערך ממוחשב שיביא למכסימום את עיקרון השקיפות והאחידות.

איתן רוב: עשינו דיפרנציאציה לגבי שלושה סוגי רכבים: רכב חדש עם אפס קילומטר, רכב חדש משנת ייצור קודמת, דהיינו עם אפס קילומטר, אבל עברו כמה חודשים והוא לא נמכר, וכן רכב משומש.

איתן רוב: אנחנו נותנים טיפול שונה לשלושת סוגי הרכבים.

איתן רוב: לגבי רכב חדש – במקום סטייה של 5%, אנחנו מציעים להעמיד את זה על סטייה של 10% מהחשבונית שתוכר.

איתן רוב: זאת משום שבבדיקה שעשינו על מדגם של כמה מאות רכבים של אנשים פרטיים בונה פידה, הסתבר לנו שבערך 50% מאותה אוכלוסיה שייבאה בתמימות, כתוצאה משינוי התקנות, הרכב שהם ייבאו התייקר.

איתן רוב: זה נראה לי לא סביר ולכן ביקשתי לשנות ולראות מה היה ממוצע הסטייה בחשבוניות שהביאו אותם אנשים פרטיים.

איתן רוב: הסתבר שממוצע הסטייה היה כ-7%.

איתן רוב: לא הסתפקתי ב-7% ואמרתי שייתכן שיש דגמים שונים וייתכן שעל אותו דגם יש דיפרנציאציה בין מדינות שונות ולכן הלכתי יותר רחוק והחלטתי לאשר סטייה גדולה.

ישראל כץ: הסטייה היתה 7% לא מעבר ל-5%.

איתן רוב: סך הכל הסטייה היתה 7% ממחיר החשבונית.

איתן רוב: בדקנו לגבי רכבים שיובאו בשנת 2001 מה היה המחיר בפועל שעל החשבונית ובדקנו מה היתה הסטייה לעומת מחיר היצרן.

איתן רוב: ממוצע הסטייה היה של 7%.

ישראל כץ: 2% ממה שהיה מותר.

איתן רוב: בדיוק.

ישראל כץ: מה קרה לאותו אחד שנמצא שהוא סטה ב-2% ממה שמותר?

איתן רוב: הוא קיבל קנס והחזירו את זה למקור.

איתן רוב: זה לפי התקנות הישנות.

ישראל כץ: אם תשנה את התקנות אתה מציע לפצות את אלה שקנסת?

ישראל כץ: זה היה בתום לב.

איתן רוב: למרות שהיתה סטייה של 7%, אישרתי סטייה של 10%, על מנת לקחת מקדם למקרה שיש טולרנטיות בין מדינות.

ישראל כץ: אם בדקתם וראיתם שסתם לקחתם מאנשים 7% עלות מכס מעבר למה שהיה צריך, למה לא להחזיר להם את זה?

ישראל כץ: לא רק שלא נתת להם 7% במקום 5%, אלא החזרת אותם לאפס.

איתן רוב: לא קנסתי אותו.

איתן רוב: לקחתי ממנו מכס בהתאם לתקנות שהיו קיימות.

טלי דולן: זה המצב המשפטי עד שהמצב המשפטי לא ישונה.

איתן רוב: זה לא המקרה היחיד שהכניסו שיטה מסוימת וכתוצאה מהשיטה היו כאלה שנפגעו.

איתן רוב: האם לכל אלה שנפגעו אתה מחזיר רטרואקטיבית?

ישראל כץ: היו תקדימים כאלה, כמו בביטוח הלאומי למשל.

ישראל כץ: במקרה הזה אתה קנסת את זה שייבא מתוך זה שלא האמנת לו.

איתן רוב: היו תקנות מסוימות ונהגנו לפיהם.

איתן רוב: בתקנות החדשות אנחנו מציעים שברכב חדש אנחנו נכיר בסטייה של עד 10% מהחשבונית.

איתן רוב: אבל אם היתה סטייה של יותר מ-10%, אנחנו נכיר בסטייה של עד 10% והאדם ישלם רק על האחוזים הנוספים.

ישראל כץ: אבל הוא לא חוזר לאפס.

איתן רוב: לא.

ישראל כץ: ביחס למה אתה מודד את זה?

איתן רוב: ביחס למחיר מחירון שיקבע מנהל המכס.

איתן רוב: כאשר אנחנו קובעים מחיר מחירון אנחנו בודקים מחירי יצרן שמפורסמים באופן רשמי באירופה.

איתן רוב: מנהל המכס יבדוק את המחירים האלה מעת לעת ויאשר את המחירון הרשמי הזה.

ישראל כץ: מעין מחירון של לוי יצחק.

איתן רוב: נכון, מחירון אירופאי.

יעקב ליצמן: אתם בעצם עושים את זה לא רק למקרה ספציפי, אלא יהיה לכם מחירון מסודר, כי אחרת יגידו לכם שאתם עושים את זה במיוחד לאדם מסוים.

יעקב ליצמן: אם אתה מדבר על שקיפות, אזי יש מחירון קבוע.

ישראל כץ: ואם המחירון משתנה?

איתן רוב: זה יתעדכן באופן שוטף.

איתן רוב: עדכון מנהל המכס לא נעשה פעם בשנה.

יעקב ליצמן: אני מתכוון לזה שיהיה מחירון, כדי שאדם לא יגיד ש"תפרת" לו מחירון.

איתן רוב: אנחנו רוכשים זכויות להשתמש במחירון.

ישראל כץ: כל כמה זמן מתעדכן מחירון כזה?

איתן רוב: אחת לחודש.

ישראל כץ: אז בעצם אתה אומר לכל אחד לבוא עם 10% פחות מהמחירון.

ישראל כץ: לרכב חדש גם יהיה מחירון?

איתן רוב: בוודאי.

ויצמן שירי: הפער הגדול יהיה במה שהם לא מפרסמים.

ויצמן שירי: כלומר הפער בין המחיר שהיבואן מייבא לבין המחירון הרשמי.

איתן רוב: על המחיר בפועל אני בוודאי יודע, כי אני מקבל רשומון.

ויצמן שירי: אבל אתה לא נותן את זה לפי מחיר הרשומון.

איתן רוב: אסור לי לעשות את זה.

ויצמן שירי: כלומר, יכול להיות פער של 30 או 40%.

איתן רוב: יש לנו חוות דעת משפטית שאסור לנו לפרסם את הרשומון.

ויצמן שירי: זה סודי?

איתן רוב: אם אתה קונה סחורה, אתה רוצה שכל אחד יידע את המחיר שלה?

איתן רוב: לגבי רכבים משומשים, גם פה החשבונית תוכר במידה והפער בינה לבין המחירון בניכוי פחת יהיה עד 10%.

איתן רוב: גם כאן, אם תהיה סטייה מעבר ל-10%, נכיר בכל מקרה ב-10%.

ויצמן שירי: מאוד מטריד אותי שאי אפשר לדעת כמה באמת שילם היבואן.

ויצמן שירי: יבואן לא משלם את מלוא מחיר המחירון, אלא משלם ברוב המקרים פחות 30%.

ויצמן שירי: המכס נצמד למחיר מחירון, אבל יש מחיר לא רשמי.

ויצמן שירי: יש מחירון ויש מחיר.

איתן רוב: לגבי רכבים חדשים הפער יהיה עד 10% סטייה ממחיר החשבונית, כאשר אם יש סטייה מעבר לכך אנחנו נכיר בכל מקרה ב-10%, בניגוד ל-5% בעבר.

איתן רוב: במידה שיש רכב חדש משנת ייצור קודמת, אנחנו מכירים בסטייה של עד 15%, בניגוד ל-5% בעבר.

איתן רוב: אם יש סטייה מעבר ל-15%, אנחנו בכל מקרה נכיר ב-15%.

איתן רוב: במידה שיש רכב משומש, אנחנו נכיר בסטייה של עד 10% ואם יש סטייה מעבר ל-10%, בכל מקרה נכיר ב-10%, כמובן שבניכוי פחת.

איתן רוב: בתקנות האלה אנחנו מדברים על הקמת מערך ממוחשב ייעודי לרכב לחישוב המסים.

איתן רוב: אנחנו מדברים על שקיפות ואחידות.

איתן רוב: אנחנו מדברים על כך שהחשבונית תוכר בצורה יותר ליברלית ממה שהיה בעבר.

איתן רוב: אנחנו מדברים פה על מידתיות.

איתן רוב: זה אומנם לא יכסה את מאה אחוז המקרים, בגלל השונות המאוד רבה שקיימת בשוק הרכב.

ישראל כץ: מדוע שלא תקבע פר מכונית את המכס שיש לשלם עליה במידה שהיא חדשה או אם היא בת שנה, ותשאיר למי שמייבא לעשות מה שהוא רוצה?

איתן רוב: אני צריך לפשט הליכים, אבל לפי ההצעה שלך אני אפגע בחלק הרבה יותר גדול של המשתמשים.

ישראל כץ: לא נכון, כי מראש תיתן 10% הנחה וזהו.

איתן רוב: 10% הנחה ממה?

ישראל כץ: הרי במחירון האירופאי יהיה עדכון פעם בחודש.

ישראל כץ: מדוע שלא תקבעו באופן אוטומטי שלגבי דגם מסוים המכס יהיה מחיר המחירון בחו"ל פחות 10% שאתם מאפשרים לו בלאו הכי?

ישראל כץ: למה לגרום לאדם להתאמץ להביא חשבונית שהיא פחות 10% מהמחיר שהוא קונה?

ישראל כץ: מי יודע איך הם מגיעים לזה ומי יודע כמה אנשים פרטיים, במסווה של יבוא אישי, עושים את הדבר הזה.

ישראל כץ: אם כבר הקמת מערכת ויש מעורבות ממשלתית כל כך עמוקה בנושא הזה, תעשה את זה אוטומטי.

ישראל כץ: צריך שזה יהיה אוטומטי, כלומר לקבוע שהמחירון פחות 10% זה הבסיס.

