ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 382, 2002-02-28 10:00

יעקב ליצמן: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: אנחנו נכנסים לדיון בצו מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה).

יעקב ליצמן: אנשי מס הכנסה יציגו את הדברים.

פרידה ישראלי: בנובמבר האחרון עבר תיקון לחוק התיאומים שמעניק סמכות לשר האוצר לקבוע לגבי שנים שבהם שיעור עליית המדד היה עד 3 אחוז – שהוראות חוק התיאומים כולן או חלקן לא יחולו לגבי אותה שנה, וניתנה לו גם סמכות לקבוע את התיאומים שנדרשים עקב כך ששיעור האינפלציה נמוך.

פרידה ישראלי: בשנים האחרונות המדד היה נמוך.

פרידה ישראלי: ב- 99 עליית המדד היתה 1.3 אחוז, בשנת 2000 - אפס, בשנת 2001 – 1.4 אחוז.

פרידה ישראלי: שיעורי עליית המדד הם מאד נמוכים.

פרידה ישראלי: יש לי נתונים השוואתיים שהוצאתי אתמול: בארצות הברית, למשל, בשנת 2001 היתה עליה של 2 אחוז, מאוקטובר עד אוקטובר.

פרידה ישראלי: בגרמניה – 2 אחוז שנתיים, בצרפת – 1.8 אחוז, באיטליה – 2.4 אחוז, בבריטניה – 1.7 אחוז.

פרידה ישראלי: בכל המדינות האלה היה שיעור אינפלציה גבוה יותר מאשר אצלנו, ואין בהן חקיקת מיסוי בתנאי אינפלציה.

יעקב ליצמן: וראה זה פלא – יש להם אינפלציה גבוהה יותר, ו - -.

יעקב ליצמן: איפה הנגיד?

פרידה ישראלי: חקיקת המיסוי בתנאי אינפלציה התחילה בישראל בשנת 82.

פרידה ישראלי: שיעורי האינפלציה אז היו של מאות אחוזים.

פרידה ישראלי: בתחילת שנות ה-90 היינו סביב 8-9 אחוזי אינפלציה לשנה, ובשנים האחרונות, כפי שציינתי, השיעור ירד מאד, ואנחנו חושבים שיחד עם המסרים האחרים ופעולות אחרות במשק – צמצום מנגנוני הצמדה, דיווח חשבונאי נומינלי, וכן הלאה- היינו מעונינים שגם חקיקת המס תעבור לבסיס נומינלי.

פרידה ישראלי: הצעד הזה הוא צעד ראשון לגבי 2001, שנעשה מתוך תקווה שהוא צעד בתהליך לקראת ביטול הוראות חוק התיאומים בעתיד, מתוך הנחה ששיעורי האינפלציה ירדו.

יעקב ליצמן: במה זה עוזר לכם, ובמה זה עוזר לנו?

פרידה ישראלי: חקיקת המיסוי בתנאי אינפלציה מאפשרת מתן ניכוי לנישומים לפעמים, או תוספת להכנסה, במקרים אחרים.

פרידה ישראלי: הכל תלוי במבנה ההון וההתחייבויות שלהם, הרכב הנכסים שלהם.

פרידה ישראלי: באופן כללי אני יכולה לומר שמי שמימן בהלוואות נכסים קבועים שהיו לו – מבנים, מכולות, ציוד וכן הלאה – היה צריך להוסיף סכום מסוים להכנסה שלו, תוספת בשל אינפלציה, שתיאמה, בעצם, חלק מהוצאות הריבית שהוא דרש על הנכסים הקבועים, משום שהוצאות הריבית הותרו בניכוי, בעוד עליית הערך האינפלציונית של הנכסים הקבועים היא פטורה ממס.

פרידה ישראלי: לכן זה כפל הגנה, והחוק ביטל את כפל ההגנה הזו על ידי תוספת בשל אינפלציה, ובמקרים אחרים – כאשר נישום מימן מהון עצמי שלו נכסים שהם אל קבועים, כמו – מלאי ונכסים שותפים, ובעצם ממוסה על כל עליית הערך של הנכסים – בכמה הוא קנה את המלאי לעומת בכמה הוא מכר – החוק העניק לו ניכוי רעיוני על ההון שהוא השקיע, כי לא היו לו בניכוי הוצאות ריבית.

פרידה ישראלי: אלה היו שני המצבים הקיצוניים, ובנוסף – החוק העניק פחת צמוד על נכסים.

פרידה ישראלי: הפחת ניתן במנות, לאורך שנים, ונתן הגנה בדרך של שיערוך הפחת, שיערוך של הפסדים משנה לשנה לפי המדד.

פרידה ישראלי: זה, בתמצית, לגבי הנישומים הגדולים.

פרידה ישראלי: לגבי הנישומים הקטנים, אלה שמנהלים ספרים יחידים, יש בחוק הוראה אחת, מהותית ביותר, שמתאמת לגביהם 80 אחוז מהוצאות הריבית שהם הוציאו על נכסים קבועים, גם אם הם משמשים אותם בייצור הכנסה.

פרידה ישראלי: בעל חנות שרכש חנות יממן את זה בהלוואה.

פרידה ישראלי: לא יותרו לו בניכוי, לפי החוק, 80 אחוז מהוצאות הריבית.

פרידה ישראלי: המקור של הסעיף הזה הוא היסטורי, כאשר היתה הערכה ש- 80 אחוז מהריבית היא אינפלציונית ו- 20 אחוז היא ריאלית, מה שוודאי לא נכון היום, כי כמעט כל הריבית היא ריאלית היום – זו מכה גדולה לנישומים הקטנים.

פרידה ישראלי: ההוראות, לגבי נישומים קטנים, מאפשרות להם הצמדת הפחת ומאפשרות להם ניכוי בשל מלאי רק באותם מקרים נדירים שאין להם כלל הוצאות ריבית.

פרידה ישראלי: אם יש להם הוצאות ריבית על המלאי הם לא מקבלים את הניכוי.

פרידה ישראלי: מה אנחנו מציעים כאן?

פרידה ישראלי: – אנחנו מציעים לעצור את השערוכים ב- 31 לדצמבר, 2000.

פרידה ישראלי: זאת אומרת: לא למחוק.

פרידה ישראלי: אם הפחת קיבל הצמדה על נכס שנרכש לפני 10 שנים אנחנו לא חוזרים לפחת הנומינלי.

פרידה ישראלי: אנחנו עוצרים ב- 31 לדצמבר, 2000, ומתייחסים לשנת 2001 כאילו המדד היה אפס, למרות שהוא היה 1.4 אחוז.

פרידה ישראלי: זאת אומרת, זו הטכניקה שמתחרה בחקיקה שם.

פרידה ישראלי: הטכניקה מביאה אותנו לתוצאות כאילו היה שיעור עליית המדד בשנת 2001 אפס, ובכך אנחנו מגיעים למערכת מס שמתעלמת משינויי מחירים בתוך 2001.

פרידה ישראלי: יש נישומים רבים מאד שזה ייטיב אתם.

פרידה ישראלי: יש נישומים שזה ייפגע בהם.

פרידה ישראלי: זה תלוי במבנה ההון והנכסים.

פרידה ישראלי: אני מניחה שברוב המקרים זה ייטיב עם נישומים קטנים.

פרידה ישראלי: לגבי נישומים גדולים – תלוי בהרכב המימון שלהם.

פרידה ישראלי: קשה היה לנו לעשות הערכות מדויקות.

פרידה ישראלי: עדיין יש סעיפים בתוך החוק שימשיכו לחול, וגם אם יש לי נתונים חלקיים במחשב לגבי ההשפעה המצטברת של הוראות החוק, קשה היה לעקר ממנה את אותם סכומים שעדיין יישארו, כמו שערוך הפחת עד תחילת השנה, או השפעות של מיסוי ניירות ערך, שזה מכוח חוק התיאומים.

פרידה ישראלי: לכן אין לנו הערכה.

אוסקר אבו ראזק: צריך לזכור שכל חוקי המיסוי, גם חוק המיסוי הראשון בשנים 82 עד 84 וגם חוק התיאומים – נחקקו רק כדי לטפל באינפלציה הגבוהה.

אוסקר אבו ראזק: יש אמירה מאד מפורסמת: "חוק בסביבתו יחיה".

אוסקר אבו ראזק: ברגע שהאינפלציה ירדה לממדים כאלה של 1.4 אחוז, אין שום היגיון להמשיך ולהאריך את חוקי המיסוי.

אוסקר אבו ראזק: לא רצינו לבטל את החוק, כי יכול להיות שבשנה הבאה המצב ישתנה, אבל לגבי שנת 2001, באינפלציה של 1.4 אחוז, אין שום היגיון שרק במדינת ישראל נתנתק מהגלובליזציה, ורק אצלנו יהיה חוק שיטפל באינפלציה של 1.4 אחוז.

פרידה ישראלי: הטכניקה היא תיקון הגדרה לתקופות, לשיעור עליית מדד, למקדם – ההגדרות ניבנו בצורה כזו שכאשר מפעילים אותן לגבי שנת 2001, מקבלים שבשנה הזו לא היתה עליית מדד.

פרידה ישראלי: כאשר מפעילים לתקופות מצטברות שהתחילו לפני 2001 זה בעצם נעצר ב- 31 לדצמבר, 2000.

פרידה ישראלי: אנחנו מדברים רק על שנה אחת.

פרידה ישראלי: יש כאן הוראות לשנת החזרה – מה יהיה אם נצטרך לחזור להוראות החוק.

פרידה ישראלי: אנחנו כבר מודיעים איך ינהגו.

פרידה ישראלי: ההוראות האלה בעצם מנטרלות את שיעור עליית המדד של 1.4 אחוז בחזרה.

פרידה ישראלי: מה זה אומר?

פרידה ישראלי: – שאם, למשל, לנישום מגיע פחת שהוא מצמיד אותו, הוא מצמיד אותו עד סוף 2000, ואם ניאלץ לחזור ולהפעיל את הוראות החוק, הוא יתחיל להצמיד אותו שוב מה- 1 לינואר, 2002.

