ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 370, 2002-01-31 09:30

אבשלום וילן: סעיף 6, 1(5) - תיקון פקודת מסילות הברזל (נוסח חדש), התשל"ב1972- (הגדרות והוראת מעבר).

אבשלום וילן: סעיף (8)5 – (7)5 – תיקון פקודת מסילות הברזל (נוסח חדש), התשל"ב1972- (בנייה והפעלת מסילת ברזל מקומית).

רונן: שמעון יציג את העניין מההיבטים המשפטיים.

שמעון עיר-שי: גם היום בפקודת מסילות הברזל יש הסמכה לאפשר בנייה, הפעלה וניהול של מסילת ברזל למי שאינו רשות הנמלים והרכבות.

שמעון עיר-שי: אבל מדובר בפקודת מסילות הברזל ואנחנו היום רוצים חקיקה יותר מודרנית ומתקדמת בהקשרים האלה, ואשר על כן אנחנו רוצים להמעיט את הנושא של מסילות ברזל מקומיות, שזה בז'רגון המושאל מסילות כמו רכבת קלה בירושלים ותל-אביב, להמעיט אותם מסעיף ההסמכה שקיים היום בפקודה ולקבוע סעיף הסמכה ספציפי שאומר שמסילה כזאת, כפי שתראה בסעיף 46(א) המוצע, אפשר לאפשר ניהולה, בנייתה והפעלתה למי שאינו הרשות ובתנאים כפי שמופיע בפסקה (ב), שיהיה מכרז פומבי.

שמעון עיר-שי: נקבעו פה סעיפים מסוימים שהם צריכים אישור השרים במכרז ותנאים במכרז, כאשר לדוגמה תקופת הזיכיון, דמי הנסיעה – חייב אישור של השרים.

שמעון עיר-שי: כשמסילת ברזל מקומית מוגדרת כמסילה שניתנים בה שירותי תחבורה ציבורית ושאינה מתחברת למסילת ברזל של הרשות.

שמעון עיר-שי: אנחנו גם מציעים כאן בסעיף הזה להוסיף סעיף קטן (ה) וזאת להסרת ספק.

שמעון עיר-שי: בסעיף ייאמר שאין באמור בסעיף זה כדי למנוע מהממשלה להטיל על הרשות עצמה גם בנייה של מסילה מהסוג הזה.

שמעון עיר-שי: את זה סיכמנו על דעת משרד המשפטים וגם על דעת רשות הנמלים והרכבות.

שמעון עיר-שי: זה הסעיף העיקרי.

שמעון עיר-שי: יש עוד שני סעיפי לווין שקשורים אליו.

שמעון עיר-שי: פסקה אחת של סעיף 5 מהווה תיקונים טכניים בהגדרות.

ארז ימיני: סעיף 47 – פסקאות (1), (2), (5), (9), (10), (11) – תיקון חוק התכנון ובנייה, התשכ"ה1965- (ועדות לתכנון ובנייה של תשתיות לאומיות).

ארז ימיני: סעיף (8)47 – תיקון חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה1965-.

ארז ימיני: סעיפים 49, 48 – תיקון חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה), התשכ"ג1963-.

שגית אפיק: (א) תוכנית לתשתית לאומית תהיה תוכנית מיתאר ארצית, הכוללת הוראות של תוכנית מפורטת, ותקבע את התכנון של תשתיות לאומיות בשטח המדינה כולה או בחלק משטחה.

שגית אפיק: (ב) תוכנית לתשתית לאומית תכלול את כל ההוראות המאפשרות מתן היתר בנייה או ביצוע עבודה לפיה, בלא צורך באישור תוכנית נוספת טרם מתן ההיתר או ביצוע העבודה.

שגית אפיק: (ג) משרד ממשלתי, ועדה מחוזית – בתחום מרחבה, רשות שהוקמה לפי דין או כל גוף אחר שהוסמך לכך לפי החלטת ממשלה, רשאים להכין תוכנית לתשתית לאומית ולהגישה לוועדה לתשתיות (בסימן זה – מגיש התוכנית).

שגית אפיק: 76ג.

שגית אפיק: הוראות מיוחדות לתוכנית לתשתית לאומית.

שגית אפיק: בהליכים לאישור תוכנית לתשתית לאומית שהגיש מגיש תוכנית ינהגו לפי הוראות חוק זה שעניינן תוכנית מיתאר ארצית, בשינויים המפורטים להלן: (1) הוראות סעיפים 77 ו78- שעניינם הודעה על הכנת תוכנית והיתרים וחלוקה בתקופת ביניים, יחולו בשינויים המחויבים, ואולם –

שגית אפיק: (ב) יראו את מועד פרסום ההודעה בעיתונות כאמור בסעיף 1א כמועד הקובע לצורך קביעת תנאים כאמור בסעיף 78.

שגית אפיק: כיום המועד הקבוע בסעיף 78, הוא הפרסום ברשומות.