צביקה זימרמן: מחיר האוטו יכול להיות מוכפל בגלל כל מיני אביזרים שבו.

ישראל כץ: אם מדברים על אביזרים, איך המכס יכול לקבוע מחירון?

איתן רוב: יש מחירון לאביזרים.

איתן רוב: לפי הסכמי גת???

איתן רוב: ערך טובין נקבע לפי ערך החשבונית.

איתן רוב: אתם פניתם אלינו וביקשתם ליישם את הסכמי גת???

ישראל כץ: אתה הרי מבטל את הנושא של החשבונית, כי אתה מצמיד את זה למחירון.

איתן רוב: אני מכיר בחשבונית, אבל אני רוצה למנוע רמאויות.

ישראל כץ: אתה אומר שהחשבונית מוגבלת במקרה הקיצוני ל-10% סטייה מהמחירון.

איתן רוב: מכיוון שאתה יודע שיש אינסנטיב גבוה לסבן.

ויצמן שירי: אם לא יגבילו מראש, זה יוצר פירצה הרבה יותר גדולה.

ישראל כץ: אין כאן שום פירצה, כי כל אחד יביא חשבונית על 10% פחות כמו שהוא נותן.

ישראל כץ: זה מה שקורה בפועל.

איתן רוב: זה קורה אצל הסוחרים.

ישראל כץ: הסוחרים האלה עושים את רוב העבודה.

איתן רוב: אבל זה לא חוקי ואת זה אנחנו רוצים למנוע.

איתן רוב: אתה צריך למנוע את זה מהסוחרים.

איתן רוב: אני צריך לטפל רק בבונה פידה.

מוסי רז: אני פניתי אל יושב ראש הוועדה, מייד לאחר התחקיר, לקיים דיון על הנושא הזה.

מוסי רז: בעצם רציתי להוכיח דבר אחד ואני חושב שמנהל המכס הוכיח אותו בעצמו.

מוסי רז: יכול להיות שהיתה הגזמה ומישהו אמר בבג"ץ שהייבוא האישי חוסל.

מוסי רז: יכול להיות שהייבוא האישי לא חוסל, אבל נפגע פגיעה קשה מאוד.

איתן רוב: לא נכון.

איתן רוב: עובדתית זה לא נכון.

מוסי רז: כך זה עולה מהנתונים שאתה הבאת.

איתן רוב: ירידה של 7% זו פגיעה קשה?

מוסי רז: אתה אמרת שהיתה ירידה של 17% בשנת 2001 ושהיתה ירידה של 10% בכלל יבוא הרכב.

איתן רוב: זה לא נכון.

איתן רוב: לך יש נתונים יותר ממני?

מוסי רז: זה 8.5% לפי הנתונים שאתם פרסמתם.

מוסי רז: נניח שבאמת אלה הנתונים, יש כאן פגיעה משמעותית בייבוא האישי.

מוסי רז: אתה יודע כמוני שחלק גדול מהייבוא האישי הוא במידה מסוימת קשיח, כלומר ייבוא של דיפלומטים, עולים וכד', כך שאם יש לך 50% ייבוא קשיח והיתה לך ירידה של 17% מה-50% הנותרים, זה אומר שזו ירידה של 34% ולא 17%.

מוסי רז: אתה גם יודע בדיוק כמוני שבשנת 2002 המגמה הזאת העמיקה עוד יותר, כך לפחות בחודשיים וחצי שחלפו.

מוסי רז: אני חושב שהוכח שכתוצאה ממה שקרה כאן, הייבוא האישי נפגע ועובדה שהבאת תקנות אחרות.

מוסי רז: אני חושב שגם את התקנות האלה צריך לדחות מכל וכל, כי הן עדיין פוגעות בייבוא האישי מול המצב שהיה קודם, שלא היה אידיאלי.

מוסי רז: היה צריך לתקן את המצב הקודם, אבל לא לקלקל אותו.

מוסי רז: לא כל שינוי הוא לטובה, והשינוי הזה שאתה מציע לעשות היום הוא אולי טיפה פחות גרוע ממה שהיה קודם, אבל הוא עדיין פחות טוב מהבסיס שעליו אנחנו מדברים.

מוסי רז: אני חושב שההתבססות על מחיר היבואן הבלעדי היא התבססות נכונה.

מוסי רז: מנהל המכס בעצמו אמר שיש כל מיני הנחות בגלל כל מיני סיבות, ולכן זו ההתבססות הכי נכונה להתבסס עליה.

מוסי רז: גם במחיר המחירון שאתה קובע אני רואה כמה דברים לא הגיוניים: 1.

מוסי רז: אתה אומר שרכב שיוצר בארצות אחרות, כלומר, לא ארצות הברית, קנדה וארצות אירופה, כלומר קוריאה או יפן, אתה תקבע לפי המחירון באירופה.

מוסי רז: מה ההיגיון לזה? 2.

מוסי רז: הנושא של הפחת – זה נכון שבארץ אחרי שנתיים פחת זה 30%, אבל אתה יודע כמוני שבארצות הברית ובאירופה, רכב אחרי שנתיים לא שווה הרבה ויש לפחות פחת של 40-50%.

מוסי רז: לכן אתה לא יכול לקחת את אותו בסיס שיש לך כאן בארץ, כי אנשים כאן מחזיקים רכב שבע-שמונה שנים, וליישם אותו גם על ייבוא רכב בן שנתיים ממדינות אחרות, ששם יש עליו פחת הרבה יותר גדול.

מוסי רז: 3.

מוסי רז: אני בכלל לא מבין מה הטענה הזאת לגבי חשיפת המחירים שבו רוכש היבואן המסחרי את כלי הרכב אותם הוא מייבא, שזה מהווה פגיעה לא סבירה בעיקרון סודיות המידע.

מוסי רז: יש פה מישהו ששמע בחיים שלו על עיקרון סודיות המידע?

מוסי רז: להיפך, הכנסת חוקקה את חוק חופש המידע.

איתן רוב: שמעת על עיקרון התחרות?

מוסי רז: שמעתי.

מוסי רז: הכנסת חוקקה לא מזמן את חוק חופש המידע.

איריס וינברגר: של הממשלה.

איתן רוב: פירמות יעבירו אחת לשנייה את הנתונים המסחריים שלהן?

מוסי רז: אין דבר כזה עיקרון סודיות המידע.

מוסי רז: זה לא עיקרון תקף.

מוסי רז: אם אתה רוצה לשמור על המידע שלך, תשמור, אבל זכותי כממשלה, זכותך כמכס להעריך את המחיר האמיתי.

איתן רוב: זה חשוף.

איתן רוב: אם אני משתמש בזה ומעלה 21%, אז גוזרים מזה.

מוסי רז: זכותך כמנהל המכס להעריך את זה וזה בטח לא פוגע פגיעה לא סבירה בעיקרון סודיות המידע.

מוסי רז: אני חושב שמה שהמכס מציע זה המשך הפגיעה בייבוא האישי, המשך הפגיעה בצרכן.

מוסי רז: אם יש מעשים בלתי חוקיים, צריך להתמודד איתם.

מוסי רז: בכל חוק יש מי שמפר את החוק.

מוסי רז: בכל חוק צריך לסגור את הפרצות.

מוסי רז: בכל חוק צריך להעמיד לדין את מי שמפר אותו.

מוסי רז: אני לא נגד זה.

מוסי רז: דרך אגב, לגבי הנושא של החשבוניות אני מבין את מנהל המכס, אבל לא מצדיק אותו במאת האחוזים, כי גם בארץ כשמס הכנסה לוקח מס מאנשים, הוא יודע טוב מאוד שיש הרבה בעלי מקצוע שמרמים, שעושים עבודות בלי חשבונית, אבל הוא לא אומר שהוא לא יכיר בחשבונית.

מוסי רז: כאן מנהל המכס אומר שהוא לא יכיר בחשבונית ואני רואה בזה בעיה.

מוסי רז: אני חושב שצריך לקחת את המחיר של היבואן הבלעדי ולהכיר בחשבוניות ממחיר מסוים ומעלה.

מוסי רז: אני לא קובע בדיוק איזה אחוז זה צריך להיות, אחרת אני אציע שהכנסת תתערב ותתקן את סעיף 134 לפקודת המכס, כך ששר האוצר יקבע את הערך לפי היבואן הבלעדי ובזה יבוא סוף לכל הסאגה הזאת.

רחמים מלול: בתחקיר של "כלבוטק" יש כעשר דוגמאות שעל פיהן המכס כמעט הוכפל.

רחמים מלול: האם אתה מסכים שהדוגמאות הללו נכונות ואמיתיות?

רחמים מלול: האם אתה מאשר שהמקרים הללו היו?

איתן רוב: אני לא יכול לדעת - - -

רחמים מלול: אתה יכול לדעת, משום שהתגובה שלך בסוף התחקיר אומרת שאומנם אתה מודה שהיו ליקויים והיו טעויות.

איתן רוב: לכן אני מביא את ההצעה הזאת לתיקון התקנות.

רחמים מלול: האם אתה סבור שעל פי ההצעה החדשה, בה אתה כותב שבחשבוניות הרכישה לא יהיה פער של לא יותר מ-10% ברכב חדש וכו', השינוי הזה פותר את הבעיה?

איתן רוב: השינוי הזה פותר בצורה משמעותית לאנשים הפרטיים בונה פידה.

איתן רוב: זה לא פותר לסוחרים.

איתן רוב: לפי ההתנסות שלנו בשנת 2001, שזה פותר ל-75% מהבעיות לגבי אנשים הפרטיים בונה פידה.

איתן רוב: יש פה מידתיות וסבירות.

איתן רוב: זה לא פותר את הכל, כי אי אפשר להגיע לפתרון כולל ומושלם בתחום הזה.

איתן רוב: לצערי, במקרים שהיו בתחקיר של "כלבוטק" לא הצלחתי לקבל את סוג הרכב והתוספות שבו, כי זה מאוד משנה את התמונה.