יוסף יצחק פריצקי: כלומר, הוא הפסיד 1,4 אחוז.

פרידה ישראלי: אמרתי – יש כאלה שמפסידים.

יעקב ליצמן: אנחנו נתחיל בדיון בשמיעת נציג הבנקים.

יורם גבאי: קודם כל, אני חושב שהצד הזה הוא ההפך מגלובליזציה, ואסביר מדוע: למעשה, מדינות שבוחרות את דרך הדיסאינפלציה, כל הפרמטרים שרלבנטיים להצמדה במערכת המס מתבטלים.

יורם גבאי: מדובר בנקודות זיכוי, מדרגות מס, חוק האינפלציה.

יורם גבאי: כלומר- הן הולכות על חבילה שלמה, ולא על קטע.

יורם גבאי: אם הן הולכות על זה, הן הולכות על זה למספר שנים בלתי מוגבל, ולא לשנה כן ולשנה לא.

יעקב ליצמן: במדינה שלנו קשה לדעת.

יעקב ליצמן: אתה יכול להמר שהאינפלציה תהיה נמוכה?

יורם גבאי: אני אומר שבדרך כלל הולכים על פינה ולא על תהליך שהוא חד שנתי.

יורם גבאי: זה מביא את הנקודה השניה- שיש בזה יסוד רטרואקטיבי מבחינת התכנון הכלכלי של הפירמה, משום שקובעים את הדברים בדיעבד.

יורם גבאי: תכנון כלכלי ומיסויי הוא לגיטימי גם לדעת מס ההכנסה ומינהל הכנסות המדינה.

יורם גבאי: כאן אתה לא יכול בכלל לעשות את התכנון, כי רק בדיעבד תדע מה מתרחש מבחינת התוצר.

יורם גבאי: נקודה נוספת – בהנחה שתהיינה 4-5 שנים של on ושל off, כי לא נמצאים כנראה בשיווי משקל של מחירים כי ההערכות השנה הן של קצת יותר מ- 3 אחוז, מה ייצא?

יורם גבאי: – יהיה מצב של שנה –כן, שנה –לא, ואז ייצא שלפירמות יש או רווח או הפסד פרמננטי, כאשר לא מבצעים את זה על אותה שנה שמפסידים, אלא מחכים שנה.

יורם גבאי: לכן, לעשות את הירידה מהאינפלציה זה מהלך נכון, אך לדעתי חייבים לעשות אותו כחבילה, ולא כצעד מקרי וחד פעמי על נישה, ואז אני לא מבין גם מה הרווח שלכם.

יורם גבאי: אם אין לכם רווח מס של העמקת גביה.

יורם גבאי: לא ברור לי בדיוק מה אתם מרוויחים אם אתם עושים מהלך לשנה.

יורם גבאי: האם אתם מרוויחים את ה- 1.4 אחוז, או אתם מרוויחים מבוא למעבר לגלובליזציה?

יורם גבאי: מה שאתם יוצרים, לדעתי, זה מצב של קפיצות, מדרגות ושינויים – חלק כן וחלק לא.

יורם גבאי: זה, באמת, צעד לא קונסיסטנטי.

אוסקר אבו ראזק: אנחנו לא עשינו חשבון של להרוויח או להפסיד.

אוסקר אבו ראזק: אנחנו רוצים לחיות בסביבה של החוק.

אוסקר אבו ראזק: הסביבה של החוק היא שבשנת 2001 אין אינפלציה.

אוסקר אבו ראזק: היינו רוצים שיבוטל מהעולם החוק הזה, אבל ישנם דברים, ואתה בוודאי יודע – שאם לא היתה הבעיה של סעיף 6 עם ניירות הערך, לא היתה שום בעיה לבטל את החוק הזה - -

יורם גבאי: ומה עם מדרגות מס ונקודות זיכוי, שזה אותו הדבר?

אוסקר אבו ראזק: אנחנו לא יכולים לתקן את כל העולם.

יורם גבאי: אתם לא מתקנים כלום.

יורם גבאי: אתם יוצרים נישה של תיקון, כאשר השאר ממשיך במקומו כמקודם.

אוסקר אבו ראזק: אל תשכח שבשנת 85 חוקקו את החוק רק לשנה אחת.

אוסקר אבו ראזק: בכל שנה האריכו בשנה.

אוסקר אבו ראזק: זה לא חוק שחוקק לצמיתות.

יורם גבאי: אני לא רואה כאן את העקביות דווקא עם הכיוון שהוא כיוון נכון, בעיקרון.

אוסקר אבו ראזק: צריך גם לזכור שבשנת 2000, לגבי מרבית הנישומים החוק למעשה בוטל, בהוראה מנהלית.

אוסקר אבו ראזק: זה נעשה באמצעות חוזר, לא באמצעות חוק, אבל משנת 2000 לא הפעלנו את החוק.

יורם גבאי: ואם המדד יעלה בשנה הבאה מעל ל- 3 אחוז?

אוסקר אבו ראזק: בינתיים, לפי החוק, אני מחויב לנהוג בהתאם.

אוסקר אבו ראזק: בחוק כתוב "...

אוסקר אבו ראזק: עד 3 אחוז"?

אוסקר אבו ראזק: – אני יכול לעצור.

יורם גבאי: הבנתי.

יורם גבאי: ואז יהיה לך הפסד של שנה לכל הפירמות שיש להן מרכיב של אינפלציה.

אוסקר אבו ראזק: אני, קודם כל, מקווה שבשנת 2002 האינפלציה לא תעלה מעל ל- 3 אחוז.

אוסקר אבו ראזק: אתה צודק – חלק מהנישומים מרוויחים, וחלק –מפסידים.

אוסקר אבו ראזק: זה לא שכולם מרוויחים.

יורם גבאי: זה הפסד מהחלק הריאלי או רווח מהחלק הריאלי.

יורם גבאי: זאת אומרת שזה לא בדיוק צדק מלא.

יורם גבאי: אם ישראל רוצה לעבור לגלובליזציה היא צריכה לעשות את זה בנישה הזו, באופן מלא, לדעתי – כלומר, גם לקחת את הנושא של מדרגות מס ונקודות זיכוי .

אוסקר אבו ראזק: אולי יש כאן

אוסקר אבו ראזק: מישהו מוועדת רבינוביץ שישמע את ההצעה שאתה מציע, שיבטל את כל ההצמדות.

נהרי זאבי: אני מבין את רצון מס הכנסה, זה לגיטימי לנסות ולגבות מסים נוספים.

נהרי זאבי: לפחות המערכת הבנקאית תצטרך לשלם מיליונים נוספים של מס, ויכול להיות שזה יסייע קצת למצב הגבייה.

יעקב ליצמן: אני מניח שאתה מתנגד.

יעקב ליצמן: למה כולם אוהבים לגבות את זה דווקא מהבנקים?

יוסף יצחק פריצקי: זה אחר כך מתגלגל על הלקוח.

נהרי זאבי: בואו נבין שהיה חוק מיסוי נומינלי.

נהרי זאבי: זו היתה השיטה בשעתו.

נהרי זאבי: גם אז, כשהיה מיסוי נומינלי, היו שנים שבהן היה ניכוי בשל אינפלציה.

נהרי זאבי: זו היתה שיטה מספר אחת.

נהרי זאבי: עברנו לשיטה מספר 2 – חוק התיאומים.

נהרי זאבי: עכשיו יש שיטה מספר 3 שזה לא זה ולא זה.

נהרי זאבי: מדובר באיזה מין אנדרוגינוס, שיוצר איזושהי בעייתיות, שהתייחסו אליה.

נהרי זאבי: אנחנו משאירים איזשהו חוק של שנת 2001 כאילו היא לא היתה.

נהרי זאבי: אם כבר, היו אומרים – שאם בשנת 2002 האינפלציה תהיה מאז 3 אחוז, נחזור לחוק התיאומים, לפחות להחזיר אחורנית גם את שנת 2001, ולתקן - -

אוסקר אבו ראזק: אבל יהיו נישומים שיצטרכו לשלם מס.

נהרי זאבי: את מי שאנחנו הולכים להעניש בחוק הזה זה דווקא את הפירמות ואת בעלי הפירמות שהשקיעו הון בעסק.

נהרי זאבי: צריך להיות ברור לכולם: אותן פירמות ובעלי הון שהשקיעו הון בעסק – ייענשו.

נהרי זאבי: מי שהלך לבנקים, לקח הלוואות ומימן את הפעילות שלו מהון זר – יקבל פה פרס.

נהרי זאבי: מה יעשו בעלי הפירמות?

נהרי זאבי: הם יחששו משנת 2002, יימשכו עוד דיבידנדים, יוציאו את הכסף, ישימו בתוכניות חיסכון פטורות ממס, וייקחו הלוואות.

נהרי זאבי: האם זה עוזר לצמיחה?

נהרי זאבי: האם זה עוזר להשקעות נוספות בפירמות?

נהרי זאבי: האם זה עוזר לפתרון האבטלה?

נהרי זאבי: – אני לא בטוח.

נהרי זאבי: יגבו שיעור של מס חד פעמי, וכל הנישומים שנמצאים בסיטואציה, כשהם יעריכו שיכול להיות דבר כזה גם בעתיד, יתאמצו למצוא מקלטי מס, כמו בעבר.

נהרי זאבי: אתם יודעים שבעניין מקלטי המס היצירתיות גדולה מאד.

נהרי זאבי: אני לא חושב שצריך ללכת לכיוון הזה.

נהרי זאבי: יחד עם זאת, היות וכבר יש החלטה, אני לא בעד הליכה אחורה, בגלל מה שהוזכר כאן – הגלובליזציה.

נהרי זאבי: ברגע שנעבור לדיווח נומינלי, וכל המשק יהיה נומינלי, בהנחה שהאינפלציה היא באמת ברמה נמוכה, גם המיסוי יהיה נומינלי.

נהרי זאבי: אז לפחות יש איזושהי קונסיסטנטיות בעניין.