שגית אפיק: יש כאן תיקון שלעניין תוכנית לתשתיות לאומיות, במקום מועד הפרסום ברשומות, זה יהיה מועד ההודעה בעיתונות.

שגית אפיק: (2) נכללו בתוכנית לתשתית לאומית שינויים של תוכנית מיתאר ארצית אחרת או תוכנית מיתאר מחוזית, יצוינו בתוכנית לתשתית לאומית השינויים גם לתוכניות כאמור.

שגית אפיק: (3) (א) הוועדה לתשתיות תדון בתוכנית לתשתית לאומית לאחר שנבדקה בדיקה מוקדמת בידי מתכנן שאינו עובד המדינה, אשר מינה יושב-ראש הוועדה מתוך רשימת מתכננים שיקבע שר הפנים (להלן בסעיף זה – המתכנן).

שגית אפיק: המתכנן יסיים את בדיקת התוכנית וימסור לוועדה בכתב את הערותיו בתוך שבעה ימים מיום שהועברה התוכנית לוועדה.

שגית אפיק: (4) (א) (1) תוכנית לתשתית לאומית שהוגשה לוועדה לתשתיות תועבר, באותו יום שהוגשה לה, ליועץ הסביבתי של הוועדה.

שגית אפיק: (2) היועץ הסביבתי ימציא למגיש התוכנית, בתוך שבעה ימים מיום שנמסרה לו התוכנית, הנחיות להכנת תסקיר השפעה על הסביבה.

שגית אפיק: העתק מההנחיות יומצא למתכנן הוועדה לתשתיות.

שגית אפיק: (ג) התסקיר יוגש לוועדה לתשתיות וליועץ הסביבתי שלה בהתאם להנחיות כאמור בספקה 4(א)(2).

שגית אפיק: (ד) בתוך שבעה ימים מיום קבלת התסקיר, רשאי היועץ הסביבתי לדרוש ממגיש התוכנית להשלים את התסקיר.

שגית אפיק: העתק הדרישה יישלח לוועדה לתשתיות.

שגית אפיק: לא נדרשה השלמה כאמור, יראו את התסקיר כאילו הוא שלם.

שגית אפיק: (5) הוועדה לתשתיות רשאית לפטור את מגיש התוכנית מהגשת תסקיר השפעה על הסביבה או לחייבו להגיש חוות דעת סביבתית במקום התסקיר.

שגית אפיק: בסימן זה, חוות דעת סביבתית – חוות דעת הבוחנת סוג מסוים של השפעה על הסביבה על ידי תוכנית.

שגית אפיק: (6) (א) הוועדה לתשתיות תדון בתוכנית לתשתית לאומית, תחליט להעבירה להערות הוועדות המחוזיות, לדחותה או להתנות תנאים להעברתה, ותפרסם את החלטתה, בתוך עשרים ואחד ימים מיום שהוגשה לה התוכנית, התוכנית המתוקנת או חוות דעת היועץ הסביבתי, לפי העניין ולפי המאוחר מביניהם.

שגית אפיק: (1) תפרסם הוועדה על העברת התוכנית בעיתון כאמור בסעיף 1א, אך יראו כאילו במקום "בשני עיתונים" נאמר "בשלושה עיתונים", ובמקום "שלפחות אחד מהם הוא עיתון נפוץ", נאמר "שלפחות שניים מהם הם עיתונים נפוצים".

שגית אפיק: (ג) תוכנית לתשתיות לאומית תהיה פתוחה לעיון הציבור במשרד המועצה הארצית, במשרד הוועדה המחוזית הנוגעת בדבר ובמשרד הוועדה המקומית הנוגעת בדבר.

יעקב ליצמן: מה שעושים כאן בדרך כלל, לוקחים עיתון או שניים ומפרסמים בו כל הזמן ולא חשוב כמה זה עולה ואפילו שיש מקומות יותר זולים.

יעקב ליצמן: אני קורא עיתון ואני רואה שהדברים לא מפורסמים בו.

שגית אפיק: (8) כל מי שרשאי לפי סעיף 100, להגיש התנגדות לתוכנית כאמור באותו סעיף, רשאי להגיש השגה על תוכנית לתשתית לאומית שהועברה כאמור בפסקה (6), בתוך שלושים ימים מיום הפרסום בדבר ההעברה כאמור בפסקה (6)(ב)(1).

שגית אפיק: היום מי שרשאי להגיש התנגדות לפי סעיף 100, זה כל מי שמעונין בקרקע, בבניין או בכל פרט תכנוני והרואה עצמו נפגע על-ידי התוכנית, וכן ועדה מקומית ומתכנן המחוז.

שגית אפיק: (9) (א) ועדת המשנה לשמיעת השגות של הוועדה לתשתיות תדון ותכריע בהשגות, בתוך עשרים ואחד ימים מהיום האחרון להגשת ההשגות.

שגית אפיק: (10) הועברה תוכנית כאמור בפסקה (6) ולא הוגשו לה השגות בתוך התקופה שנקבעה לכך, תוגש התוכנית לממשלה בתום שלושה ימים מיום תום המועד להגשת ההשגות, זולת אם החליטה הוועדה לתשתיות אחרת בתוך שלושת הימים כאמור.