רחמים מלול: בתחקיר יש דוגמאות מכל סוגי הרכב, החל מרכב יוקרתי ועד לרכב פשוט.

איתן רוב: רק ברכבים יוקרתיים, ולא בכולם, יש כדאיות לייבוא אישי.

איתן רוב: אני לא בא לסבסד באמצעות התקנות.

רחמים מלול: יש דוגמא של פיג'ו 206 שלכל הדעות הוא רכב עממי.

איתן רוב: אין כדאיות להביא את זה, כי המחיר של היבואנים הוא נמוך.

רחמים מלול: לפני התיקון שילם זה שייבא את הרכב 28 אלף שקלים ואחרי התיקון הוא הגיע ל-55 אלף שקל.

רחמים מלול: זה הגיוני?

רחמים מלול: אתם מכחישים את הדוגמא הזאת?

בועז סופר: חבר הכנסת מוסי רז, אם לפי התקנות החדשות כ-80 עד 90% נפתרים במלואם, איפה הפגיעה?

בועז סופר: לך יש אמירה שכאילו הייבוא האישי נפגע ואתה מסרב לקבל עובדות שמצביעות את ההיפך.

מוסי רז: אני מסתמך על הנתונים שהובאו פה.

מוסי רז: מר רוב הביא נתון על ירידה של 17% בייבוא האישי.

מוסי רז: הזכרתי שחצי מהייבוא קשיח ואם יש ירידה של 17% הירידה האמיתית למי שבאמת שוקל אם לייבא ייבוא אישי או לא היא ירידה כפולה.

בועז סופר: 17% זה כמותי ולא כספי.

בועז סופר: 17% בהשוואה לכ-10% ירידה בייבוא בכלל, היא לא ירידה משמעותית, משום שיש במשק מיתון ויש ירידה ברכישת רכב יוקרתי.

בועז סופר: אני מסכים איתך שיש ייבוא של דיפלומטים, אבל אנחנו מסתכלים על הסך הכל.

מוסי רז: מה אתה טוען?

בועז סופר: שהייבוא האישי ירד, אבל לא בצורה דרמטית.

ויצמן שירי: למה לגבי רכב שמיוצר במזרח הרחוק לוקחים את המחירון מאירופה?

עמי סגל: אין יבוא מהמזרח הרחוק.

ויצמן שירי: משלמים את המכס לפי מחיר הספק באירופה או לפי מחיר היצרן במזרח הרחוק?

עמי סגל: לפי ארץ המקור.

ויצמן שירי: אם כך, למה אחד ישלם את המיסוי לפי מחיר היצרן ובייבוא האישי משלמים לפי מחיר הספק באירופה?

בועז סופר: על פי התקנות החדשות כ-80 עד 90% מהחשבוניות של הגורמים הפרטיים מוכרים במלואם.

בועז סופר: לכן אני מתקשה להבין איפה הפגיעה הכספית הגדולה בייבוא.

בועז סופר: אין ויכוח שהיקף הייבוא האישי ירד ב-17%.

ויצמן שירי: אני רוצה לייבא מקוריאה.

בועז סופר: בקוריאה אין לצרכן הדיוט רכב עם תקינה אירופאית.

בועז סופר: לכן אם מייבאים משם רכב, אחד משניים: אפשר לייבא רכב עם תקינה אירופית, כלומר כזה שמיועד לאירופה ואז אנחנו מתבססים על המחירון האירופאי, מכיוון שהתקינה בדרך כלל גם מייקרת את הרכב.

ויצמן שירי: מכוניות שמגיעות מיפן, למשל סובארו - - -

בועז סופר: יש להן תקינה אירופאית.

ויצמן שירי: המכוניות הללו מגיעות ישירות ארצה לא דרך אירופה.

ויצמן שירי: מדוע לא יכול אדם להביא בייבוא אישי 20 מכוניות ל-20 אנשים - - -

איתן רוב: זה כבר לא ייבוא אישי, אלא עושה את זה יבואן מסחרי.

ויצמן שירי: אותו אחד עושה את הכל בשמם.

ויצמן שירי: גם ביבוא אישי ממש מישהו צריך לטפל בזה.

ויצמן שירי: אני מבקש שתסבירו לי למה לגבי מכונית שנמכרת באירופה בעשרת אלפים דולר, כאשר אותה מכונית אצל היצרן במזרח הרחוק עולה חמשת אלפים דולר, אני צריך לשלם מס לפי עשרת אלפים דולר ולא לפי חמשת אלפים דולר.

בועז סופר: השאלה למה הפער ואיזה תוספות יש ברכב.

בועז סופר: אתה מדבר על תקינה ואלה לא כללי מקור.

בועז סופר: תקינה אירופאית שונה מתקינה שמיועדת לשוק המקומי בקוריאה או ביפן.

בועז סופר: אי לכך זה לא אותו ליין ייצור.

בועז סופר: סובארו או טויוטה ואחרים שמייצרים במזרח הרחוק מחזיקים כמה ליינים.

בועז סופר: אנחנו נסמכים על התקינה האירופאית ולכן כל רכב שמיועד ומגיע לאירופה אנחנו מקבלים אותו ככזה ראה וקדש.

בועז סופר: הרכב שאינו בתקינה אירופאית הוא לצורך העניין במחיר של 5,000 דולר והרכב עם התקינה האירופאית הוא במחיר של 10,000 דולר.

ויצמן שירי: אם מייבאים מיפן רכב עם תקינה אירופאית ומשלמים עבורה שם 5,000 דולר, מדוע צריך לשלם עליה מסים כאילו היא נקנתה באירופה ב-10,000 דולר?

יוסי שטיינמיץ: נניח שהיבואן קונה ב-5,000 והאדם הבודד קונה – לא משנה איפה – ב-10,000, לפי מה אתה רוצה לגבות את המס?

יוסי שטיינמיץ: אתה רוצה שנגבה מס לפי היבואן או לפי המחיר ששילם האדם הפרטי?

ויצמן שירי: אנחנו יודעים טוב מאוד שהקטע הזה של התקן האירופאי - - -

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ויצמן, אני מבקש - - -

ויצמן שירי: אין בעיה, אני מצביע נגד.

ויצמן שירי: מתי ההצבעה?

יעקב ליצמן: מיד לאחר הדיון.

ויצמן שירי: או.

ויצמן שירי: קיי.

ויצמן שירי: אני מצביע נגד.

יעקב ליצמן: למען השקיפות אני רוצה לומר שאין לי רכב ואין לילדים שלי רכב ולכן אין לי שום בעיה.

צביקה זימרמן: אני מנהל חברת "קמור" בע"מ, החברה שמייבאת את ב.מ.וו.

צביקה זימרמן: לארץ.

צביקה זימרמן: התחושה שלנו שקיימת פה אפליה חמורה מאוד, אבל הפוכה מזו שאתם רואים.

צביקה זימרמן: ראשית אני רוצה לציין מספר עובדות: מנהל המכס מציין, וזה נכון, שהייבוא המסחרי ירד ב-10% והייבוא האישי ירד ב-17%.

צביקה זימרמן: הייבוא האישי ברובו המכריע מורכב ממכוניות פאר, כאשר בנישה של המכוניות המפוארות הייבוא המסחרי ירד ביותר מ-10%.

צביקה זימרמן: כלומר, אם מר רוב טוען לירידה של 17% בייבוא האישי, למעשה הירידה הרבה יותר קטנה.

צביקה זימרמן: לכן הצעקות והטענות על כך שהורסים את הייבוא האישי הן חסרות כל בסיס.

ישראל כץ: דרך אגב, מר רוב טוען שהירידה היתה 7% ולא 17%.

צביקה זימרמן: בהצעה שמונחת לפנינו מדובר על ירידה של 10% ממחיר המחירון בחו"ל, כאשר נמצא במדידות של המכס שאותם יבואנים - שאני קורא להם נקיי כפיים, שהם לא סוחרים ומביאים בניגוד לחוק ייבוא מסחרי במסווה של ייבוא אישי, אלא אנשים שהביאו באמת לשימושם הפרטי – נפגעו ב-6.8%.

צביקה זימרמן: מדוע אם כן לתת להם 10%?

צביקה זימרמן: אני חושב שבמכס לא רואים את התמונה הנכונה.

צביקה זימרמן: אני ביליתי חודש אצל היצרן במאבקים קשים מאוד ורק לאחר שהתחייבנו להכפיל ייבוא דגם מסוים, קיבלנו הנחה נוספת של 2%.

צביקה זימרמן: יש לי שתי שאלות: האם את 2% האלה שקיבלתי הנחה לאחר שהתחייבתי להכפיל את המכירות צריך להיות בסיס להפחתת המחיר לייבוא האישי?

מוסי רז: זה לפי חשבונית.

צביקה זימרמן: השאלה השנייה שלי היא: איך יעלה על הדעת בארץ מתוקנת שסודות מסחריים שלי שנמצאים בידי המכס לצורך עבודה, יעמדו פרוצים לכל אדם ולכל גוף מסחרי?

צביקה זימרמן: איך ייתכן שהמכס יגלה את הסודות המסחריים שלי?

צביקה זימרמן: זה לא יעמוד במבחן של שום בית משפט.

מוסי רז: אז תלך לבג"ץ.

מוסי רז: מאז שאני בכנסת יש לי מנהג קבוע שברגע שאומרים לי שזה לא יעמוד במבחן של בית משפט, אני אומר בואו וננסה.

מוסי רז: אנחנו נצביע נגד והוא ילך לבית משפט.

ישראל כץ: לא הבנתי איך הסודות של היבואנים יפורסמו על ידי המכס.

צביקה זימרמן: בעבר המכס התייחס למחיר היבואן כבסיס לחישוב המס.

צביקה זימרמן: כל אדם שהביא רכב אמרו לו: נכון שהרכב עלה לך 10,000 מארק, אבל הואיל שליבואן המקומי זה עולה 20,000 מארק, אנחנו מחשבים את המס לפי 20,000 מארק.