נהרי זאבי: החליט המשק שהוא עובר למערכת דיווח נומינלית – המיסוי יהיה נומינלי, והכל יהיה נומינלי.

נהרי זאבי: למה צריך להקדים פה דווקא את נושא המס, להכות את הפירמות ב- 2001, ולהעניש דווקא את אותן פירמות שיש להן הון בעסק?

פרדי וידר: לפי ההצעה הפירמות יפעלו בסביבה חוקית מיסויית שאין להם מושג מה היא, כי לפי זה, תמיד ייקבעו הדברים בדיעבד.

פרדי וידר: ניקח למשל את שנת 2001.

פרדי וידר: כל ההחלטות העסקיות בשנת 2001 התקבלו על ידי הגופים העסקיים על סמך מצב חוקי שהיה קיים.

פרדי וידר: באים בסוף השנה ומשנים את הכללים, ומכיוון שאין שום אפשרות לבצע מהלך של רוורס בקבלת החלטות, יוצא בעצם שמקבלים החלטות עסקיות בסביבה שאתה לא יודע מה היא.

פרדי וידר: לפי ההצעה זה ינוסח גם בשנה הבאה, כי גם בשנת 2002 הפירמות יפעלו בסביבה שאין להם מושג מה המצב החוקי, מה מצב המיסוי שלהם.

פרדי וידר: זה לא מצב שמעודד פעילות עסקית רציונלית.

פרדי וידר: אחד התנאים ההכרחיים לפעילות עסקית טובה ומועילה למערכת כולה – שתהיה סביבה חוקית מוכרת לגופים העסקיים.

פרדי וידר: אם אומרים שנפעל ורק בסוף השנה יאמרו לנו מה המצב החוקי –מיסויי, אי אפשר לצפות לקבלת החלטות עסקיות טובות, ואני לא רואה איך המשק יוצא נשכר מזה.

יצחק בכר: למעשה, בזה שקובעים ששיעור האינפלציה הוא אפס, משאירים את החוק הקיים, ומציגים סעיפים אחרים בפקודת מס הכנסה, שכתוצאה מחוק האינפלציה הם מתקיימים או לא מתקיימים אם מבטלים את חוק התיאומים, זה היה יוצר בלגן במערכת.

יצחק בכר: קביעת שיעור אפס באה לפשט את העניין.

יצחק בכר: יחד עם זה, נשארו שני עיוותים גדולים, שלא טיפלו בהם.

יצחק בכר: עיוות אחד הוא עיוות של 3 י', שבא לומר שאם פירמה הילוותה הלוואה לחברת בת שלה, יצטרכו להוסיף לה הכנסה בגובה של שיעור האינפלציה.

יצחק בכר: את זה לא ביטלו.

יצחק בכר: ה- 1.4 אחוז של האינפלציה יישאר.

יצחק בכר: מצד שני, קבעו בחוק המיסוי בתנאי אינפלציה שמכיוון שחברת הבת מקבלת ניכוי, כי זה נחשב אצלה הון עצמי, לכן ההוצאה לא תוכר אצל החברה הנותנת –גם זו חברת אם לחברת בת.

יצחק בכר: אז השאירו עיוות שהוא בכלל לא מעודכן.

יעקב ליצמן: אבל אם זה רק לשנה אחת?

יצחק בכר: אז היה צריך לומר שיחד עם זה שסעיף 3 י' בשנה הזו - -.

יצחק בכר: זה דבר אחד.

יצחק בכר: דבר שני – יש פה היטל על כל המלאי של נכסים קבועים במדינת ישראל.

יצחק בכר: היטל בשיעור של 1.4 אחוז כפול שיעור המס, לתמיד.

יצחק בכר: הפחת הזה לא יקבל את עליית האינפלציה שהיתה, של 1.4 אחוז, אם יסתבר שהאינפלציה יותר גבוהה.

יצחק בכר: מצד שני, כאשר יבואו לחשב רווח הון לא יתחשבו בפחת הזה.

יצחק בכר: אילו היו לפחות קובעים שבחישוב האחרון, כשהנכס יימכר, יתנו את הפחת הזה, העיוות היה קטן יותר.

יצחק בכר: לא פתרו את העיוותים בכיוון הזה.

יצחק בכר: ה- 1.4 אחוז על תיסופים, מה שנקרא "תיסוף בשל אינפלציה", על נכסים שמומנו על ידי הלוואות הון זר הם יותר גבוהים מאשר יותר ההון העצמי.

יצחק בכר: יכול להיות שבשנה הקרובה תהיה הגדלה של הכנסה לקופת המדינה, אבל בשנים הבאות צפויה הקטנה של זה, וההקטנה תהיה גדולה בהרבה מאשר ההכנסה.

אפרים צדקא: אני פרופ' לכלכלה באוניברסיטת תל אביב ויושב ראש דירקטוריון של חברת בניה.

אפרים צדקא: אני נמנה דווקא על הסקטור שעשוי להרוויח, אולי.

אפרים צדקא: יחד עם זה אני חושב שזה לא נכון.

אפרים צדקא: אין לך דבר יותר גרוע ממס על בסיס נומינלי, במיוחד כאשר המערכת היא לא נומינלית.

אפרים צדקא: במיוחד כאשר במדינת ישראל יהיו דברים שהם פטורים מ - - נומינליים.

אפרים צדקא: הרי לא עשו פטור סוחף של הצמדות.

אפרים צדקא: יהיו מערכות שישלמו בצורה נומינלית, ומערכות בצורה ריאלית, ועיוותים מהסוג הזה.

אפרים צדקא: בשנות ה- 80, אם יש משהו שכמעט הרס את מדינת ישראל ובוודאי הרס את מערכת המס זו העובדה שהמיסוי היה על בסיס נומינלי, ויחד אתו היו דברים שלא היו נומינליים.

אפרים צדקא: אני הייתי חבר באותה ועדה שקבעה את חוק התיאומים.

אפרים צדקא: אני אומר לכם באחריות: מערכת המס על המגזר העסקי התמוטטה לחלוטין בגלל היעדר תיאום.

אפרים צדקא: אנחנו מדברים על גלובליזציה.

אפרים צדקא: אתם צודקים שבעולם לא קיימות הצמדות.

יוסף יצחק פריצקי: העניין הוא שלא קיימות הצמדות בכלל.

אפרים צדקא: אנחנו רק מקבלים שבחים על המערכת שלנו.

אפרים צדקא: לצערנו אנחנו היינו חייבים לעשות את התיקון הזה.

אפרים צדקא: הגענו למצב כזה, בשנות ה- 80.

אפרים צדקא: בשאר מדינות העולם לא היו חייבים, אז לא עשו את זה אף פעם.

אפרים צדקא: כל ספר כלכלה בכל העולם רק נותן שבחים על המערכת המוצמדת שלנו, ולא רק בנושא המיסוי.

אפרים צדקא: זה גם בנושא שוק ההון.

יעקב ליצמן: אם המיסוי יהיה נומינלי, גם אתה תתמוך בזה?

אפרים צדקא: לא.

אוסקר אבו ראזק: שכיר שמקבל משכורת קבועה של 10 אלף שקל בחודש – אתה רוצה שבכל חודש אפטור אותו ממס על חלק מהאינפלציה של החודש שעבר?

אוסקר אבו ראזק: זה מה שאתה אומר.

אפרים צדקא: מה הקשר בכלל?

אפרים צדקא: אתה מצמיד את מדרגות המס – אל תעשה את זה.

אפרים צדקא: יש לך מדרגות זיכוי ומדרגות מס.

אפרים צדקא: ועדת בן בסט קבעה בצורה חד משמעית להישאר עם בסיס ריאלי.

אפרים צדקא: היא קבעה את זה חד משמעית.

אפרים צדקא: כרגע יש ועדה אחרת ויש לי הכבוד להיות בה – ועדת רבינוביץ.

אפרים צדקא: אני לא יודע מה היא תחליט.

אפרים צדקא: יש לך החלטה – תקיים אותה.

אפרים צדקא: מי מרוויח ומי מפסיד משיטה כזו או אחרת – לא יודעים.

אפרים צדקא: לטווח הארוך, הציבור הוא לא טיפש, הוא יתאים את עצמו.

אפרים צדקא: אם שלטונות המס חושבים שהם יגבו יותר הכנסה – הם טועים.

אפרים צדקא: הם יגבו פחות, כי הציבור יתאים את עצמו והחברות תתאמנה את עצמן.

אפרים צדקא: הא ראיה שבשנות ה- 80 לא שילמו.

אפרים צדקא: המגזר העסקי כמעט ולא שילם מס בגלל שהוא התאים את עצמו.

אפרים צדקא: הוא קנה נכסים ולקח הצמדות, ניכה את הפרשי ההצמדה, ורווחי הון על נכסים היו פטורים, ואם היה מס זה רק בעת המימוש.

אפרים צדקא: אני חושב שאנחנו מכניסים כאן עיוות לא במקום.

אפרים צדקא: יתר על כן – אני חושב שאחד הדברים הגרועים שנעשה יהיה אם נעשה שני מערכות דיווחים – לצורך החשבונאי ולצורך המיסויי.

אפרים צדקא: נכון שלצורך החשבונאי עדיין יש לנו תיאום.

אפרים צדקא: כיום כל הדו"חות מתואמים, גם ב- 2001 וגם ב- 2002.

אפרים צדקא: עכשיו רוצים לעשות מערכת דיווח שונה לצורך מס.

פרידה ישראלי: הדו"ח האינפלציוני הוא על הדו"חות הנומינליים.

אפרים צדקא: ציבור המשקיעים מקבל את הדו"ח הריאלי והרווח הריאלי כי זה מה שמדווח בעיתון ובבורסה.

אפרים צדקא: עכשיו אתם אומרים שחוץ מזה תשלמו מס נומינלי.

אפרים צדקא: יכול להיות מצב שתבוא חברה ובכלל תראה שיש לה הפסד, ויחד עם זה היא תשלם מס, כי מישהו החליט לחשב להצמיד רווח על בסיס מלאכותי לחלוטין שהוא בסיס נומינלי.