שגית אפיק: (11) על אף האמור בסעיף 156(א), לא תחול התוספת הראשונה על תוכנית לתשתית לאומית.

ארז ימיני: אני אסביר את התהליך שקורה בוועדה.

ארז ימיני: לפני שהוועדה מתייחסת להתנגדויות, ועדת המשנה, יש חוקר שאמור לעבור על כל ההתנגדויות, לתמצת אותן ולנסח חוות דעתו.

ארז ימיני: על בסיס חוות הדעת הזאת - אותה חוות הדעת היא איזשהו נימוק לקבל או לא לקבל – צריכה ועדת המשנה להפעיל שיקול דעת ולהגיד אם היא מקבלת או לא מקבלת.

ארז ימיני: זה לא שרירותי אלא זה לאחר בחינה ושני שלבים.

ארז ימיני: גם ההחלטות של הוועדה לתשתיות עומדות לביקורת של הרשות השופטת ולכן הועדה חייבת לנמק.

קטן יבוא: (א1) (1) הרואה עצמו נפגע מהחלטת רשות הרישוי, כמשמעותה בסעיף 6ב, לפי פרק זה, רשאי לערור לפני הוועדה לתשתיות בתוך שלושים ימים מיום שהומצאה לו ההחלטה.

קטן יבוא: (2) חבר הוועדה לתשתיות רשאי לערור לפני הוועדה לתשתיות על החלטת רשות הרישוי, כמשמעותה בסעיף 6ב, לפי פרק זה בתוך חמישה עשר ימים מיום מתן ההחלטה.

אנה שניידר: עוד הערה.

אנה שניידר: אני מצטערת שאני מקשה, אבל אין ברירה.

אנה שניידר: בתחילת הפרק הזה שכבר נדון בישיבות קודמות היו דברים שהאוצר היה צריך להחזיר תשובות.

משה גפני: אני מציע לעשות ועדת הסכמות גם כאן בוועדה.

משה גפני: לך יש מועד ואתה רוצה לגמור את ההצבעות ביום ראשון ומובן גם למה.

משה גפני: אתה צריך לקחת את יושב-ראש האופוזיציה בוועדה, לקחת כמה הסתייגויות מהותיות שעל זה הוא רוצה הצבעה.

דינה רצ'בסקי: אני חוזרת ומציעה - מה שלא עשתה ה-ול"ל אפילו לפני עשר שנים, היא לא ביטלה את התוכניות הארציות – מספר חלופות: שזו תהיה ועדת משנה של המועצה הארצית, ואם לא, שזאת תהיה רשות ערעור לכמה מהחברים שלה למועצה הארצית.

דינה רצ'בסקי: אם לא, לקבל את אישור המועצה הארצית.

יעקב ליצמן: אנחנו חוזרים לסדר היום.

יעקב ליצמן: אני מציע למשרד הפנים שאם יש לו הערות והסתייגויות, שיגיש אותן דרך משרד הפנים או דרך חבר כנסת.

יעקב ליצמן: שר הפנים יודע איך להעביר את ההסתייגויות.

יעקב ליצמן: אני מודה לכם.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: סיימנו את הדיון בנושא הזה.

עופר חוגי: בפעם הקודמת כשהיה כאן דיון, נציגי האוצר הבטיחו להעביר לנו רשימות פרוייקטים.

אביגדור ליברמן: הדוגמה הבולטת ביותר היא השוק הסיטונאי בתל-אביב, שם עומדים היזמים בתור כדי לפנות את השוק הסיטונאי ולבנות שם בנייני משרדים ולהעביר את השוק למסובים.

אביגדור ליברמן: מה שתוקע את זה, זה הריב בין המדינה לבין בזק.

אביגדור ליברמן: בזק קיבלה קרקע לחכירה מהמדינה ליד צומת מסובים והיום מנסה לסחוט את המדינה באמצעות הפיצויים, דבר שלא יכול להיות כי בזק לא במדינה אחרת.

אביגדור ליברמן: כל הוויכוח כאן הוא בין בזק למדינת ישראל וזה אבסורד.

אביגדור ליברמן: זה תוקע פרוייקט של רבע מיליארד דולר שאפשר להתחיל אותו מחר.

אביגדור ליברמן: תסתכלו על פינוי שדה דב ובניית שדה תעופה בים.

אביגדור ליברמן: מה שתוקע את זה כאן זה הריב בין רשות שדות התעופה לעיריית תל-אביב ולמשרד הביטחון.

אבי גפן: אמרתי בדיונים הקודמים שמי שקובע ומכתיב איזה פרוייקט הולך לוועדה, זה לפי ההגדרות שיש בחוק.

אבי גפן: שנית, ראש-הממשלה ושר האוצר יקבעו איזה פרוייקטים הולכים לוועדה ולא כל פרוייקט יכול להגיע לשם ועל העניין הזה אין מחלוקת.