צביקה זימרמן: כך המכס גילה לכל אדם מהו המחיר שאני קונה את המכונית לאחר שהתחייבתי ליצרן לייבא X מאות או אלפים מכוניות כדי לעמוד בזה, לאחר שהשקעתי עשרות מיליוני דולרים בתשתית שירות וכו', לאחר שאני מחויב לתת אחריות, כולל לאותם רכבים שמגיעים בייבוא אישי.

צביקה זימרמן: אני חייב לתת להם את השירות ואני מחזיק מתקני שירות מאוד יקרים לצורך הזה.

צביקה זימרמן: לכן אני מקבל הנחה.

צביקה זימרמן: בחומר של הרשות להגנת הצרכן שהונח על שולחן הוועדה ראיתי שכתוב, והם קובעים את זה כעובדה, שאין תחרות תקינה בין היבואנים.

צביקה זימרמן: אנחנו יושבים בארץ קטנה בה נמכרים כל הדגמים שיש בעולם, שרובם זהים אחד לשני.

צביקה זימרמן: ההבדלים בין דגם לדגם הם כמעט אפסיים וכל התחרות היא תחרות על מחיר.

צביקה זימרמן: היבואנים מורידים את המחירים ומנסים בכל שיטה – אשראי וכו' – כדי למשוך את הקונים אליהם.

צביקה זימרמן: משיחות בהנהלה שלי אני שומע שישראל נחשבת כארץ בעלת התחרות האגרסיבית והקשה ביותר בעולם.

צביקה זימרמן: ידוע לי משיחות בעולם שאין מקרים של תחרות כל כך אגרסיבית וכל כך דומיננטית כמו בישראל.

צביקה זימרמן: פה קיימת תחרות קשה מאוד בין יבואנים ולפתח את כל הבסיס הזה על סמך האמירה של "אין תחרות" ולכן צריך לשמור על הזכויות, זה דבר לא נכון.

צביקה זימרמן: המחירים שישראל מקבלת הם המחירים הזולים ביותר בעולם.

ישראל כץ: אני מבקש לשמוע את דעתך ביחס לתקנות המוצעות.

צביקה זימרמן: להערכתי 10% הנחה מהמחיר היא פגיעה קשה בכל ייבוא המכוניות לארץ.

ישראל כץ: ההצעה של המכס היא שזה יהיה בהתאם למחירונים באירופה.

צביקה זימרמן: אם כבודו ייסע לאירופה ויקנה אוטו, איזו הנחה אתה חושב שתקבל?

ישראל כץ: אני מדבר על שיטת קביעת המכס.

צביקה זימרמן: המכס מנסה לדמות את המחיר לצורכי חישוב המס למחיר שאתה יכולת כאזרח לרכוש באירופה.

ישראל כץ: האם זה מה שהמכס עומד לעשות?

איתן רוב: אנחנו מתכוונים לקחת את המחירון הרשמי שמפורסם באירופה.

ישראל כץ: אתה מתכוון למחירון לצרכנים פרטיים?

איתן רוב: כן.

איתן רוב: מזה אנחנו מתכוונים להוריד את המסים הפנים-מדינתיים, וזה יהיה מחיר הבסיס שעליו אני מרשה ממנו סטייה של 10 או 15%.

צביקה זימרמן: ואני טוען שאם תסתובב באירופה עם כסף מזומן ותנסה לרכוש בהנחה גדולה יותר משלושה או ארבעה אחוז, לא תיענה בשום מקום.

צביקה זימרמן: דבר נוסף שקשור לבטיחות.

צביקה זימרמן: אני חושב שיוכלו לאשר – לפחות הגופים הממשלתיים שעוסקים בזה – שאחוז ניכר מהמכוניות שמיובאות לארץ במסגרת ייבוא כאילו אישי, מיובאות כאשר הקילומטרז' שלהן שונה, כאשר המקור שלהן - - -

יעקב ליצמן: אבל אתה לא מערער על עצם הייבוא.

צביקה זימרמן: אני מערער על התקינות.

יעקב ליצמן: זה לא שייך לדיון.

יעקב ליצמן: ברגע שאתה לא מערער שאי אפשר לייבא מכוניות כאלה, זה לא שייך לדיון הזה.

יעקב ליצמן: הרי אתה מסכים שאתה לא רוצה להגביל ייבוא אישי של רכב.

צביקה זימרמן: אני לא רוצה להגביל, אני רק רוצה שיהיה אותו פיקוח שקיים עליי גם על זה שמייבא באופן פרטי.

ישראל כץ: אתה יבואן ואתה מייבא את מה שאתה יכול והמכס לוקח את מה שהוא לוקח.

ישראל כץ: אין לך ערעור על זה.

צביקה זימרמן: יש לי ערעור, כי אני משלם על כל האביזרים שמייקרים את מחיר האוטו, והטענה שלי שמרבית היבואנים הפרטיים לא משלמים כך.

ישראל כץ: במכוניות שאתה מייבא המכס לוקח את המס בהתאם למחיר שהוא יודע שאתה מייבא.

ישראל כץ: לגבי מי שמייבא באופן אישי אין לך ערעור, אלא עם אלה שבמסווה של ייבוא אישי בעצם עושים ייבוא מסחרי.

צביקה זימרמן: וזה רוב הייבוא האישי.

ישראל כץ: זו בעיה שגם חבר הכנסת רז וגם אני לא רוצים לתת פרס למי שעובר על החוק.

ישראל כץ: השאלה היא מה אתה מציע שייעשה לגבי הפלח הזה, שאף אחד לא רוצה להגן עליו?

ישראל כץ: אנחנו רוצים להגן או על מי שמייבא באמת בעצמו ומנסה להוציא את מכסימום המחיר ומירב הגמישות שהוא מקבל או על חברות שעושות את זה כחוק ובצורה מסודרת.

ישראל כץ: מה ההצעה שאתה מציע לנו, חברי הכנסת, בהזמנות הזאת לעשות או לגזור או להחמיר כלפי אלה שמייבאים באופן מסחרי במסווה של ייבוא אישי?

ישראל כץ: יכול להיות גם שהם משתמשים בכל מיני טריקים, כי הם אנשים מקצועיים.

צביקה זימרמן: המכס יודע כשהוא רואה רשומונים שמחליפים שמות.

צביקה זימרמן: המכס יכול לראות שאם ברשומון אחד מגיעים שמונה או עשר מכוניות, הרי לא יכול להיות שזה מגיע לשימוש אישי של אדם פרטי.

צביקה זימרמן: המכס מכיר את המקרים האלה ולדעתי המכס לא אוכף נגדם את החוק.

ישראל כץ: יש לך הצעה שנוכל להכניס כאן?

צביקה זימרמן: צריך לקבוע שאסור יהיה להחליף שמות של בעלים במכוניות שמגיעות.

אביגדור דורות: בדפים שחילקתי לכם יש כמה טבלאות ונתונים שאני מבקש להתייחס אליהם.

יעקב ליצמן: את מי אתה מייצג?

אביגדור דורות: אני אחד מבאי כוח העותרים באחת העתירות שהוזכרה כאן.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מי העותרים.

אביגדור דורות: יש שתי עתירות תלויות ועומדות בבג"ץ - - -

יעקב ליצמן: את מי אתה מייצג?

אביגדור דורות: אני מייצג רוכשים פרטיים - - -

קריאה: את הסוחרים הלא חוקיים.

יעקב ליצמן: אני מבקש לדעת את מי אתה מייצג.

יעקב ליצמן: תגיד לי שם של זה שייצגת בבג"ץ.

אביגדור דורות: ייצגתי שני אנשים בבג"ץ – יגאל לוי שהביא רכב באופן אישי וגברת בשם תמר מחלף.

אביגדור דורות: אני רוצה להתייחס גם לכמה דברים שנאמרו פה וגם להביא בפניכם עובדות.

אביגדור דורות: שני הנספחים האחרונים למסמך שחילקתי לכם כוללים טבלה שמשווה בין המיסוי שמיובא על ידי היבואן הרשמי לבין המיסוי על רכב שמיובא בייבוא אישי.

אביגדור דורות: עשינו שתי טבלאות – טבלה אחת לגבי רכב מרצדס והטבלה השנייה לגבי רכב סיטרואן.

אביגדור דורות: מהטבלאות האלה רואים את ההבדלים במיסוי בין המס שמשלם היבואן הבלעדי לבין המס שישולם לפי מחיר הצרכן בחו"ל.

אביגדור דורות: כפי שאתם יכולים לראות, ההבדלים הם הבדלים אסטרונומיים.

אביגדור דורות: אנחנו מדברים על הבדלים בין 66 אלף ל-115 אלף מס.

אביגדור דורות: ההבדלים האלה נובעים – ואמר את זה גם מנהל המכס – מכך שהיצרנים באירופה קובעים את המחיר ליבואן המסחרי בין השאר בהתחשב במיסוי שקיים במדינה המייבאת.

אביגדור דורות: לכן, בישראל בה המיסוי מאוד גבוה, המחירים ליבואנים הבלעדיים הם מאוד מאוד נמוכים.

אביגדור דורות: ברגע שהתקנות האלה קובעות כרפרנס את המחיר לצרכן בחו"ל, המחיר הזה הוא מחיר שאין בו התחשבות במיסוי.

אביגדור דורות: המחיר הזה גבוה כמעט ב-50%.

אביגדור דורות: דהיינו, אם אתם קובעים רפרנס של מחיר מחירון לצרכן באירופה, אתם קובעים מחיר שהוא כפול, לפעמים קצת פחות, מהמחיר ליבואן בארץ.

אביגדור דורות: לכן אין שום כדאיות להביא את הרכב בייבוא אישי ולהצליח מבחינת עלויות לקנות אותו ביותר זול ממה שיקנו את הרכב בארץ.