אוסקר אבו ראזק: אבל זה גם היום.

אפרים צדקא: החברה תעשה את תיאום המס שלה.

אפרים צדקא: העולם מכיר ביתרונות השיטה שלנו.

אפרים צדקא: אני חושב שהיא הדרך הנכונה, ולא דרך אחרת.

אפרים צדקא: אין שום תועלת להרוס מערכת שעובדת יפה.

אפרים צדקא: אני לא חושב שיש קשר.

אפרים צדקא: לשנות מנגנוני הצמדה, בשעה שאני לא יודע מה תהיה האינפלציה בשנה הבאה – אני אצטרך לנחש.

יעקב ליצמן: זה תלוי לא מעט בוועדת רבינוביץ.

אפרים צדקא: אני צריך לנחש מה תהיה האינפלציה, ואז זה נותן איזושהי ריבית שבפועל היא אולי תהיה אחרת.

אפרים צדקא: אם נותנים לי הצמדה – נותנים לי ביטוח.

אפרים צדקא: כך גם לגבי שכירים.

אפרים צדקא: אם אני מייצג את ההסתדרות – תוספת היוקר תגן על השכירים.

יוסף יצחק פריצקי: החקיקה הזו היא רטרואקטיבית.

יוסף יצחק פריצקי: אתם רוצים להחיל אותה על השנה שעברה.

יוסף יצחק פריצקי: אני מתפלא איך אנשי מערכת המס, שאני מצפה מהם להיות סופר מקצועיים ולא משרתים פוליטיים, באים ומגנים על העניין הזה, מבקשים להאריך תקנה שלמעשה מזעזעת את הדבר הכי חשוב – את היציבות.

יוסף יצחק פריצקי: למצער, לפחות הייתם מסכימים לדבר שאם האינפלציה תעלה על 3 אחוז – וזה הרי ברור, כי מינואר עד ינואר זה כבר עלה מעל 3 אחוז – לפחות אנחנו מבינים שזה איזה מין מימון ביניים ולא איזשהו רווח או הפסד פרמננטיים, כתוצאה משיקולים רטרואקטיביים.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא חושב שמערכת הגונה יכולה לעבוד כך, בכלל.

יוסף יצחק פריצקי: דבר שני – אני לא מבין מה יוצא מזה.

יוסף יצחק פריצקי: אם הייתה מערכת גביית המסים מודיעה שהיא תרוויח עוד 50 או 70 מיליון שקל, ניחא.

יוסף יצחק פריצקי: אם לא יוצא מזה כלום, או שאתם לא יודעים כמה ייצא מזה - למה אתם מביאים את זה, בכלל?

יוסף יצחק פריצקי: למה לזעזע מערכת עם דבר שאנחנו לא יודעים מה הוא?

יוסף יצחק פריצקי: אם יש על זה תווית מחיר, אנחנו נוכל לעשות שיקול, לפחות.

יוסף יצחק פריצקי: אתם בעצמכם אומרים שאתם לא יודעים מה זה ייתן – אז למה לעשות את זה?

איתן כבל: אני תמיד מודאג כאשר מביאים לי תיקונים ב – S.O.S.

איתן כבל: כלומר, כאשר עולה העניין הזה אצל שר האוצר, ב- 21.2, אני מודאג.

איתן כבל: במקרה הזה – הבנקים צודקים.

איתן כבל: מימד הרטרואקטיביות פה לא נראה.

איתן כבל: אני מנסה לחשוב.

איתן כבל: קראתי את כל החומר, ואת הצעת החוק, מה גם שבדיוק לפני חודש, ב- 28 לינואר העלינו כמעט את אותו נושא.

איתן כבל: היו יכולים כבר אז להביא את הנושא של ההתליה, כאשר דיברנו אז, בנושא של תשלומי פחת.

איתן כבל: זה הובא לכאן ב- 28 לינואר, 2002.

איתן כבל: רק אז, באותו היום, התברר העניין הזה במס הכנסה?

איתן כבל: אני אומר לכם: עניין היציבות הוא נשמת אפה של מדינת מס.

איתן כבל: כל העניין הזה, מעבר לעובדה שאנשים כל הזמן מנסים להבין, לקחת, למצוא את אותן פרצות והדרכים העוקפות.

איתן כבל: בנושא של הגלובליזציה מול הפרובנציונליות- גלובליזציה נשמעת יפה.

איתן כבל: אין לי בעיה עם זה, אבל לגופו של עניין, בנושא הזה – אי אפשר להשתמש במילה הזו על מקטעים מסוימים בלבד.

איתן כבל: אם רוצים להידמות לעולם אי אפשר להביא בכל פעם מקטע מסוים, ואם אתה לא תומך אתה פרובנציונלי.

איתן כבל: אם רוצים לקבוע את זה בשנה הבאה – אפשר לדון בכך.

אוסקר אבו ראזק: אבל איך אתה יודע מה תהיה האינפלציה בשנה הבאה?

יוסף יצחק פריצקי: אבל תסכימו שתכירו בזה, לפחות.

יוסף יצחק פריצקי: תסכימו שאם האינפלציה עולה ב- 3 אחוז, תכירו גם ב- 1.4 אחוז.

אוסקר אבו ראזק: בשנת 2001, אם היינו ממשיכים עם החוק, היינו צריכים לשלם מס של 1.4 אחוז.

יוסף יצחק פריצקי: אז הם דחו תשלום.

אוסקר אבו ראזק: לא.

אוסקר אבו ראזק: יש כאלה שמרוויחים את ה- 1.4 כפול ההון שלהם.

אוסקר אבו ראזק: יש כאלה שהיו צריכים לשלם מס על 1.4 כפול ההון שלהם.

אוסקר אבו ראזק: אז מה אתה רוצה?

אוסקר אבו ראזק: שאחרי שנה הם ישלמו, בגלל שהם לא שילמו לפני כן?

מוסי רז: רוב הדברים נאמרו.

מוסי רז: אני רוצה לציין: אנחנו לא מדברים כאן על חוק התיאומים, אם הוא טוב או לא.

מוסי רז: אם יהיה דיון כזה, אני חושב שאני בעמדה של פרופ' צדקא, אך אני לא בטוח ב- 100 אחוז.

מוסי רז: שווה לקיים על זה דיון.

מוסי רז: מה, ב- 21 לפברואר, 2002 הסתבר לשר האוצר שב- 2001 האינפלציה היתה 1.4 אחוז?

אוסקר אבו ראזק: זה הסתבר לו ב- 15 בינואר, 2002.

מוסי רז: אם כי כולנו ידענו כבר הרבה לפני ה- 15 בינואר שהיא לא תתקרב ל- 3 אחוז.

מוסי רז: כולנו עוקבים אחרי מה שקורה.

מוסי רז: אבל נניח, לשיטתך – שב- 15 בינואר.

מוסי רז: ב- 28 לינואר באו לוועדה ולא אמרו שום דבר.

מוסי רז: 5 שבועות לאחר מכן הגיעו למסקנה שעכשיו, באופן בהול, צריך לאשר את זה.

מוסי רז: עומדים לנו היום עם אקדח על הרקה, כי לפני שבוע התברר לשר האוצר כי האינפלציה היתה 1.4 אחוז?

מוסי רז: בצורה כזו מוסיפים ליציבות במשק?

מוסי רז: בצורה כזו גורמים לאמון של הציבור במשרד האוצר ובמס הכנסה?

מוסי רז: אני לא מבין את הדבר הזה.

מוסי רז: אתה שואל איך תדע במהלך השנה – אם הגעת למסקנה שחוק התיאומים הוא רע, וכל ההצמדה היא רעה, ואני לא בטוח שהמסקנה הזו היא נכונה – בוא תגיע למסקנה הזו היום.

מוסי רז: במדינות אחרות לא שואלים בפברואר אם האינפלציה תעבור את ה- 3 אחוז.

מוסי רז: תודיע שכך יהיה, ואם לא – אז תחליט אחרת, אבל אתה לא יכול לבוא חודשיים אחרי ולהפוך את כל הקערה על פיה.

מוסי רז: אין סיבה אחת הגיונית למה לעשות את זה.

מוסי רז: תנהגו בצורה מכובדת ותמשכו את הבקשה שלכם.

סמדר אלחנני: אני נשארתי קונסיסטנטית כי חשבתי גם אז שאותו תיקון חוק שאושר בוועדת הכספים, שהתקנה הזו היא פועל יוצא שלו – אי אפשר לערער על תקנה, צריך היה לערער על החוק.

סמדר אלחנני: התקנה היא רק תוצאה בלתי נמנעת שלו.

סמדר אלחנני: לכל אלה שמדברים על גלובליזיציה – מדברים גם על דו"חות כספיים לצורך מאזנים, ויש איזשהו דמיון בין הדברים – בין דו"חות כספיים נומינליים ובין הדו"חות למס הכנסה, אבל הגלובליזציה היא אולי פחות חשובה.

סמדר אלחנני: מה שחשוב הוא, כשאתה בודק חברה, זה להסתכל משנה לשנה.

סמדר אלחנני: ברגע שאתה תעביר את זה עכשיו למסלול נומינלי, ההשוואה הבין שנתית תהיה מאד קשה, וזה יותר חשוב מאשר הגישה הגלובלית.

אוסקר אבו ראזק: ההשוואה הבין שנתית לא קשורה לנושא המס.

סמדר אלחנני: אני מחברת את כל התמונה הכוללת.

סמדר אלחנני: יש לי שאלה שמתייחסת לכשל לוגי – חוק התיאומים, וכל הדברים האלה של התאמות לצרכי אינפלציה, מה הם אומרים?

סמדר אלחנני: – כאילו אין אינפלציה.

סמדר אלחנני: מכניסים כל מיני מנגנונים שאומרים שכאילו אין אינפלציה.

סמדר אלחנני: זאת אומרת שזה נותן לנו את הקירוב הכי טוב למצב שאין אינפלציה.

סמדר אלחנני: אז מה זה משנה כבר אם יעשו את התיאום עם מקדם של 1,4 או לא?