יעקב ליצמן: אנחנו ממשיכים בחוק הנגב.

יעקב ליצמן: סעיף 7 – היום והתקופה הקובעת לפרק ב' בחוק ההסדרים הנ"ל.

יעקב ליצמן: ) סעיף 8 – תיקון פקודת מס הכנסה.

יעקב ליצמן: )(חוק הנגב) סעיף 9 – תיקון חוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט1959-.

יעקב ליצמן: ) סעיף 12 – תיקון חוק הלוואות לדיור, התשנ"ב1992-.

יעקב ליצמן: )

יואל נווה: הממשלה רוצה להודיע שהיא חוזרת בה משני הסעיפים.

ישראל כץ: הצעתי מתבססת על הפשרה שהממשלה גיבשה אבל באה למקד אותה וללטש אותה בשוליים בלבד כאשר לא מדובר כאן בחוק אלא בעלויות שוליות שבשוליות אבל כאלה שפותרות בעיות ענייניות ואפילו משפטיות פוטנציאליות.

ישראל כץ: מאחר שאני יזמתי את החוק ואני מכיר את ההגיון שלו, כשהגיעו לפשרה הראשונה לא שיתפו אותי בנושא ולא ישבו ממש עם אלה שיודעים את הנתונים, היו מלכתחילה כמה בעיות שוליים שנשארו אחרי העברת החוק המקורי.

ישראל כץ: למשל, ישובים כפריים קטנים מאוד, ארבעה ישובים באזור שפיר כאשר חלק משפיר נכללה וארבעה ישובים שלא נכללו, קיבוץ או שניים במועצה אזורית יואב שגם הם בטווח הגיאוגרפי הנכון, ומועצה אזורית דרום הר חברון שהיא חלק מהרשות לפיתוח הנגב ולא ציינו אותה בתוך החוק.

ישראל כץ: לגבי הישובים הלא מוכרים - הבדואים בעיקר - הממשלה הולכת לשלב בתוך החוק הזה החלטה גיאוגרפית גורפת.

ישראל כץ: בחוק המקורי אנחנו ציינו נקודות ישוב כי עשינו גם דירוג באחוזי ההנחות שהם קיבלו ובניגוד לחוק המשכנתאות שהוא גורף וכללי והתאמנו אותו, כאן ציינו נקודות ישוב.

ישראל כץ: ברגע שהממשלה מציעה לקבל החלטה גורפת על כל ישוב שנמצא בנפת באר-שבע וכולי שהוא יקבל נדמה לי עשרה אחוזים, לא ניכנס כאן להגדרות של מה זה ישוב בדואי, מה זה בסיס צבאי, ואני לא יודע אם אתם מודעים להשלכות על כל בסיסי צה"ל ועל כל מי שעובד בבסיסי צה"ל.

ישראל כץ: אגב, זה פוגע במצפה רמון כי היום מי שעובד בבסיס שליד מצפה רמון ולא גר במצפה רמון, הוא לא מקבל הנחה ולכן הוא רוכש מגרשים במצפה רמון ובונה שם את ביתו.

ישראל כץ: ברגע שאת נותנת גם למי שגר בבסיס, הוא כבר לא קונה במצפה רמון.

ישראל כץ: אתם הלכתם על ניסוח שיפתור איזושהי בעיה.

ישראל כץ: בשורה התחתונה אני מציע - בדיוק כמו חוק המשכנתאות לאזור הנגב - ללכת על קו רוחב 120 כאשר כל ישוב שנמצא בתחום המועצות האזוריות – כי אני לא רוצה להכניס את קרית ארבע לשם – שפיר, יואב ודרום הר חברון, דרומית לקו הרוחב 120, ייכלל במסגרת החוק בהתאם לישובים שבסביבתו.

ישראל כץ: דרום הר חברון שבלאו הכי יש להם שבעה אחוזים, יקבלו עשרה אחוזים.

ישראל כץ: הישובים שמדובר בהם, ואני מוכן גם לפרט אותם, הם מעטים מאוד ואפשר לעשות את זה בדיוק בנוסח ההחלטה הזאת.

ישראל כץ: בזה גם חוסמים כל בג"ץ אפשרי כי הבעיה העיקרית בחוק הזה שתמיד ליד ישוב קיים שמקבל הטבות, מטרים ממנו יש גם ישוב שלא מקבל.

ישראל כץ: בניגוד לגליל, גם אין את קו הרוחב העתיד, ושם מוגשים בג"צים רבים, כולל כפר ורדים שהוכנסה להטבות במס דרך בג"ץ.

ישראל כץ: כאמור, אני מציע להתייחס לדרומית לקו רוחב 120 ואני מוכן גם לומר באיזה ישובים מדובר.

טלי דולן: חוק הנגב במקורו כלל רשימה של ישובים שנמצאת בהצעה המקורית, להם הוענקו הטבות במדרגים שונים, החל מחמישה אחוזים ועד 25 אחוזים לפי החלטה שהתקבלה אז.