אביגדור דורות: זו הסיבה שברגע שנקבע הרפרנס לפי המחיר לצרכן בחו"ל, ההפרש הוא כל כך גבוה שגם אם זה יהיה 5% או 10%, זה לא יאפשר לייבא רכב באופן פרטי במחירים תחרותיים.

אביגדור דורות: המכס אומר שהוא רוצה להבדיל בין ייבוא מסחרי דה פקטו, דרך כל מיני מתווכים, לבין ייבוא אישי אותנטי, כפי שאמר מנהל המכס, בונה פידה.

אביגדור דורות: יש לנו נתונים שמשרד האוצר הגיש לבג"ץ שמראים את הייבוא האישי בונה פידה והם נתנו טבלה בה מפורטים כל הרכבים.

אביגדור דורות: יש דוגמאות של 89 מקרים ולפי זה אפשר לראות ש-25% מהייבוא האישי הבונה פידה נעשה במחירים שהפער בין החשבונית לבין המחיר בחו"ל הוא למעלה מ-10%.

אביגדור דורות: לגבי אותם 25% ברור שהתקנות האלה מריעות והורגות את הייבוא הזה.

אביגדור דורות: בטבלה של משרד האוצר אפשר לראות פער של 15%, אבל יש גם פער של 20% ו-30%.

יעקב ליצמן: מה המכס אומר על זה?

בועז סופר: עו"ד דורות אמר שלגבי 75% אכן אנחנו מקבלים את החשבונית ולכאורה לגבי 25% בטלה כדאיות הייבוא.

בועז סופר: ה-25% האלה מתחלקים לשניים: כ-5% זה רכב משנת ייצור קודמת, שהיום אנחנו נותנים לגבי זה סטייה של 15% ולא של 5%.

בועז סופר: כמו כן, אותם 20% נותרים, כפי שהסביר מנהל המכס, במקום להחזיר אותם לאפס, אנחנו מעמידים את זה על שיעור הנחה הנורמטיבי שנקבע.

בועז סופר: בעבר זה היה 5% ועכשיו זה 10 או 15%.

בועז סופר: זה אומר שגם אם הפער הוא 12%, עדיין שיפרתי ב-10%.

בועז סופר: זה אומר שנטל המס צומצם משמעותית.

אביגדור דורות: עדיין אני טוען שברגע שהיבואן הבלעדי רוכש ב-40% עד 50% יותר זול ממחיר המחירון לצרכן, עדיין בתקנה הזאת עם 10% הפרש עדיין ההבדל הוא כל כך גדול שהוא יפגע בצורה דרמטית גם באותם יבואנים בונה פידה.

אביגדור דורות: אני רוצה להפנות אתכם למצב באירופה.

אביגדור דורות: באירופה הגיעו למסקנה שאין מספיק תחרות בין היבואנים, למרות ששם אזרח יכול לקנות לכאורה בכל מקום את אותה מכונית בהפרש שקיים בין המדינות השונות.

אביגדור דורות: עושים שם עכשיו רוויזיה כדי להקל על הצרכן ולתת לו לקנות יותר בזול.

אביגדור דורות: התקנות האלה הולכות בדיוק במגמה ההפוכה – במקום להקל על האזרח הן מייקרות את המחיר.

משה שקל: אני מייצג את איגוד יבואני הרכב – חברת "כלמוביל" יבואנית מרצדס.

משה שקל: זו פעם ראשונה שאני יושב בוועדת הכספים של הכנסת ואני חייב לומר שאני מופתע מאוד.

משה שקל: אני רוצה להעיר לגבי מספר נקודות, כולל לאותו חבר כנסת נכבד שבזה הרגע יצא ואמר קודם דברים בקשר לתקנות.

משה שקל: אנחנו מדברים פה – ולפעמים קצת נטיתי לשכוח את זה במהלך הדיון – על חקיקת מס ומסי ייבוא שבין השאר צריכים להיות על מחיר היפותטי או תיאורטי.

משה שקל: הם צריכים להיות על המחיר שהאדם שילם.

משה שקל: מה מבקשים אותם סוחרים לא לגיטימיים, שחלקם יושבים פה איתנו היום?

משה שקל: הם מבקשים להיבנות על המחיר ליבואן, כאשר פה – בתמיכת אחד מחברי הכנסת – מבקשים לחשוף את כל הסודות המסחריים של היבואן, שהם לגמרי שלו, ולהיבנות על הנחות שהיבואן מקבל.

משה שקל: הוא לא מקבל את ההנחות בגלל עיניים יפות, אלא אותו יבואן חוקי נותן שורה של עשרות התחייבויות כלפי היצרנים – התחייבויות למלאים, לשירות, לחלקי חילוף וכו'.

משה שקל: על ההנחות האלה הם מנסים להיבנות, כדי לא לשלם את המסים על מחיר תיאורטי, אלא על מה שבאמת עלה לאזרח הפשוט.

משה שקל: אנחנו לא נגד ייבוא אישי.

משה שקל: אנחנו רוצים שהמס עליו לא יצור אפליה.

משה שקל: תשימו לב, אפליה לרעת מי?

משה שקל: כשאני, כצרכן, הולך לחברת "קמור" או ל"כלמוביל" וקונה רכב מכל דגם שהוא, אין ספק שאני משלם את כל המסים.

משה שקל: אין פה שום דרך להעלים.

משה שקל: כלומר, אני הצרכן משלם את מלוא מסי הייבוא.

משה שקל: לעומת זאת, יסור כל אחד מחברי הכנסת הנכבדים שיושבים פה איתנו היום לעשות שני ניסיונות: יסעו לכל סוחר מכוניות חדשות וישנות באירופה ויגלו שתי תופעות אינהרנטיות.

משה שקל: התופעה הראשונה שהם יגלו היא שהנכונות לתת לאדם הפרטי הנחה היא אפסית.

משה שקל: גם התקנות בוורסיה של ה-5% היו מעל ומעבר.

משה שקל: מצד שני, חברי הכנסת יוכלו לגלות תופעה שהיא בילד-אין - ובשביל זה גם לא צריך לקנות רכב, אלא מספיק לקנות מוצר הרבה יותר זול באירופה או בכל מקום אחר – שהנכונות לפצל חשבוניות היא אין סופית.

ישראל כץ: הטיעון שלך הוא כזה: שהאדם הפרטי לא מקבל הנחה על הרכב, אבל הם מקבלים הנחה במכס.

משה שקל: הם מקבלים חשבונית נמוכה למכס, וזה סוד ידוע.

משה שקל: מה רוצים הסוחרים הלא חוקיים שיושבים איתנו היום באיצטלה של הגנה על האזרח הפשוט - - -

יעקב ליצמן: ההערה הזאת מיותרת.

משה שקל: אני חוזר בי.

משה שקל: מה רוצים אותם טוענים לטעון באיצטלה של הגנה על האזרח הפשוט?

ויצמן שירי: לפי מה אתה משלם מכס לפי המחיר או לפי המחירון?

משה שקל: לפי המחיר שעלה לי באמת.

ויצמן שירי: אז זה לא בסדר.

ויצמן שירי: אתה משלם מכס לפי המחיר הנמוך יותר.

ויצמן שירי: מדוע לא לפי המחירון?

איתן רוב: בתור מדינה, אם הייתי יכול לחייב אותו במכס על מחיר יותר גבוה, בוודאי שהייתי רוצה.

איתן רוב: אבל לפי החוק אני יכול לקחת מכס רק לפי המחיר בפועל שברשומון.

משה שקל: אני מבקש שכל אותם יבואנים אישיים, במירכאות או שלא במירכאות, ישלמו את המס על מה שהם שילמו.

משה שקל: אני לא מצפה שהם ישלמו את המס על משהו תיאורטי.

מוסי רז: למה?

מוסי רז: הוא נדפק פעמיים – פעם הוא שילם יותר ביותר ופעם הוא ישלם יותר מס?

משה שקל: הוא לא אמור להידפק.

משה שקל: הוא אמור לשלם מכס על מה שהוא שילם.

משה שקל: מסים עקיפים חלים על מה ששילמת.

מוסי רז: בסדר, ולכן הוא יביא חשבונית.

משה שקל: אם תלך לכל סוכנות רכב באירופה תראה שאתה יכול להביא כל חשבונית שאתה רוצה.

מוסי רז: בכל מבצע בארץ אומרים שאין כפל מבצעים.

מוסי רז: אתה רוצה כפל מבצע – גם שתקבל הנחה, גם תקבל הנחה במס וגם האחר לא יקבל.

משה שקל: אני רוצה שישלמו פעם אחת מס על מה ששילמו.

משה שקל: אנחנו רואים בתיקון המוצע של רשויות המכס פגיעה נוספת ביבואנים הלגליים.

משה שקל: פגיעה אחת היא בכך שכולם יודעים על תופעת הסוחרים.

משה שקל: רשויות המדינה צועקות שזה לא חוקי, אבל אף אחת מרשויות המדינה לא נוקטת אצבע בעניין הזה.

רפי שחוח: זה כן חוקי.

משה שקל: יכול להיות שצו יבוא חופשי 1973 בוטל בזה הרגע.

משה שקל: רשויות המדינה אומרות שזה לא חוקי, אבל הן לא נוקפות אצבע.

משה שקל: מצד שני, עכשיו ניתנת סובסידיה נוספת לייבוא, בין אם ייבוא אישי אותנטי ובין אם ייבוא אישי לא אותנטי, של 10% פרס מעבר ל-20% פחת.

משה שקל: כל השוק מתיישר עכשיו ל-10% כלפי מטה, תוסיפו על זה עוד 20% פחת על רכב בן שנה וכבר אתם מקבלים 30% כלפי מטה.

משה שקל: כולם יודעים שאם אתה או אני היינו נוסעים מחר לאירופה היינו קונים את אותו רכב בדיוק במחיר היצרן ופה קיבלו שתי מתנות.

זאב פרידמן: ברצוני להביא את עמדת המועצה הישראלית לצרכנות.

זאב פרידמן: התיקון המוצע הוא אומנם בכיוון הנכון, אבל ככל הנראה לא ישיג את המטרה שלשמה הוא בא.