סמדר אלחנני: השנה, כל האינפלציה היא 1,4.

סמדר אלחנני: הביאו לי דוגמה פה, ואני מודה שלא ידעתי אותה – של החד צידי.

סמדר אלחנני: אי הכרה בהוצאות המימון היא 80 אחוז כי זה נעשה בתקופה של אינפלציה מאד גבוהה.

סמדר אלחנני: אז השאלה שלי היא – למה לא תתקנו את החוק?

סמדר אלחנני: תשפרו את החוק של תיאומים בתנאי אינפלציה למצב שתואם אינפלציות נמוכות, ותקוותנו היא שזה יהיה המצב הקבוע.

סמדר אלחנני: תקנו את החוק, אל תגידו שאין אינפלציה ואז צריך להתעלם מזה.

סמדר אלחנני: כל יתר הדברים נאמרו פה כבר על ידי נציגי הגופים השונים.

נחום לנגנטל: כאשר באים עם דבר דחוף, נטל הראייה הוא דבר מאד כבד שצריך להרים אותו.

נחום לנגנטל: כאשר מביאים דבר שהוא רטרואקטיבי, נטל הראיה עוד יותר כבד.

נחום לנגנטל: כך אני רואה את הדברים.

נחום לנגנטל: כאשר אתה משנה סביבה עסקית דרך חוקים מיסויים זה נטל עצום עוד יותר.

נחום לנגנטל: אני לא בטוח שאתם מצליחים להרים את הנטל הזה.

נחום לנגנטל: אתם לא עוברים את המשוכה של הבהילות.

נחום לנגנטל: לא הגיוני לעשות דבר רטרואקטיבי לשנה שעברה.

סמדר אלחנני: את זה עשיתם בחקיקה.

סמדר אלחנני: בחקיקה קבעתם רטרואקטיבית.

נחום לנגנטל: ראוי שכל אדם שמנהל את עסקיו, בין השאר צריך לקחת בשיקול דעתו את השאלה כמה מסים הוא יצטרך לתת לשותף שלו.

נחום לנגנטל: לא נהוג שאחרי שכבר היו הדברים משנים אותם.

נחום לנגנטל: זה מצב שמביא נזק.

נחום לנגנטל: הרי אתם עצמכם לא מבינים מה היבול מהדברים האלה.

נחום לנגנטל: אם אתם רוצים מאתנו דבר כזה, בואו נעשה דבר מסודר.

נחום לנגנטל: קראתי בעיתון שמיניתם ועדה חדשה לנושא המס.

נחום לנגנטל: נחכה.

נחום לנגנטל: תבואו אלינו ותגידו שאתם רוצים לשנות את המסלול על ידי החוק עצמו.

נחום לנגנטל: יכול להיות שזה מצב שצריך להיות שתגידו שלא שהמדינה תחייב את העסקים לקחת את הסיכון אלא נתחלק בסיכונים, כל עוד אנחנו מדברים על מצב שאנחנו לא יודעים מה יהיה.

נחום לנגנטל: עם זאת, אחרי שנה לשנות את המצב, זה לא נראה לי לא הגיוני.

נדב הכהן: אני מלשכת רואי החשבון.

נדב הכהן: יש שתי שכבות בהצעה – שכבה אחת, התליית חוק התיאומים בשנת 2001, והשניה – איך חוזרים אחר כך.

נדב הכהן: לגבי השכבה הראשונה, התליית חוק התיאומים – לשכת רואי החשבון לא מביעה התנגדות, באופן חד משמעי, למרות שנאמרו פה דברים נכונים לגבי עקביות וידיעה מראש.

נדב הכהן: לשכת רואי החשבון לא מביעה התנגדות משלוש סיבות: סיבה אחת, ברגע שהמחוקק, רק לפני חודשיים, הסמיך את שר האוצר באופן מפורש עד 28 לפברואר של שנה לאחר מכן להודיע לגבי השנה שלפני, אנחנו לא רואים איך אפשר עכשיו להתנגד.

נדב הכהן: הוא קיבל את הסמכות כדין.

נדב הכהן: הסיבה השניה – אנחנו משדרים פה מסר חיובי לאזרחי המדינה.

נדב הכהן: אנחנו לא חושבים שהוא מספיק, אבל הוא קיים וברור, שמנסים לעבור לעולם נומינלי, ולהסתגל למציאות נומינלית.

נדב הכהן: הדבר השלישי – אני מרשה לעצמי, לצורך העניין, לייצג את הנישומים הקטנים.

יוסף יצחק פריצקי: יש לי שאלה – האם עבדתם לפי מדד ידוע או לפי מדד בגין?

נדב הכהן: אני חייב להדגיש -נישומים פרק ג', לא הבנקים ולא חברות הביטוח, שאף אחד שהם ישלמו מס בלי הצדקה, הם בדרך כלל די מתוחכמים ומתמודדים עם כל מיני חוקים.

נדב הכהן: דווקא הנישומים הקטנים כבר במשך שנתיים או שלוש משלמים מס מעוות לחלוטין, כי הוצאות המימון שלהם לא מוכרות.

נדב הכהן: צודקת סמדר אלחנני, צריך לתקן את החוק.

נדב הכהן: אנחנו ביקשנו זאת כבר 10 פעמים, והחוק עדיין לא תוקן.

נדב הכהן: היום, החוק יגרום לזה שהחברים האלה לא יכולים בכלל לנכות הוצאות מימון עסקיות.

נדב הכהן: זה עוול שהוא אולי יותר חמור מהעוול האלטרנטיבי.

נדב הכהן: זו עמדתנו לגבי התליית הסעיפים בשנת 2001.

נדב הכהן: עם כל הצער, ולמרות שזה לא טוב שזה בדיעבד, למרות שיש אי ודאות, אבל הדברים הם עובדתיים, ואם הם קיימים בלאו הכי – אנחנו לא מתנגדים, ולא חושבים שזה טעות.

נדב הכהן: יש שכבה שניה והיא, בהנחה שמשנת 2001 ואילך האינפלציה תהיה גבוהה יותר.

נדב הכהן: כאן אני מצטרף לחבר הכנסת רחמים מלול.

נדב הכהן: כאן יש מסר הפוך, אם אנחנו משדרים דבר והיפוכו בעת ובעונה אחת.

נדב הכהן: מצד אחד אנחנו אומרים – בואו נאייד את חוק התיאומים בשנת 2001, אבל כבר אנחנו אומרים שבשנת 2002 נעשה דברים מסוימים.

נדב הכהן: יש פה סתירה פנימית, ואנחנו חושבים שזו טעות.

נדב הכהן: הדבר הנוסף, שהוא הרבה יותר משמעותי – אותם נישומים, כפי שכבר נאמר, וצודק סגן נציב מס הכנסה אוסקר אבו ראזק שמבחינתם, כצדק גלובלי – אלה שנהנו לא יכולים ליהנות פעם נוספת, אבל גם אומרים – אלה שסבלו, שימשיכו לסבול.

נדב הכהן: לדעתנו המסר הזה הוא בלתי אפשרי.

נדב הכהן: אנחנו נגד צדק גלובלי.

נדב הכהן: אנחנו חושבים שנישומים שיש להם הון עצמי והם אחר כך לא יקבלו ניכוי בשל פחת, לא רק שלא מקבלים ניכוי בשל אינפלציה, יעקבו להם את הניכוי בשל פחת לנצח.

נדב הכהן: לדעתנו זה מתאים לפניה לבג"ץ.

נדב הכהן: אנחנו חושבים שבג"ץ ייתן להם סיוע.

נדב הכהן: יש כאן עוד סתירה נוספת – כאשר נישום מוכר נכס הון הוא מקבל הגנה אינפלציונית אמיתית, בלי קשר לחוק התיאומים.

נדב הכהן: קנית משהו במדד 100, ומכרת משהו במדד 600 – כל ההתאמה ל- 600 זה לא רווח והכל בסדר.

נדב הכהן: זה נשאר.

נדב הכהן: עכשיו נוצר לנו מצב מוזר ביותר-מי שינכה פחת לא יקבל הגנה אינפלציונית על חלק מהתקופה.

נדב הכהן: אם הוא ימכור – הוא יקבל הגנה על הכל.

נדב הכהן: זה דבר אבסורדי ולא מתקבל על הדעת.

איתן צחור: אנחנו, העצמאים, תומכים בביטול הזה.

איתן צחור: בסך הכל העצמאים סבלו קשות מחוק התיאומים.

איתן צחור: מה שצוין כאן לגבי שיערוך פחת – העצמאים לא נהנו משערוך פחת, רק ממחצית ממנו.

איתן צחור: כל הבלבול של חוק התיאומים ועצמאי שמושך כסף מהעסק שלו – לחייב אותו במס, יוצר עוול מבחינת העצמאים.

איתן צחור: נכון שיש פה איזשהו קושי לגבי החלת התיקון הזה בשנת 2002 וצריך באמת לבטל גם את זה.

איתן צחור: הייתי מבקש מהוועדה שתרחיק לכת ותקבע שלגבי עצמאים יחידים חוק התיאומים בטל.

איתן צחור: אולי הייתי מציע לאוצר שכאשר מבטלים את סעיף 17 לחוק התיאומים צריך להדגיש שהוצאות הניכוי יותרו בניכוי.

איתן צחור: יש פה פרשנות מעוותת.

איתן צחור: צריך לומר שהוצאות המימון יוכרו במלואם אם נרכש מלאי.

אוסקר אבו ראזק: זה החוק.

איתן צחור: לא צריך את הסעיף הזה, אתה מבטל אותו.

איתן צחור: לכן את סעיף 17ב' צריך להשאיר חי, ומספיקה רק הצהרה לפרוטוקול בעניין הזה.

איתן צחור: העצמאים מבקשים מהוועדה לא להפעיל את החוק.

איתן צחור: כל הדו"חות האינפלציוניים שהעצמאים צריכים למלא היום זה הון תועפות של כסף, עם כל הכבוד לבנקים רוצים את ה- 1,4 אחוז שלהם.