טלי דולן: המדרג נקבע בפברואר 2001 לפי הראייה שהייתה לגבי איזה מהישובים אנחנו חושבים שנכון לתת לו הטבות יותר גבוהות מאשר לאחרים.

טלי דולן: זה החוק שבאנו בהחלטת ממשלה עכשיו לעשות בו שינויים כשהשינוי המהותי והעיקרי שנעשה זה הפחתה של שני אחוזים בהטבות שניתנו.

טלי דולן: לא שינינו את המדרגים, לא שינינו את הישובים, לא שינינו את החשיבות של הישובים בעיקרם אלא יש הפחתה של שני אחוזים ולזה יש מספר סייגים לא גדול.

טלי דולן: למשל, לא נעשו הפחתות לגבי ירוחם ודימונה שחשבו שרוצים להמשיך לעודד אותם.

טלי דולן: במצפה רמון יש גם הטבות לפי חוק אחר וההטבות ההן הן לא פחות טובות.

טלי דולן: זאת אומרת, ההטבות של החוק הזה לגבי מצפה רמון, מבחינת מה שהן נותנות זה כמעט זהה בנוסחים שונים למה שקיים בחוק הקודם.

טלי דולן: הבקשה שהועלתה כאן לשינוי ותוספות היא מעבר להסכמות שהושגו במסגרת ולכן זה הונח כך על שולחן הממשלה.

טלי דולן: אפשר לבקש הכל, אפשר לנמק הכל ואפשר להגיע להרבה מאוד דברים אבל יש פה פרי של הרבה מאוד דיונים והרבה מאוד ויכוחים והגיעו לאיזושהי הסכמה.

משה גפני: נציגת משרד המשפטים העירה הערה שאני לא הייתי ער לה ואני אכן אעבור שוב על הרשימה.

משה גפני: אני חשבתי שהגיעו להסכמה שהיא גם על דעתו של ישראל כץ.

משה גפני: לגבי רשימת הישובים, מדובר על שלושה ישובים שנמצאים ליד באר-שבע כאשר אחד מהם הוא מיתר.

משה גפני: יש לי שם חברים ואני חושב שכמה שאפשר לתת להם יותר, צריך לתת להם יותר.

משה גפני: מה שקורה הוא שבשני ישובים אתה מוריד בשני אחוזים כאשר המצב הסוציו-אקונומי בהם הוא לא שונה ובישוב אחד אתה מעלה בשני אחוזים, ואתה עושה זאת בשעה שאתה מקצץ בכל המקומות.

משה גפני: לגבי ערד ושדרות יש לי השגה כי שדרות היא יותר צפונית מאשר נתיבות וערד היא יותר דרומית.

משה גפני: לא היה צריך לעשות אפליה בעניין הזה.

אנה שניידר: אם ישנה אולי איזושהי הצעה לתקן את זה וללכת על קו רוחב, אני מבחינה משפטית, ורק מבחינה משפטית, הייתי מרגישה הרבה יותר נוח כי הייתי אומרת שהמדינה חושבת, הממשלה חושבת שיש לעודד חלק מסוים של המדינה.

ישראל כץ: לכן אני אומר שאנחנו נהגנו בצורה אחראית.

ישראל כץ: גבירתי הנציבה, כשאני הצעתי קו רוחב 120, זה לא היה משהו פוליטי אלא פשוט מבחינה משפטית – ולא דיברתי עם אנה שניידר קודם - כי אני מכיר את הבג"צים שיש בגליל לגבי הישובים הגבוליים כאשר קובעים קו רוחב אחד שהוא מכניס מעט מאוד ישובים.

טלי דולן: לכן לומר שזה מה שייתן לנו את הפתרון האולטימטיבי לשאלת הבג"ץ, זה לא נכון.

טלי דולן: אנחנו נמצאים כאן בסיטואציה שהיה איזשהו דיון, טוב או לא טוב, הייתה מסכת של התדיינות סביב החוק הזה וההסכמות הובאו לאישור הממשלה.

טלי דולן: אפשר לפתוח את הכל מחדש ולהתחיל עם הסכמות חדשות, אבל יש לזה מחיר מאוד כבד.

ישראל כץ: עדיפות.

ישראל כץ: שפיר, כמו שאר ישובי שפיר, ירדו מעשרה אחוזים לשמונה אחוזים.

ישראל כץ: קוממיות, רווחה, חזון יחזקאל, זבדיאל.

ישראל כץ: אותם ישובים במועצה אזורית יואב – שאגב, פנו לבג"ץ – כוללים חמישה קיבוצים: געש, גלאון, בית ניר, בית גוברין ונגבה.

ישראל כץ: לשדה יואב יש עשרה אחוזים שיורדים לשמונה אחוזים.

ישראל כץ: אני מציע שחמשת הקיבוצים יהיו במסגרת שמונה אחוזים.

ישראל כץ: בהר חברון יש היום במסגרת התקנות שבעה ישובים ואני מציע לתת להם מה שנותנים לישובים הבדואים הלא מוכרים בהגדרתם, ויש גם סיבה לזה כי הם היו תלויים אחד בשני.