יעקב ליצמן: אתה בעד או נגד?

זאב פרידמן: אני בעד המשך השינוי, הרבה מעבר למה שמוצע.

זאב פרידמן: אני בעד שינוי, אבל לא בצורה הזאת.

זאב פרידמן: אני פחות או יותר בעד הכיוון שהציע חבר הכנסת רז, כלומר לחזור למצב שהיה לפני התקנות ולהצמיד את בסיס המכס למחיר היבואן.

זאב פרידמן: זאת משום שהמועצה סבורה שבמצב קיים, שבו בשוק הרכב אין תחרות אמיתית - - -

צביקה זימרמן: על סמך מה אתה קובע את זה?

זאב פרידמן: על סמך העובדה ששר התחבורה הקים ועדה להסרת חסמים וכדי לבדוק את מצב שוק התחבורה.

זאב פרידמן: התברר שישנם הרבה מאוד חסמים ואחד מהחסמים זה גם המכס.

זאב פרידמן: הוצגו בפני הוועדה עובדות, שאני לא מתכוון לפרט אותן כאן, אבל זו עמדה שאם אתה רוצה אני מוכן לפרט את כל הנתונים המתייחסים לעצם העובדה אם יש תחרות כזו או אחרת.

זאב פרידמן: התחרות שקיימת היא בעיקרה תחרות רוחב ולא תחרות רגילה.

זאב פרידמן: לכן סבורה המועצה שקיימת חשיבות מהותית לאפשר לצרכן לייבא רכב באופן עצמאי, גם אם לשם כך הוא צריך להיעזר באדם שהוא מקצועי יותר, כי לא כל אדם יודע את הטכניקה כיצד לבצע את עצם הייבוא.

זאב פרידמן: הנוסח המוצע כיום יביא בעצם לחיסול של הייבוא האישי בהיבט של תחרות לשוק יבואניות הרכב הקיימות.

זאב פרידמן: כלומר, אני לא מתכוון שזה יביא לחיסול מוחלט, אבל עצם הנתונים שהוצגו מציגים לנו הנצחה של מצב קיים ואני אומר שמצב של חסמים בשוק מחייב עידוד של ייבוא אישי ולא הנצחה של מצב קיים שבו הייבוא האישי הוא מצב שטוח, אלא לעודד אותו ולהגדיל אותו.

זאב פרידמן: המועצה סבורה שצריך לשנות את ההצעה כך שהמיסוי יתבסס על מחיר היבואן.

זאב פרידמן: אם יש בעיות של תרמיות, שימצאו את הדרכים לטפל בהן, בין אם מדובר בדרכים של אישור המסמכים בכל מיני דרכים במדינות המקור או באישורים נוטריונים או בין אם מדובר באכיפה חמורה יותר של כל אותן תקנות מכס.

רפי שחוח: אני אפתח באמירה שהייבוא האישי חוסל למעשה.

רפי שחוח: אני מייצג חברה מבלגיה בשם "יוריס", שמוכרת מכוניות בישראל.

רפי שחוח: אדם מזמין רכב, שולח כסף דרך הבנק והחברה מחו"ל שולחת לו את הרכב לכאן.

רפי שחוח: אני מטפל לאותו אחד בכל העניינים ולא גובה ממנו שכר.

יעקב ליצמן: יש עוד דברים שאתה עושה בלי כסף?

רפי שחוח: אני נציג של החברה מחו"ל וממנה אני מקבל את שכרי.

רפי שחוח: אני משלם מס הכנסה על זה ואין בזה שום רע.

רפי שחוח: אומרים שהדברים הללו לא חוקיים, והנה אני מראה לכם שהדברים האלה כן חוקיים.

יעקב ליצמן: יש הרבה אנשים שרוצים להתנדב ולעזור לי, אני אומר להם מייד שזה יקר מדיי.

רפי שחוח: אמרתי שאני לא עושה את זה בהתנדבות, אלא מקבל את התשלום מהחברה בחו"ל.

רפי שחוח: אני טוען שהייבוא האישי חוסל, משום שההפרש בין מחיר הייבוא למחיר לצרכן בחו"ל הוא בין 40 ל-100%.

יעקב ליצמן: נניח שאנחנו לא נאשר היום את התקנות הללו, זה יהיה טוב לך?

רפי שחוח: בוודאי.

יעקב ליצמן: מר שקל, אותה שאלה מופנית גם אליך.

יעקב ליצמן: אם לא נאשר את התקנות, אתה תהיה מרוצה?

משה שקל: כן.

יעקב ליצמן: אם כך יש קונסנסוס ביניכם שאם לא נאשר את התקנות זה טוב לכם.

יעקב ליצמן: אנחנו חברי הכנסת יהודים תמימים ובסך הכל קוראים את הנייר שהמכס הניח לפנינו.

יעקב ליצמן: מה שאני קראתי בנייר הזה שיש איזשהו שיפור לעומת מה שהיה.

יעקב ליצמן: אפשר להתווכח על כמה אחוזי שיפור יש, אבל ברור שיש איזשהו שיפור.

ישראל כץ: זה לא בהכרח.

ישראל כץ: קודם אפשר היה להביא חשבונית שהיא יותר זולה ממחיר היצרן.

ישראל כץ: עכשיו הבסיס הוא מחיר המחירון ומאפשרים סטייה כלשהי.

יעקב ליצמן: שאלתי את מר שחוח אם הוא מרוצה מהתקנות החדשות והוא ענה בשלילה, למרות שאני מבין שזה משפר במשהו.

יעקב ליצמן: אם כך, מר שחוח, למה בתשובה שלך אתה דוחף אותי בעצם להצביע נגד התקנות?

רפי שחוח: התקנות הקודמות היו לפי מחיר היבואן, כאשר ליבואן יש כבר את ההנחה.

רפי שחוח: בתקנות החדשות הוסיפו על מחיר היבואן את המחיר לצרכן, כלומר הוסיפו לנו פעמיים.

יעקב ליצמן: אתה לא עונה לי על השאלה.

יעקב ליצמן: ברור לי – או שאני לא מבין מה שאני קורא – שיש שיפור לעומת התקנות שהיו לפני שנה.

יעקב ליצמן: אתה מסכים לזה?

רפי שחוח: בתקנות הקודמות אי אפשר היה לייבא ובתקנות היום יש סטייה של 10% ובכל זאת אי אפשר לייבא.

יוסי שטיינמיץ: אז איך מייבאים מכוניות?

רפי שחוח: אף אחד לא מייבא.

רפי שחוח: הייבוא האישי חוסל.

רפי שחוח: אין ייבוא אישי של מכוניות ואני יכול להוכיח את זה.

רפי שחוח: יש רכב שעומד שנה בנמל ואי אפשר לשחרר אותו.

עמי סגל: הבאת את האוטו הזה יחד עם האוטו של תמר חלף.

עמי סגל: לא מצאת קונה ולכן לא יכולת לשחרר אותו.

עמי סגל: תספר את האמת לוועדה.

יעקב ליצמן: לאף אחד כאן אין טאבו על האמת.

רפי שחוח: ברגע שהייבוא האישי חוסל - - -

ויצמן שירי: אבל נציגי המכס אומרים שיובאו מעל אלף מכוניות.

רפי שחוח: הם אומרים, אבל זה לא נכון.

יוסי כץ: התפקיד שלנו כחברי כנסת הוא לוודא שצרכן תמים שקונה לא מקבל רכב שהוא ישן בכמה שנים, עם ספידומטר מתוקן ושכביכול הוא בן שנה או שנתיים.

יוסי כץ: אם יתברר שהרווח העיקרי של הסוחרים שמייבאים בייבוא אישי הוא כתוצאה מהדברים האלה, ואנחנו לא חוסמים את זה, אנחנו עוזרים בעצם להוליך שולל קונים תמימים.

רפי שחוח: יש מחיר יבואן ויש מחיר לצרכן.

רפי שחוח: בין המחיר של היבואן לבין המחיר לצרכן מגולם הרווח של הסוכן בחו"ל.

רפי שחוח: על זה הם רוצים מסים.

רפי שחוח: למה היבואן לא משלם על זה מסים וצריך לשלם על זה רק בייבוא האישי?

רפי שחוח: מדובר במס של בין 40 ל-100%.

יעקב ליצמן: מה גורמות התקנות הללו מעבר למס?

יעקב ליצמן: אחד מתפקידיו של מנהל המכס הוא לסתום פירצות בחוק.

יעקב ליצמן: מנהל המכס, מלבד השינוי באחוזי המכס, בא לסגור כל מיני פירצות שהיו קיימות עד היום.

יעקב ליצמן: אתם נגד זה?

רפי שחוח: ה-10% האלה לא נתנו למעשה כלום, כי אם קודם היה הפרש של בין 40 ל-100%, אז היום יש הפרש של בין 30 ל-90%.

רפי שחוח: הם הורידו 10% מלמעלה וזה לא נותן כלום.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: אני מייצג את עצמי.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: אני נכה 100% עם פגיעה ברגליים וביד שמאל.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: לצורך ניידות בסיסית יומית אני זקוק למכונית רפואית.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: לפני כשנתיים מכרתי רכב ובחלק מהכסף מימנתי לאשתי הפריה מלאכותית ואז נשארתי עם סכום קטן של כסף.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: אני מספר לכם דברים מתוך הנפש, דבר שלא עשיתי בתוכנית הטלוויזיה, כי לא רציתי לספר דברים כל כך אישיים בטלוויזיה.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: לפני שנסעתי לחו"ל כדי לייבא מכונית התקשרתי למכס ושאלתי מה ההפרש על מכונית מעל 1,800 סמ"ק, כי אני נכה של הביטוח הלאומי ומגיע לי פטור.

יעקב ליצמן: מתי היה הסיפור הזה?