ש.שחם: כל מה שנאמר כאן צודק.

ש.שחם: אני רק רוצה להעיר, מבחינה משפטית, שחקיקה רטרואקטיבית היא דבר שלילי, ויש להימנע ממנה ככל שאפשר.

ש.שחם: חוק נועד לפעול מכאן ולהבא ולא באופן רטרואקטיבי.

רחמים מלול: במיוחד אם הוא בא להרע.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו לא יודעים אם הוא בא להרע.

יוסף יצחק פריצקי: גם את זה אנחנו לא יודעים.

יוסף יצחק פריצקי: לא מבינים פה כלום.

ש.שחם: יחד עם זה יש בחוק התיאומים סעיף מיוחד שמתיר, אם האינפלציה עולה, כן לשנות את החוק.

ש.שחם: לכן צריך לשקול על כף המאזניים אם זה בא להיטיב או בא להרע.

ש.שחם: בנקודה הזו אנחנו, לשכת עורכי הדין, בדעה שמכיוון שלא נאמרו פה הסכומים, אלה השיקולים שצריכים להנחות בקבלה או בשלילת התקנות האלה.

ש.שחם: יכול להיות שבאופן עקרוני נצטרך לבטל את חוק התיאומים.

ש.שחם: יכול להיות שצריך בחוק עצמו להתלות, הואיל ומדובר כאן בחקיקה רטרואקטיבית – שהיא תהיה מוגבלת בצורה מסוימת, כלומר – לפטור סכומים מסוימים.

רחמים מלול: בחוק עצמו ניתנת סמכות לשר האוצר עד ה- 28 בפברואר, להתיר את התקנות.

רחמים מלול: האם זה בכל זאת נקרא חקיקה רטרואקטיבית?

ש.שחם: כן.

ש.שחם: זו בעצם חקיקה רטרואקטיבית, אבל ידוע עליה מראש.

ש.שחם: לכן צריכים לקחת את זה בחשבון, גם הבנקים וגם כל הגופים שזה יכול להשפיע עליהם, אבל זה לא מוסיף ליציבות הכלכלית.

אהוד דבורה: אני מלשכת יועצי המס.

אהוד דבורה: בעיקרון אנחנו תומכים, אין לנו בעיה עם התיקון הזה.

אהוד דבורה: יש רק בעיה בחזרה ממנו- שאז קודם כל מנטרלים את שנת 2001.

אהוד דבורה: אנחנו חושבים שאם כבר חוזרים לחוק צריך גם להחזיר את הריבית של שנת 2001 לכל הנושא הזה.

אהוד דבורה: דבר נוסף – יש לי בעיה לייעץ ללקוח כאשר המצב הוא ON-OFF איך לקנות נכס.

אהוד דבורה: אם סעיף 17 יחזור בשנה הבאה, ואני אומר לו שהשנה כדאי לו לקחת הלוואה בבנק כדי לרכוש נכס, כי הריבית תוכר לו, בשנה הבאה הריבית תוכר רק ב- 20 אחוז.

יוסף יצחק פריצקי: אז איך אתה תומך?

אהוד דבורה: אני אסביר.

אהוד דבורה: יש לנו בעיה אחת עם סעיף 17 – מה אני צריך לייעץ ללקוח בעניין הלוואה.

אהוד דבורה: חוץ מהנושא של סעיף 17 יש לנו בעיה בחזרה.

אהוד דבורה: החזרה לחוק צריכה לכלול גם את הריבית של שנת 2001.

יוסף יצחק פריצקי: זאת אומרת שאתה אומר שאם תהיה אינפלציה של מעל 3 אחוז צריך להוסיף את ה- 1.4 אחוז האלה בשנה הבאה.

אהוד דבורה: חישוב המדד יהיה כמו שהיה קודם – מההתחלה ועד הסוף.

יעקב ליצמן: אנחנו יוצאים להפסקה קטנה, לצורך כמה בירורים.

יעקב ליצמן: מכל חברי הכנסת נדמה לי שאני היחיד שתומך.

יעקב ליצמן: (הישיבה התחדשה לאחר כ- 7 דקות)

יעל ייטב: הצו הזה הוא צו מקצועי.

יעל ייטב: היתה פה עבודה מקצועי, אין כאן משהו פוליטי.

יעל ייטב: במקביל לדיונים שהיו בלשכת רואי החשבון לגבי מעבר לחוק נומינלי, גם בנציבות מס הכנסה התקיימו דיונים כאלה במשך מספר חודשים.

יעל ייטב: בעצם הוחלט שצריך להתחיל לבטל את חוק התיאומים.

יעל ייטב: תמיד קיימת ההתלבטות – איך לעשות את זה, האם בבת אחת או בהדרגה.

יעל ייטב: תמיד קיים הנעלם לגבי השנה הבאה, וכן הלאה.

יעל ייטב: בכל זאת אנחנו במצב שכבר כמה שנים האינפלציה מאד נמוכה.

יעל ייטב: לשכת רואי החשבון החליטה כבר לעבור לדו"חות נומינליים החל משנת המס 2003.

יעל ייטב: בעצם אמרנו שנתחיל כבר את המהלך של ביטול.

יעל ייטב: אנחנו לא מתכוונים להגיע למצב שבכל שנה נתלה את תוקפו של החוק ונחזור.

יעל ייטב: אנחנו עושים את הצעד בהדרגה כדי לבחון את התוצאות.

יעל ייטב: אנחנו בפירוש חושבים שאנו הולכים לכיוון שחוק התיאומים לא יפעל בסופו של דבר.

יוסף יצחק פריצקי: אז תקבעו שאם בשנת 2002 האינפלציה לא תעלה על 3 אחוז, מכאן ולהבא כך זה יהיה.

יעל ייטב: התלבטנו על זה גם לגבי שנת המס 2000.

יעל ייטב: עליית המדד היתה אפס.

יעל ייטב: לבסוף התחלנו בהליך חקיקתי.

יעל ייטב: באנו לוועדת הכספים.

יעל ייטב: הכנסת הקנתה לשר האוצר סמכות להודיע, או במהלך השנה, או עד תום חודש פברואר בשנה שלאחר מכן, העיקר שבשנת מס מסוימת לא יחול חוק התיאומים, כי אז שיעור עליית המדד לא היה גבוה מ- 3 אחוזים.

יעל ייטב: נבדקה השאלה אם זו חקיקה רטרואקטיבית, ונמצא שלא.

יעל ייטב: בחוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה והיועצת המשפטית של הכנסת, למיטב זכרוני, זה לא נתפס כחקיקה רטרואקטיבית, כי בעצם כל חבות המס, כל החישובים נעשים החל ממאי.

יעל ייטב: אנחנו הצענו בתיקון 14 ששר האוצר יוכל להפעיל את סמכותו עד סוף מרץ.

יעל ייטב: לא רצינו להגיע למצב שאנחנו יודעים על הדברים ביום האחרון.

יעל ייטב: חשבנו שייקח קצת זמן מה- 15 לינואר, שהוא המועד בו אנחנו יודעים מה היתה האינפלציה השנתית, עד המועד שאנחנו מעבירים את כל החקיקה.

יעל ייטב: פנינו ללשכות המקצועיות, שמענו חוות דעת מכל מיני גופים.

יעל ייטב: כל ההליך הזה לוקח זמן.

יעל ייטב: זה לא דבר שהחלטנו עליו פתאום, זה דבר שאנחנו עובדים עליו במשך תקופה ארוכה.

יעל ייטב: אנחנו חששנו להגיע לסוף פברואר או סוף מרץ, אבל לפי הדרישה של לשכת רואי החשבון קבענו את המועד של ה- 28 בפברואר.

יעל ייטב: לכן אנחנו מגיעים בצורה כזו לנושא.

יעל ייטב: שוב – אנחנו חושבים שזו החלטה מקצועית.

יעל ייטב: אנחנו חושבים שנכון, ברמת אינפלציה שכזו, להפסיק את המנגנון של חוק התיאומים.

יעל ייטב: מאד קשה לנו להגיד מה יהיה בשנה באה, למרות שהתפיסה - -

רחמים מלול: לכן צריך להמתין עד סוף 2002.

רחמים מלול: מה זה בוער לכם היום?

יעל ייטב: זו הסיבה שב- 2000 דחינו את זה ל- 2001.

רחמים מלול: המצב הכלכלי כל כך לוט בערפל, ואתם צריכים להמתין לפחות כדי לראות איך המדד מתנהג, הרי לפי איך שהוא מתנהג בחודשים האחרונים הוא יכול גם להגיע למעל 3 אחוז.

רחמים מלול: תמתינו עד סוף 2002.

יוסף יצחק פריצקי: נכון.

יוסף יצחק פריצקי: את צריכה לשאוף עכשיו, לכאורה, למדדים שליליים.

רחמים מלול: כן, כדי לאזן את זה.

יעל ייטב: למרות שהחודש היה מדד גבוה זה לא שינה לנו את ההערכה לגבי המדד השנתי.

יעל ייטב: אנחנו סבורים שגם בשנת 2002 לא יוחל חוק התיאומים.

יעל ייטב: אני לא יודעת מה יהיה אם המדד יהיה מעל 3 אחוזים.

יעל ייטב: אנחנו נבחן את זה.

יעל ייטב: זה לא בהכרח שאם המדד יהיה 3,1 או 3,2 פתאום יחזור חוק התיאומים.

יעל ייטב: אנחנו נעבוד על זה במהלך השנה ונראה היכן אנחנו עומדים.

יעל ייטב: עקרונית אני חושבת שגם נציבות מס הכנסה וגם בלשכות המקצועיות יש תמימות דעים על כך שאין צידוק להמשך חוק התיאומים ברמות האינפלציה שאנחנו רואים בשנים האחרונות.

יעל ייטב: זה לא שפתאום בשנה שהאינפלציה יורדת פתאום משנים את זה.

יעל ייטב: זה כבר שנים שרמות האינפלציה מאד נמוכות ולא מצדיקות הפעלה של חוק התיאומים.