ישראל כץ: כשרצו להכניס את הר חברון שאלו למה לא הבדואים ואמרנו שזה יידון ביחד.

ישראל כץ: הבדואים מקבלים עשרה אחוזים, שיקבלו גם עם עשרה אחוזים.

ישראל כץ: יועלו משבעה אחוזים לעשרה אחוזים.

ישראל כץ: מדובר על צדק יותר מאשר על כסף.

ישראל כץ: כל זה דרך אגב לדעתי לא מגיע לחצי מיליון שקלים.

טלי דולן: מה שאני הולכת להציג מתייחס לסעיף 48 בהצעה ומתייחס לסעיף 48 כולו.

טלי דולן: ההליך הזה היום כרוך בכל מיני בעיות מיסוי בחוק מיסוי מקרקעין בגלל הנוסח של החוק הקיים, בגלל פסיקה שהתפתחה במשך השנים.

טלי דולן: מה שמוצע כאן זה לאפשר את ההליך הזה של איחוד וחלוקה בלי שיהיה עליו מיסוי כל עוד החלוקה נעשית בהתאם ליחסים שהיו לבעלי הזכויות לפני החלוקה.

טלי דולן: אם יש הפרשים בחלוקה, ביחסים ביניהם, נותנים ומעבירים אחד לשני, או שבמסגרת החלוקה הזאת יש תמורה שהיא תמורה מעבר לחלוקה בין הצדדים, על ההפרש הזה ישלמו מס.

טלי דולן: כל השאר, מה שהוא רק הליך של איחוד וחלוקה שהוא הליך רישומי, על זה לא יהיה תשלומי מסים.

טלי דולן: לי יש חלק א' ולך יש חלק ב', אנחנו עכשיו מחברים את שתי החלקות האלה וכל אחד מקבל חצי בחלקה של השני.

טלי דולן: יש פה עסקה של חליפין.

טלי דולן: אני ויתרתי על חצי וקיבלתי חצי מהשני.

טלי דולן: בשיטת המיסוי הקיימת היום, עסקת חליפין כזאת חייבת במס.

אנה שניידר: בחוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה), התשכ"ג1963- - (1) בסעיף 29 במקום "62, 63, 66, 67 ו69-" יבוא: "62, 63, 66 ו69-".

29 יבוא: 29א.

29 יבוא: שווי רכישה של זכות במקרקעין לאחר איחוד או חלוקה.

29 יבוא: (א) שווי הרכישה של זכות במקרקעין שנתקבלה על ידי המוכר במכירה פטורה ממס לפי סעיף 67, יהיה שווי הרכישה שהיה נקבע לפי פרק זה לזכות במקרקעין שמכר אותו המוכר במכירה הפטורה כאמור.

29 יבוא: הייתה המכירה פטורה כאמור בסעיף 67(א)(2), יופחת משווי הרכישה לפי סעיף זה שווי הרכישה שנקבע לזכות שבשלה שולם סכום הפרש, כהדרתה בסעיף 67(ב).

29 יבוא: (ב) לזכות שבשלה שולם סכום הפרש, כהגדרתה בסעיף 67(ב), שנרכשה על ידי משלם סכום הפרש במכירה פטורה ממס כאמור בסעיף 67(א)(2) – ייקבע שווי רכישה לפי פרק זה.

29 יבוא: (ג) בסעיף זה, "מכירה פטורה ממס לפי סעיף 67" – לרבות מכירה ששולם בשלה סכום הפרש, כאמור סעיף 67(א)(2).

29 יבוא: בסעיף 37, בפסקה (1), אחרי פסקת משנה (ז) יבוא: (ח) לגבי זכות במקרקעין שווי רכישתה נקבע לפי סעיף 29א(א) – היום שהיה נקבע לפי פרק זה לרכישת הזכות במקרקעין שמכר המוכר במכירה הפטורה, כהגדרתה בסעיף 29א(א)(ג) לגבי הזכות שבשלה שולם סכום הפרש, כהגדרתה בסעיף 67(ב) ואשר שווי רכישתה נקבע לפי סעיף 29א(ב) – היום שבו נרכשה אותה זכות.

29 יבוא: אני מדלגת ועוברת לפסקה (5).

29 יבוא: (5) בסעיף 65 אחרי "על פי כן דין" יבוא "שהוראות סעיף 67 אינן חלות לגביה".

67 יבוא: פטור באיחוד וחלוקה.

67 יבוא: (1) לא שולם סכום הפרש בכסף או בשווה כסף והחלוקה נעשתה בהתאם לחלקיהם בזכות המקורית (להלן – סכום הפרש) – פטורה המכירה ממס.

67 יבוא: (2) שולם סכום הפרש – פטורה המכירה ממס, למעט מכירת הזכות שבשלה שולם סכום ההפרש, לרבות הזכות שהתקבלה שלא בהתאם לזכותם המקורית, ויראו בזכות שבשלה שולם סכום ההפרש זכות נוספת במקרקעין.