סרג'יו גולדי חיימוביץ: באוגוסט האחרון.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: דיברתי במכס עם בחורה מסוימת עם מבטא רוסי ואמרתי שאני רוצה לייבא מכונית עם 130 כוחות סוס ושאלתי איזה הפרש אני צריך לשלם.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: היא ענתה לי שההפרש הוא קטן ביותר.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: לאחר התשובה הזאת נסעתי לחו"ל.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: אותו רכב עלה באותה תקופה 140-150 אלף שקל ולא היה לי את הסכום הזה.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: חבר שלי בגרמניה, שהצלתי את חייו במלחמת יום הכיפורים, עזר לי בסכום מסוים של כסף.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: היה לי 40 אלף שקל והוא הוסיף לי את היתר כהלוואה.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: רכשתי את הרכב בגרמניה ב-80 אלף שקל.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: כשהגעתי לארץ אמרו לי במכס שאני צריך לשלם 128%, אבל גם ששינו את תקנות המכס.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: אני ידעתי שאני צריך לשלם מכס של כ-50 אלף שקל ומתוך זה הפטור שלי בגין הנכות הוא כ-47 אלף שקל.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: כשחזרתי לארץ ביקשו ממני 180 אלף שקל, כאשר רכב חדש מאותו דגם עולה בארץ הרבה פחות.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: עד היום הרכב שלי נמצא בנמל, כי אין לי אפשרות להוציא אותו.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: כשדיברתי עם אנשי המכס היום במסדרונות הכנסת הם אמרו לי שאני לא רוצה להוציא את הרכב.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: אני לא רוצה להוציא את האוטו?

סרג'יו גולדי חיימוביץ: אוטו בשבילי זה רגליים ובוודאי שאני רוצה להוציא אותו, אבל אני לא יכול לשלם כמו שהם רוצים.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: האוטו שייבאתי הוא עם מנוע דיזל כאשר ההפרש בין המחיר של היבואן היה כ-20 אלף שקל, אבל לא היה לי כסף לשלם את ההפרש הזה ולכן ייבאתי בעצמי.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: אם היה לי כסף הייתי קונה אצל היבואן בארץ מכונית עם אפס קילומטר וזה היה הרבה יותר כדאי.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: אני טוען שהופליתי לרעה.

יעקב ליצמן: ניסית לטפל בזה עם אנשי המכס?

סרג'יו גולדי חיימוביץ: בוודאי.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: כתבתי למנהל המכס ולכל מיני גופים, בין היתר לכמה חברי כנסת.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: עד היום לא הגעתי לשום פתרון ועדיין אני אובד עצות.

סרג'יו גולדי חיימוביץ: אני צריך לשלם על הרכב המשומש שהבאתי 60 אלף שקל יותר מרכב חדש שנקנה בארץ, עם אפס קילומטר ואפילו מאובזר יותר.

יעקב ליצמן: עצם העובדה שהעלית את הבעיה הזאת בוועדה הזאת אני בטוח שהמכס יטפל בזה.

יעקב ליצמן: בדרך כלל הוועדה הזאת לא מטפלת בבעיות אישיות, אבל מנהל המכס אמר לי שהוא יבדוק את הנושא ויבקש לטפל בזה.

שמואל השמשוני: יש לי מוסך בו אני נותן שירות לכאלה שמייבאים רכב בייבוא אישי.

שמואל השמשוני: המוסך קיים כבר 50 שנה.

שמואל השמשוני: במסגרת זו הייתי גם נציג של יבואני רכב.

שמואל השמשוני: אני רוצה להעיר כמה הערות לגופן של התקנות וכן לנושא הכללי של התחרות כמו שקיימת באירופה ואיך זה קורה בארץ.

שמואל השמשוני: הייתי בישיבה של ועדת הכלכלה של הכנסת בה נכח גם מר בועז סופר.

שמואל השמשוני: באותה ישיבה הוא הצהיר שהייבוא האישי גדל.

שמואל השמשוני: נטען פה על ידי המכס שהייבוא האישי ירד.

שמואל השמשוני: מר שטיינמיץ נתן לעיתונאי בני ברק נתונים על כך שעד יוני יובאו 247 מכוניות כאשר בתקופה המקבילה שלפני כן יובאו 647 מכוניות.

שמואל השמשוני: כדי לסבר את האוזן, באותה תקופה יובאו 150 אלף מכוניות בייבוא מסחרי.

שמואל השמשוני: כלומר, הייבוא האישי הוא טיפה בים ייבוא הרכב הכללי.

שמואל השמשוני: התפקיד שלו הוא בעצם כמו פלפל בתבשיל, כלומר לתת לו את הטעם ולאפשר ללחוץ על יבואני הרכב שלא יהיה להם מתח רווחים שאינו סביר.

שמואל השמשוני: יבואני הרכב מתלוננים.

שמואל השמשוני: בגרמניה למשל אין בכלל מסים, אז יבואני הרכב שם לא מרוויחים?

שמואל השמשוני: שם יש 16% מע"מ וזה המחיר של הרכב.

שמואל השמשוני: שם יבואני הרכב לא חיים?

שמואל השמשוני: בתקנות החדשות קבעו שלושה נתונים לקביעת המחיר.

שמואל השמשוני: נקבע שלגבי מכוניות שמיובאות מיפן וקוריאה יפעלו לפי המחירון באירופה, אבל לא ציינו שלאירופה יש מסים על רכבים שמיובאים מאותן ארצות.

יעקב ליצמן: וזה לא כלול במחירון?

שמואל השמשוני: זה לא כלול.

שמואל השמשוני: אם לוקחים את המחיר בחו"ל, מורידים רק את המע"מ, שזה המסים הפנים-מדינתיים.

שמואל השמשוני: באירופה, על מכוניות שאינן מייצור אירופאי משלמים מס של 10%.

שמואל השמשוני: את המס הזה אנחנו גם משלמים פה.

שמואל השמשוני: יבואני הרכב אומרים כל הזמן שהמחיר שהם קונים את הרכב הוא סודי.

שמואל השמשוני: אבל אפשר להיכנס לכל סוכנות רכב והם אומרים לך בדיוק מה המס שמשלמים על הרכב.

שמואל השמשוני: כמובן שאם מורידים את המסים של הרכב, אני מקבל בדיוק כמה הרכב עלה לו.

שמואל השמשוני: כלומר, הסוד הזה הוא דבר שהם מצהירים עליו בראש כל חוצות.

משה שקל: זכותו.

שמואל השמשוני: הוא מנהל משא ומתן ורוצה לדעת את המחיר.

שמואל השמשוני: אני נכנס למכולת ובלי להתווכח קונה בקבוק חלב ב-2.80 והולך הביתה.

שמואל השמשוני: יש מישהו שמתווכח ומשלם 2.60.

משה שקל: זכותו של בעל הנכס לא לגלות כמה זה עולה לו.

ישראל כץ: איך אתה יכול לדעת מה המחיר?

ישראל כץ: הרי המסים הם לפי המחירון ולא לפי מה שעולה ליבואן.

ויצמן שירי: המסים הם לפי המחיר שמשלמים בפועל.

ישראל כץ: כל אחד שקונה רכב משלם מכס אחר?

ישראל כץ: כלומר, יכול להיות ששני יבואנים שמייבאים בדיוק את אותו רכב, ישלמו מכס אחר?

איתן רוב: זה לא יכול להיות, כי אין שני יבואנים על אותו רכב.

איתן רוב: היבואנים הם בלעדיים.

שמואל השמשוני: כשהמכס חושב לפי המחיר של היבואן, זה היה הגיוני ונכון.

גבי דאוז: את חוק הייבוא האישי חוקקו כדי להגביר את התחרות ואת העזרה לצרכן.

גבי דאוז: מה שאני רואה פה, אדוני מנהל המכס, שאתם הנציגים של היבואנים ולא הנציגים של הצרכנים, וזה לא בסדר.

גבי דאוז: אתה לא רוצה לעזור לצרכן, אלא לעזור ליבואן?

גבי דאוז: לכן אני לא מבין את כל הגישה הזאת שלכם.

גבי דאוז: בתור מייבא רכב אישי בלי סוחרים ובלי מתווכים, לא יצאתי ראש מהשטויות שלכם.

גבי דאוז: אתם נגד הייבוא.

גבי דאוז: לא יכולתי לקבל שום אינפורמציה, כי הפקידים נגד האזרח.

גבי דאוז: זאת הבעיה המרכזית.

גבי דאוז: יש הרגשה שאתם רוצים לעצור את הייבוא האישי ולא רוצים לעזור לאזרח.

גבי דאוז: זאת המטרה שלכם.

גבי דאוז: חוק הייבוא האישי, אם לא הפנמתם את זה, נועד כדי להוריד את המחירים ולעזור לאזרח.

גבי דאוז: 20 שנה השתמשו בחשבוניות של היבואנים ולפי זה המכס קבע את המחיר ואת המכס.

גבי דאוז: מה קרה אחרי 20 שנה שהשתמשתם בחשבוניות האלה ופתאום עכשיו אתם אומרים שזה לא חוקי להשתמש בהן?

גבי דאוז: אולי תסבירו לי?

איתן רוב: כנראה שלא היית בדיון.

גבי דאוז: הייתי בדיון מהרגע הראשון ושמעתי כל מילה.

גבי דאוז: אמרת שקיבלת ייעוץ משפטי.

גבי דאוז: ממי?

גבי דאוז: ממה?

איתן רוב: כפי שאמרתי, במשך שנים ההתנהלות היתה לפי המחיר שהיבואן שילם.

איתן רוב: כתוצאה מהסכמי גת???

איתן רוב: מצד אחד, וכתוצאה מהעובדה שוועדת הכספים, בדיון שהיה בספטמבר 2000, פנתה וביקשה מאגף המכס להכיר בחשבוניות גם בייבוא אישי של רכב.

איתן רוב: על פי ייעוץ משפטי של אגף המכס והמע"מ קיבלנו החלטה שיש בעייתיות לגבי השימוש במחירים של היבואנים הרשמיים, המחירים הבלעדיים שהם מקבלים.