רחמים מלול: אני אומר את הדברים שאמרתי בגלל מה שקורה עם הדולר.

רחמים מלול: הכיוון של הדולר עדיין לא בא לביטויו המלא במדדים.

רחמים מלול: נוכל לראות את זה עוד חודש – חודשיים.

רחמים מלול: לכן הצעתי להמתין עד סוף 2002.

רחמים מלול: מה שקרה בזמן האחרון עם הדולר, ההעלאה והורדה בריבית, כל הזיג זג הזה משגע את כל המשק, וגם אתם תשגעו את כולם בביטול, בהתלייה וכן הלאה.

פרידה ישראלי: בהמשך לדבריה של יעל ייטב – העבודה אצלנו, בנציבות, התחילה מזמן.

פרידה ישראלי: בסביבות אוקטובר – נובמבר ראיתם את התוצר הראשון שלה עם הצעת החוק לתת את הסמכות לשר האוצר.

פרידה ישראלי: בזה היה מסר מאד ברור לציבור, אם הסמכות הזו ניתנת בחוק, שיש כוונה – אם שיעור עליית המדד יהיה נמוך מ- 3 אחוז, להתלות את הוראות החוק.

פרידה ישראלי: תמיד עולה השאלה האם להתחיל בצעד שהוא עד הסוף.

פרידה ישראלי: עלתה כאן השאלה מדוע אנחנו לוחקים רק את חוק התיאומים, ומה עם מנגנוני הצמדה.

פרידה ישראלי: יש מצב כזה שאם באים עם הצעות שהן חובקות עולם, ולוקחות את הכל, הן לא עוברות.

פרידה ישראלי: יש תחושה ששינויים צריכים להיעשות צעד אחרי צעד.

פרידה ישראלי: נכון, יש עוד את סעיף 3 י', ואולי נחשוב על זה, להוריד את שיעור הריבית לפי סעיף 3 י', או לחשוב על מנגנונים אחרים שצריך לבטל, אבל אם נדרוש שזה יהיה הכל או כלום, השאלה היא מתי דבר כזה ייעשה.

פרידה ישראלי: פה היתה מטרה להתחיל דבר בזהירות – להתחיל לגבי שנת 2001, ולקוות שימשיך הלאה.

פרידה ישראלי: דברים שנעשים באופן הדרגתי הם הרבה יותר חיוביים.

פרידה ישראלי: יחד עם זה אני רוצה לציין ששמענו כאן ביקורות מהלשכות המקצועיות, בקשר לבעיה של ניטרול שנת 2001 ושנת החזרה, אחרי שחוזרים, לגבי נישומים שמימנו את הנכסים שלהם מהון עצמי בשנת 2001, ולמרות שהם מימנו בהון עצמי ולא קיבלו הוצאות ריבית, את המדד על הנכסים האלה, בשנת 2001 להמשיך, לצורך הפחת, אם החוק יחזור – לנטרל את המדד של שנת 2001.

פרידה ישראלי: בעניין הזה אני חושבת שנהיה מוכנים להסכים.

פרידה ישראלי: קשה לנו לתת נוסח סופי מייד, אבל נסכים לגבי נישומים שמימנו את הנכסים שלהם מהון עצמי, שיוכלו לקבל את ההצמדה של הפחת באופן מלא, גם החל משנת החזרה, בלי הניטרול של שנת 2001.

פרידה ישראלי: אפשר להציע שהדרך עצמה תיעשה בכללים שייקבע נציב מס הכנסה, ובזה יפתור את הבעיה של הניטרול של שנת 2001.

אוסקר אבו ראזק: בשיא הכנות, בדרך הכי מקצועית שיכולה להיות – ההערה המקצועית היחידה שהועלתה כאן והיא נכונה מבחינה כלכלית, היא למה אנחנו נזיק לאותם נישומים שבשנת 2001 יקנו נכס קבוע באמצעות הון עצמי, ואם נחזיר את החוק, למה שלא יקבלו את הניכוי בשל פחת ביום רכישת הנכס.

אוסקר אבו ראזק: אנחנו מוכנים לשפר את ההצעה שישנה על השולחן ולהוסיף שאם חוק המיסוי יחזור, וחוק התיאומים יחזור לחול – אנחנו ניתן את הניכוי בשל פחת מיום רכישת הנכס, גם לגבי אותם מדדים שהיו בשנת 2001.

סמדר אלחנני: אבל זה עוד יותר גרוע אם לא יחזור החוק.

אוסקר אבו ראזק: אני חושב שההצעה הזו, התיקון הזה, ייתן מענה לכל ההערות המקצועיות שהועלו.

סמדר אלחנני: אם בשנה הזו שוב יהיה 1,5 אחוז, ואז שוב יפעילו את התקנה הזו, זה יהיה כמעט 3 אחוזים שלא יוכרו.

סמדר אלחנני: אם תחזור לחוק התיאומים, אז לפחות בשנה הבאה יהיה 1.5 אחוז, נניח, אבל אם אתה לא תפעיל את האחוז הזה, זה כבר יהיה 3 אחוז.

אוסקר אבו ראזק: אם אני מחייב את ההכנסה לא באופן ריאלי, הפחת הוא חלק מההכנסה.

אוסקר אבו ראזק: אי אפשר לעשות את הפחת ריאלי, ואת ההכנסה האחרת נומינלית.

אוסקר אבו ראזק: ברגע שהחוק לא מופעל בשנה מסוימת, גם הפחת וגם ההכנסות האחרות, וגם ההוצאות- חייבות להיות על אותו בסיס, על בסיס נומינלי.

אוסקר אבו ראזק: אין מה לעשות.

יעקב ליצמן: אני מודה לנציגי כל המשלחות, ואודה לכם אם תשאירו אותנו לבד כדי לקבל החלטות.

יעקב ליצמן: תודה על השתתפותכם.

יעקב ליצמן: לפי ההצעה של מס הכנסה, האם העניין מקובל עליכם?

יעקב ליצמן: אני מבין שלא.

יעקב ליצמן: ובכן, אם לא – לא נצביע.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבין שאצלכם זה היום האחרון.

יוסף יצחק פריצקי: תנסחו את זה כך שאם בשנה הבאה יש מעל 3 אחוז – זה לא היה.

פרידה ישראלי: זאת אומרת – תיקון ל- 2001?

אוסקר אבו ראזק: אני מסביר מה הבעיה עם ההצעה שלך- הבעיה היא שיבוא נישום שבשנת 2001, כאשר החוק לא חל- אם הוא היה חל היתה לו הכנסה נוספת של מיליון שקל.

אוסקר אבו ראזק: אתה רוצה שאני, בשנת 2002, אם המדד יעלה יותר מ- 3 אחוז, שעל אותו נישום אני אחיל את החוק רטרואקטיבית לגבי שנת 2001, ואז הוא יצטרך לשלם את המס שהוא היה צריך לשלם ולא שילם, את אותם מיליון שקל.

אוסקר אבו ראזק: רבותיי, זה לא נכון.

יוסף יצחק פריצקי: אבל יש גם מקרה הפוך.

אוסקר אבו ראזק: אני, לגבי המקרה ההפוך, מציע פתרון.

אוסקר אבו ראזק: אני אומר: לגבי אותם נישומים שקנו באמת בהון עצמי את הנכסים היצרניים וקיבלו פחת נומינלי, אם בשנת 2002 אני מחזיר את החוב, אני נותן את השירות של הפחת גם בשנת 2001.

יוסף יצחק פריצקי: ומה קורה עם שחיקת הון?

אוסקר אבו ראזק: החוק מאד פשוט: אם השקעת בעסק מיליון שקל, עשית שני דברים: בחלק קנית נכסים קבועים, ובחלק קנית נכסים שמקבלים הגנה באופן שוטף.

אוסקר אבו ראזק: אותם נכסים שקנית בשנת 2001 וקיבלו הגנה, הם לא נכסים קבועים ואין עליהם פחת, אני לא צריך לתת להם הגנה נוספת בשנה הבאה.

אוסקר אבו ראזק: זה מבנה החוק.

אוסקר אבו ראזק: החוק מגן רק על נכסים קבועים.

אוסקר אבו ראזק: איך הוא מגן?

אוסקר אבו ראזק: – באמצעות הפחת.

אוסקר אבו ראזק: אני מוכן לתת את הפחת המשוערך הזה בשנים הבאות, לגבי נישום שיוכיח שבשנת 2001 קנה את הנכסים הקבועים באמצעות הון עצמי.

אוסקר אבו ראזק: אני מוכן, אין לי בכלל בעיה.

יוסף יצחק פריצקי: אני מציע שנצביע היום, נבקש רביזיה.

יוסף יצחק פריצקי: תביאו לנו את זה לכאן, ואם זה יהיה בסדר נאשר, וכאילו שזה נכנס היום לתוקף.

סמדר אלחנני: אי אפשר.

יוסף יצחק פריצקי: עם כל הכבוד, אני רוצה שהיועצת המשפטית של הוועדה תראה את הדברים, קודם להצבעה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשאול – נניח שכן נאשר את זה היום, ונראה שזה לא בסדר.

יעקב ליצמן: איזה מנגנון יש לכם שתתחייבו לי שאם זה כך, וזה לא מסתדר, נחזור בנו?

יוסף יצחק פריצקי: אין דבר כזה.

יוסף יצחק פריצקי: זה נכנס לתוקף.

סמדר אלחנני: הבנקים כבר חותמים על המאזנים עם הפרשה למס הכנסה.

סמדר אלחנני: כולם קיבלו הנחיות.

אוסקר אבו ראזק: לשכת רואי החשבון, שהיא הגוף הכי מקצועי שהופיע כאן, אמרה במפורש שמה שמפריע לה זה הנושא של הפחת.

אוסקר אבו ראזק: גם יועצי המס.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא יועץ מס, אני לא מבין בזה.

אוסקר אבו ראזק: אתה צודק, אבל נציג לשכת יועצי המס ונציג לשכת רואי החשבון אמרו לך במפורש.