67 יבוא: (ב) בסעיף זה - "איחוד מקרקעין" – איחוד מגרשים לפי חוק התכנון והבנייה התשכ"ה1965-.

67 יבוא: "הזכות שבשלה שולם סכום הפרש" – החלק היחסי מהזכות במקרקעין שנתן המוכר, שהוא כיחס שבין סכום ההפרש שקיבל המוכר, לבין הסכום הכולל של שווי הזכות במקרקעין שקיבל המוכר עקב איחוד המקרקעין או חלוקת המקרקעין בתוספת סכום ההפרש שקיבל המוכר.

אנה שניידר: הוראות סעיפים 29, 29א, 37, 65 ו67- לחוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה), התשכ"ג1963-, כנוסחן בסעיף 48 לחוק זה יחולו על עסקאות שנערכו לאחר יום תחילתו של חוק זה.

אנה שניידר: אני רוצה לשאול כאן האם ההסדר שמוצע כאן זהה להמלצות של רבינוביץ?

אנה שניידר: אני יודעת שאתמול ישבה ועדת שרים כדי לאשר את המלצות ועדת רבינוביץ וזה אומר שזה עומד להגיע לכנסת לחקיקה.

אנה שניידר: אם זה לא אותו הדבר, נראה לי שאין מקום לדון בזה עכשיו אלא עדיף להמתין לחוק של שועדת רבינוביץ.

אנה שניידר: אם זה אותו הדבר, בשביל מה היו צריכים בוועדת רבינוביץ לדון בנושא?

אנה שניידר: הייתי מבקשת לשמוע הסבר לעניין הזה כי יכול להיות שאני אציע לכם אולי להוציא את הסעיפים האלה.

שרון גלעם: הסעיף הזה שבחוק ההסדרים הוא סעיף מוסכם, הוא סעיף שעבר יותר מהחלטת ממשלה אחת ומעולם לא הייתה החלטת ממשלה נוגדת שמבקשת למשוך אותו, כמו שגם אמר עכשיו יואל נווה.

שרון גלעם: הסעיף הוא סעיף שיש בו הטבה חשובה מבחינת עסקאות פינוי-בינוי.

שרון גלעם: בעיקרון כל הרעיון של פינוי-בינוי הוא שאתה בעצם מצופף ולכן בבת-אחת מבחינת בעל היחידה בפינוי-בינוי, יש לו עלייה מאוד גדולה מבחינת זכויות בנייה.

שרון גלעם: הדבר השני.

שרון גלעם: אתם עדיין לא יודעים מה הולך להיות עם רבינוביץ.

שרון גלעם: רבינוביץ זו מקשה גדולה שיש בה המון דברים ומאוד יכול להיות שבגלל שזו מקשה גדולה, אתם תיתקלו בקשיים.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה זה רבינוביץ ומה הוא מביא.

יעקב ליצמן: לי יש דבר עצמאי שאני צריך להביא ביום ראשון, או להצבעה, או לאי-הצבעה, או פיצול, או לא פיצול.

יעקב ליצמן: כשאת אומרת שאפשר להצביע, את מכריחה אותי לנקוט מדה.

שרון גלעם: פה יש דבר אחד - שלגביו אני לא מבינה את נציבת מס הכנסה כי הוא מוסכם בינינו – והוא שמתחמי פינוי-בינוי צריכים להיקבע על-ידי ועדה בין-משרדית.

יעקב ליצמן: אני מקדם בברכה את חבר הכנסת מיכאל קליינר.

ישראל טויטו: אתם לא מודעים למה שקורה היום בשטח וזה אמור גם לגבי שכונת הארגזים ובכל מקום אחר.

ישראל טויטו: אתם מדברים על השטח ובאים לקבוע גורלות של אנשים שחיים וסובלים חמישים וששים שנה, אנשים שלא קיבלו שירותים מהמדינה, לא קיבלו תשתיות ופתאום המדינה מגיעה כי היא רוצה את הקרקע ולאותם אנשים אין ערך, אין להם זכויות, אין להם כלום ומפקירים אותם לידי הקבלן.

ישראל טויטו: העירייה מתנערת, כולם מתנערים ומי שצריך לתת בסוף את הדין וחשבון אלה האנשים הפשוטים האלה ואין להם אמצעים מול הקבלן.

ישראל טויטו: את הדברים האלה אתם צריכים לקחת לתשומת לבכם.

ישראל טויטו: המדינה צריכה להיות אחראית לכל פינוי-בינוי ולכל מה שקורה ולא לתת לקבלן להיות אחראי על הנושאים האלה.

מיכאל קליינר: לגופו של עניין.

מיכאל קליינר: אני מבין שמדובר בוועדה ארצית סטטוטורית שכל חבריה קבועים.

מיכאל קליינר: אני לא אוהב חברים מתחלפים שלא יודעים את קנה המידה כאשר פעם אחת ישב נציג עירייה אחת ופעם שנייה ישב נציג עירייה שנייה.