גיא דורון: אם כך, חבר הכנסת ליצמן צדק.

גיא דורון: אני עובד בסיעת מרצ וקיבלתי עשרות פניות לאחר התחקיר שהיה ב"כלבוטק".

גיא דורון: העברתי את הפניות הללו לחבר הכנסת מוסי רז, כנציג מרצ בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: אתה לא לוביסט?

גיא דורון: אני לא לוביסט, אלא עובד בכנסת.

גיא דורון: מר איתן רוב אכן ניסה לשנות, אבל הוא לא היה באותו דיון שהיה בוועדת הכספים.

גיא דורון: המכס בא לוועדה ואמר: באנו לשפר את מה שהיה נהוג.

גיא דורון: מתברר שכביכול המכס רימה את הוועדה.

איתן רוב: אל תטיל דופי.

איתן רוב: אף אחד לא רימה ואני מבקש שתחזור בך.

איתן רוב: המכס לא רימה ופקידי הממשלה לא רימו את הוועדה.

גיא דורון: אני חוזר בי.

גיא דורון: אני מציע שתקראו את הפרוטוקול.

גיא דורון: היחיד ששם לב לזה הוא חבר הכנסת ליצמן ולכן הוא ביקש שיהיה פה דיון.

גיא דורון: עכשיו אתם מביאים הצעה נוספת שלא משפרת את מה שהיה.

איתן רוב: היא משפרת.

יעקב ליצמן: כדי שהפרוטוקול לא יישאר ריק, אני חייב להגיד דבר אחד.

יעקב ליצמן: אני לא שמעתי מאף אחד שאומר שההצעה האחרונה לא משפרת.

יעקב ליצמן: יש ויכוח אם זה משפר מאה אחוז או שמונים אחוז או חמישה אחוז.

יעקב ליצמן: בכל מקרה ברור שההצעה הזאת משפרת את המצב.

רפי שחוח: אני מבקש מהוועדה שתפסול את התקנות האלה ולהחזיר את התקנות הקודמות.

יעקב ליצמן: אני מבקש מכל הנציגים שאינם עובדי מדינה, לצאת מהישיבה.

ויצמן שירי: קראתי את הפרוטוקול של הדיון שהיה בוועדה, כאשר אלי גולדשמידט ואחרים העבירו את ההחלטה.

ויצמן שירי: נוצר מצב שהוועדה, בלי לשים לב, עשתה נזק גדול מאוד לאנשים.

ויצמן שירי: אלי גולדשמידט, כיושב ראש הוועדה אז, אמר שאם אנחנו כמחוקקים גרמנו נזק, אנחנו צריכים לתקן את הנזק.

איתן רוב: 80% מהחשבוניות מוכרות, זה לא דבר שולי.

יעקב ליצמן: מה שהנחה אותי בדיון הזה הוא לבדוק אם יש שיפור או אין שיפור.

יעקב ליצמן: אני חושב שיש שיפור.

יעקב ליצמן: לאורך כל הישיבה שאלתי את כל הגורמים את השאלה הזאת בצורה דוגרית וכולם אמרו לי שיש שיפור.

יעקב ליצמן: מנהל המכס אומר שיש כאן סתימה של כמה פרצות, כדי שאנשים לא יוכלו לעשות כל מיני קומבינות.

יעקב ליצמן: לכן, היות שלדעתי יש שיפור ויש תיקון לעומת המצב הקודם, אני מתכוון להצביע בעד.

מוסי רז: אנחנו רוצים להצביע נגד לא בגלל שאנחנו חושבים אחרת.

מוסי רז: אני מקבל את זה שיש שיפור לעומת המצב הקודם, אבל הנושא הזה נמצא בדיון בבג"ץ וזה שבאו לפה עכשיו, אני חושב שזה לא נכון.

יעקב ליצמן: אז הבג"ץ ידון גם על זה.

עופר חוגי: אני מבקש התייעצות סיעתית.

יעקב ליצמן: אם כך, תהיה התייעצות סיעתית עכשיו.

יעקב ליצמן: (הפסקה)

יעקב ליצמן: אני מחדש את הישיבה.

רחמים מלול: אני מבקש להציע הצעה לסדר.

רחמים מלול: מר רוב, אפשר לנסות לשפר את ההצעה שלכם?

איתן רוב: לא.

אברהם הירשזון: אדוני מנהל המכס, אתה לא מוכן לבוא לישיבה נוספת ולדון בהצעתו של חבר הכנסת מלול?

איתן רוב: לא.

איתן רוב: אנחנו עשינו כברת דרך ואנחנו נמצאים לפני בג"ץ.

איתן רוב: קבענו פה מידתיות שאנחנו חושבים שהיא נכונה.

אברהם הירשזון: אבל אנחנו מצביעים היום.

אברהם הירשזון: אתה מוכן לבוא לישיבה נוספת, לקיים דיון ואולי בפעם אחרת תשפרו את ההצעה?

איתן רוב: זה כן.

רחמים מלול: מר רוב, אולי אתם מוכנים לחשוב על שיפור ההצעה?

רחמים מלול: הרי בעוד מספר חודשים עלול להיות שוב תחקיר שיוכיח שגם ההצעה הזאת הרעה עם אזרחים שייבאו רכב בייבוא אישי.

רחמים מלול: האם אתה מוכן לשקול שינוי בשני פרמטרים: א.

רחמים מלול: בפרמטר של הפחת, כלומר להכיר בפחת כפי שהוא בארץ המוצא של הרכב.

רחמים מלול: אם נניח הפחת בארץ המוצא הפחת אחרי שנה הוא 25%, להכיר באחוז הפחת הזה גם פה.

רחמים מלול: ב.

רחמים מלול: להעלות את ה-10% ל-20%.

רחמים מלול: אולי כך תשיג פה הצבעה פה אחד.

איתן רוב: בתקנות האלה אנחנו הולכים לשנות ולהיטיב.

איתן רוב: אין ספק שאנחנו מטיבים לעומת המצב הקיים.

איתן רוב: יחד עם זאת, אנחנו לא פותרים מאה אחוז של המקרים.

איתן רוב: אנחנו משנים את התקנות האלה, אנחנו בוחנים את זה, וכמו שאני השתכנעתי שהיתה פגיעה ואני בחרתי להביא את השינוי, אם אני אשתכנע שיש פגיעה, אני אביא שוב תיקון.

איתן רוב: יש פה שאלה של מידתיות.

רחמים מלול: המידתיות שאני מבקש ממך היא לא בשמים.

יעקב ליצמן: אני מציע שנאשר את התקנות הללו ותוך חצי שנה יגיע לכאן מר רוב לדווח לנו מה המצב האמיתי ואז נשקול אם צריך תיקונים.

ויצמן שירי: זה פייר לחלוטין.

עופר חוגי: הבעיה העקרונית היא נכים או אחרים שיש להם בעיות ושמייבאים בייבוא אישי.

עופר חוגי: אני מבקש שלגבי אותם אנשים תהיה התחשבות מסוימת.

עופר חוגי: אני מדבר על אנשים פרטיים שצריכים את זה לצורכי בריאות וכד', ובהם צריך להתחשב.

אברהם הירשזון: אני מציע להקים ועדת משנה שתטפל בנושא הזה.

יעקב ליצמן: זה לא.

יעקב ליצמן: אני מבקש להעמיד את הנושא להצבעה.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור תקנות המכס (חישוב ערכם של טובין לשימוש עצמי)(תיקון), התשס"ב-2002?

יעקב ליצמן: בעד – 8 נגד – 5

רחמים מלול: אני מבקש רוויזיה.

יעקב ליצמן: אני אקיים הצבעה על הרוויזיה בעוד דקה.

קריאות: - - -

יעקב ליצמן: חבר הכנסת מלול, הוועדה קיבלה חצי מההצעה שלך.

יעקב ליצמן: אמרנו שמנהל המכס יגיע לוועדה תוך חצי שנה וידווח על המצב.

יעקב ליצמן: אם יהיה מקום לתקן, הם יתקנו.

יעקב ליצמן: אני אעמוד על זה שמנהל המכס יגיע לכאן בעוד חצי שנה לדווח לנו.

רחמים מלול: חבר הכנסת עופר חוגי הציע הצעה הומניטרית ואין התייחסות אליה.

יעקב ליצמן: נבחן גם את ההצעה הזאת, אבל אל תשכח שרוב הדברים הללו תלויים בביטוח הלאומי ולא במכס, כי זה החוק.

רחמים מלול: אני מסיר את הרוויזיה.

יעקב ליצמן: אם כך, תקנות המכס אושרו.

יעקב ליצמן: הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – חיסיון פיצוי), התשס"א-2002

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר היום – הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – חיסיון פיצוי), התשס"א-2002, של חברת הכנסת יהודית נאות ואחרים.

יהודית נאות: הצעת החוק שאני מציעה באה כדי שלא יוכלו להטיל עיקול על תשלומים מגרמניה.

יהודית נאות: אני מבקשת שהחיסיון לא יהיה רק על התגמול בארץ, אלא גם על התגמול בגרמניה.

יהודית נאות: הצעת החוק הזאת היא באישור הממשלה ומבקשת בעצם למנוע אפשרות לעיקול על כספים שמקבלים נכי הרדיפות מגרמניה, בדיוק כמו שיש חיסיון מעיקול על כספים שמקבלים בארץ.

יהודית נאות: אני הסכמתי שיוצע נוסח על ידי משרד המשפטים והנוסח שהם הציעו מקובל עליי ועונה על המטרה.

יהודית נאות: אני מבקשת את אישור הוועדה.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – חסיון פיצוי), על פי הסיכום שהוסכם בין חברת הכנסת נאות למשרד המשפטים ויובא על ידי משרד המשפטים ליועצת המשפטית של ועדת הכספים?

יעקב ליצמן: בעד – הרוב החלטה: הצעת החוק אושרה.

יעקב ליצמן: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.

יעקב ליצמן: - - - - - - -