יוסף יצחק פריצקי: אבל גם נציגי הבנקים היו והם אמרו – לא.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו נשלם על זה בעמלות, בקרוב.

נחום לנגנטל: אני עושה הפרדה בין הבנקים לבין יועצי המס ורואי החשבון.

נחום לנגנטל: יועצי המס ורואי החשבון הם יותר אובייקטיביים.

נחום לנגנטל: נציגי הבנק אומרים – זה נוגד את האינטרס שלנו.

אוסקר אבו ראזק: מה יותר מקצועי מלשכת יועצי המס ולשכת רואי החשבון?

יעקב ליצמן: ברור דבר אחד מכל הדיון ההם – שאת חוק התיאומים בשל אינפלציה צריך לסיים.

יעקב ליצמן: גם אתם לא מצפים שבבת אחת ישנו את הכל.

אוסקר אבו ראזק: אני רוצה לומר כאן, במלוא האחריות: למשוך את ההצעה ולהשאיר את החוק כפי שהוא, כל נישום בינוני ומטה ייפגע באופן מאד משמעותי.

אוסקר אבו ראזק: שימו לב: 80 אחוז מהוצאות הריבית לא מותרים בניכוי.

סמדר אלחנני: אז תתקנו את זה.

אוסקר אבו ראזק: את צודקת.

אוסקר אבו ראזק: צריך לתקן.

אוסקר אבו ראזק: אבל לתקן היום את חוק התיאומים זה דבר של 40 עמודים.

אוסקר אבו ראזק: כל נישום בינוני וקטן – הפגיעה בו תהיה מאד משמעותית.

אוסקר אבו ראזק: 80 אחוז מהוצאות הריבית לא מותרות בניכוי.

אוסקר אבו ראזק: כשחוקקו את החוק האינפלציה היתה 100 אחוז.

אוסקר אבו ראזק: אם לא מתירים 80 אחוז, זה מקביל לאינפלציה שהיתה.

אוסקר אבו ראזק: אבל היום, כאשר האינפלציה היא אפס, להגיד לנישום ש- 80 אחוז מהוצאות הריבית - - זה פגיעה מאד משמעותית.

אוסקר אבו ראזק: אני בשיא הכנות שואל, כהדיוט: לשכת יועצי המס אומרים שזה בסדר.

אוסקר אבו ראזק: משהו מפריע להם, ואותו אנחנו מוכנים לתקן.

אוסקר אבו ראזק: אז למה לא להצביע בעד?

אוסקר אבו ראזק: אני לא מצליח להבין את זה.

פרידה ישראלי: תנו לנו את הקרדיט שבאמת מדובר פה בנושא מקצועי.

פרידה ישראלי: אומרים כאן שנישום בינוני ומטה ירוויח, ואולי יהיו גדולים שיפסידו.

פרידה ישראלי: זו המציאות.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור – צו מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה)(התליית תחולת סעיפים שונים), וגם – תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה)(הקלות מס בקשר להסדרי הסיוע לחקלאים)?

יעקב ליצמן: 3 בעד.

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: – 4.

יעקב ליצמן: אני מבקש רביזיה.

צבי אלון: אנחנו, נציגי שני משרדים – התמ"ס והחקלאות מבקשים מכם פה לאשר צו שתוקפו לשנתיים, שממשיך מצב קיים.

צבי אלון: הנושא הוא מדיניות היבוא של מוצרים מארצות הברית, שעל פי הסכם הסחר בינינו לבין ארצות הברית אנו צריכים לתת לו ביטוי שונה ממה שקיים בשאר העולם.

צבי אלון: יש לנו, במדינת ישראל, ספר מכס, שקובע מה שיעורי המכס על המוצרים החקלאיים, הטריים והמעובדים.

צבי אלון: הסכם הסחר עם ארצות הברית קבע שאם אנחנו רוצים לנהל את אותה מדיניות אנחנו צריכים קודם כל להשתמש בכלים אחרים ולא במכס, כי ההסכם אומר שלא קיים מכס בין שתי המדינות.

צבי אלון: דבר שני, בהתאם להסכם שיש לנו, במוצרים שונים יש שיעורי מכס נמוכים יותר ממה שכתוב בספר המכס, וזאת הרשימה הראשונה והשנייה שלכם.

צבי אלון: חוץ מזה, על פי ההסכם, נתנו לארצות הברית רשימה של מוצרים בכמויות מוגבלות, בפטור ממכס.

צבי אלון: הצו הזה מבטא את ההסכם הזה שבינינו לבין ארצות הברית, והוא צריך להתחדש, כמו שהוא היה עד עכשיו, לשנתיים נוספות, כאשר הכמויות ושיעורי המכס שרשומים פה, הם לפי מה שהסכמנו בינינו לבין ארצות הברית.

יוסף יצחק פריצקי: מי נפגע מזה, או מי עלול להיפגע מזה?

צבי אלון: אף אחד.

צבי אלון: כשאתה עושה הסכם בין שתי מדינות אתה מנסה לשפר את התנאים בין שתי המדינות.

צבי אלון: אנחנו נתנו העדפות לאמריקאים באותם מוצרים.

יוסף יצחק פריצקי: באיזה תחום?

צבי אלון: אנחנו מדברים עכשיו על התחום של המוצרים החקלאיים, טריים ומעובדים.

רחמים מלול: מה אומר ההסכם?

רחמים מלול: ההסכם מדבר על גובה היטלי המכס?

צבי אלון: ההסכם בנוי משלושה מרכיבים.

צבי אלון: קודם כל – רשימה של מוצרים שיכולים להיות מיובאים לישראל בפטור ממכס.

רחמים מלול: כמו תמנונים וקלמרי.

צבי אלון: אני אמרתי שיש רשימה של פטור לגמרי.

צבי אלון: אלה הם, באופן הגיוני, מוצרים שאנחנו לא מייצרים בכלל, ואין טעם לייקר אותם.

צבי אלון: רשימה שניה היא של מוצרים שאנחנו נתנו להם הנחות במכס.

צבי אלון: רשימה שלישית שנתנו להם כניסה של אפס מכס, אבל בכמות מוגבלת.

צבי אלון: אם אנחנו מייצרים שקדים או צימוקים, והם, על פי ההסכם בינינו, ביקשו שנייבא לכאן, אישרנו להם בכמות מוגבלת.

צבי אלון: האמריקאים עמדו על כך שהסכם ההעדפה בינינו לביניהם יכלול את כל המוצרים בספר המכס, ואז, כאשר הגענו לכל מיני דברים שהם רגישים, ובקונצנזוס כללי – ענף הלול והיצרנים בגליל, הם עמדו על זה.

צבי אלון: בסוף התפשרנו.

משה גפני: אותנו מעניין מה הם התמנונים והקלמרי.

רחמים מלול: מותר לייבא את זה?

צבי אלון: לפי ספר המכס – מותר.

משה גפני: אני שואל האם יש אפשרות שאתם, מהמכס, תביאו צו לגבי פריטים שהיבוא שלהם אסור על פי החוק.

צבי אלון: אתה טועה.

יוסף יצחק פריצקי: מה שאסור לייבא לישראל זה בשר בקר משחיטה שאיננה כשרה.

משה גפני: מדובר בחוק על דגים.

משה גפני: מפלגת העבודה הובילה את החוק הזה.

צבי אלון: אני אומר לך שמה שכתוב כאן זו פינה קטנה בספר המכס.

צבי אלון: אתה תראה בספר המכס אם מותר או אסור.

רחמים מלול: מי מייבא את המוצרים האלה?

משה גפני: חוק הבשר תוקן ב- 94.

משה גפני: אני ישבתי בוועדה אז.

משה גפני: החוק אומר שאסור לייבא.

יורם זרחי: הצו הזה הוא אותו המצב שהיה ערב השינויים של השנה החדשה.

יורם זרחי: העניין הוא שאם לא מחדשים אותו, כל היבוא החקלאית מארצות הברית נכנס בפטור ממכס.

יורם זרחי: היינו צריכים להגיע להסכם חקלאי חדש עם ארצות הברית עד סוף השנה הקודמת, ולא הגענו.

יורם זרחי: אם לא נאשר – הכל יגיע בפטור.

איתן כבל: הוא מעלה פה שאלה שהיא שאלה משפטית, לא שאלה הלכתית.

משה גפני: אני חוקקתי את החוק.

משה גפני: הם נכנסו בו לפרטי פרטים, גם משרד החקלאות דרש את זה.

צבי אלון: בוא נאמר שאם אסור לייבא את זה, לא ניתן את הרשיון להביא את זה.

איתן כבל: זה צילום של המצב הקודם?

יורם זרחי: כן, צילום של המצב הקודם, עם הגדלה קלה במכסות.

יעקב ליצמן: אני דוחה את ההצבעה לשבוע הבא.

יורם זרחי: יש הצבעה עם לוח הזמנים.

יורם זרחי: אם זה לא מתקבל עד סוף החודש.

סמדר אלחנני: מתי פוקעים החדשיים?

יורם זרחי: בסוף פברואר.

יעקב ליצמן: אני דוחה את זה.

משה גפני: אנחנו מבקשים מהם שהם יתנו הנחיה באופן ברור וחד משמעי, שדברים שהם בניגוד לחוק לא ייכללו בעניין הזה.

צבי אלון: אני נותן את הרשיונות, לא המכס.

צבי אלון: אני מודיע לך שאני אבדוק את החוק.

צבי אלון: אם זה אכן החוק, אז אנחנו לא ניתן רשיונות ונודיע לארצות הברית שיש לנו בעיה עם ההתחייבות שלנו לאפשר את היבוא הזה.

יעקב ליצמן: אני מבקש שתעביר לי מכתב, בנוסח הדברים שנאמרו כאן, שאם זה נגד החוק – אז אתה לא תוציא רשיונות, ותודיע לארצות הברית.

יעקב ליצמן: אנחנו נצביע בכפוף לבדיקה הזו ולדברים שנאמרו לעיל.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור הצו?

יעקב ליצמן: – 5.

יעקב ליצמן: מי נגד – אין.

יעקב ליצמן: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.