אנה שניידר: (א) הממשלה רשאית, בהמלצת הוועדה שמונתה לפי הוראות סעיף קטן (ג), להכריז בצו (להלן – צו הכרזה), על שטח כעל מתחם לפינוי לשם בינוי, או לעיבוי בנייה (להלן – מתחם פינוי-בינוי).

אנה שניידר: (ב) תוקפו של צו ההכרזה יהיה לתקופה שנקבעה בו אך לא יותר משש שנים מיום תחילתו.

אנה שניידר: (ג) הממשלה תמנה ועדה לעניין מתחמי פינוי-בינוי ואלה חבריה: (1) נציג שר הבינוי ושיכון, והוא יהיה היושב-ראש.

אנה שניידר: (2) נציג שר הפנים.

אנה שניידר: (3) נציג שר האוצר.

אנה שניידר: (4) נציג השר לאיכות הסביבה.

אנה שניידר: (6) נציג ראש-הממשלה.

אנה שניידר: (7) נציג מינהל מקרקעי ישראל שימונה בהמלצת השר לתשתיות לאומית.

אנה שניידר: סעיף 49 זה סעיף התחילה של נושא מיסוי המקרקעין.

אנה שניידר: הסעיף אומר שכל התיקון יחול על עסקאות שייעשו לאחר תחילתו של חוק ההסדרים.

אנה שניידר: סעיפים 5-1 – היטל על בעלי הכנסות גבוהות

טלי דולן: ההחלטה הייתה להטיל אחוז אחד על הנטו, על מה שנשאר לאחר ניכוי המסים כאשר כדי לפשט וליצור מערכת יותר נוחה קבענו חצי אחוז על הברוטו כי זה הרבה יותר נוח מבחינת התפעול והיישום וזה זהה לאחוז אחד על הנטו באופן משוקלל.

טלי דולן: ההיטל מוטל למעשה על כל ההכנסות.

טלי דולן: כשאנחנו מדברים על הכנסות ממשכורת ומעסק, אנחנו מטילים את ההיטל משלושים אלף שקלים בחודש ומעלה.

טלי דולן: ההצעה כוללת גם היטל של חצי אחוז על הכנסות אחרות.

טלי דולן: זאת אומרת, אם יש לי בנוסף למשכורת דיבידנד או אם יש לי הכנסה מריבית, הכנסה משכירות, כאשר כאן התקרה היא שונה וכאן היא 500 אלף שקלים וזאת מאחר שזה הבסיס להגשת דוח כאשר מתחת לזה לא מגישים דוח.

טלי דולן: לא רצינו ליצור היטל שמחייב עוד קבוצה של אנשים להגיש דוח.

טלי דולן: החישוב כמו שאמרתי הוא על שלושים אלף שקל, על הכנסתו החייבת של יחיד.

טלי דולן: זה במידה שלמשל יש יחיד שהכנסתו כוללת גם הכנסות בחישוב מאוחד.

טלי דולן: זאת אומרת, אם יש שניים שעובדים בעסק משותף או שמצטרפת הכנסה מדיבידנד להכנסה מריבית.

מיכאל קליינר: אני חושב שזו שבירת עיקרון וזה לא יכניס אפילו מאה מיליון שקלים.

מיכאל קליינר: לכן אני מתנגד לזה.

טלי דולן: לגבי השאלה שלך על ההשפעה על גביית המסים.

טלי דולן: אנחנו לא מדברים על סכומים פר אדם שהם סכומים מאוד גבוהים.

טלי דולן: נכון שהעלאת מסים באמת יכולה להשפיע על גביית מסים, אבל אם היינו פתאום מעלים את המס לשבעים אחוזים, זה מאוד יכול היה להשפיע.

טלי דולן: התוספת כאן של המס היא לא מאוד גדולה יחסית להכנסות בהן מדובר אלא היא קטנה יחסית לסכומים בהם מדובר.

טלי דולן: חוזרים לשאלה איזה מסר רוצים להעביר והמסר שרוצים להעביר דרך זה הוא שמי שנושא בנטל זה גם בעלי ההכנסות האלה.

טלי דולן: לשאלה הכללית.

טלי דולן: באופן כללי אני חושבת שנטל המס הוא גבוה, אבל צריך להסתכל על כל המכלול ועל כל הקשיים שאנחנו נמצאים בהם.

טלי דולן: במסגרת הקשיים שאנחנו נמצאים בהם זאת לא פגיעה קשה מבחינת המיסוי.

טלי דולן: אנחנו מדברים כאן על איזושהי תוספת שהיא תוספת קטנה ומעבירה מסר מעבר לנטל המס.

טלי דולן: בראייה כללית הייתי שמחה מאוד להרחיב את בסיס המס ולהקטין את נטל המסים בישראל, אמרתי את זה ואני חוזרת ואומרת את זה, זה לא סוד וזה לא משהו חריג, אבל זה קטע מאוד מצומצם שאין בו שינוי מסים משמעותי וגדול והוא מעביר מסר שהוא מסר חברתי.

אבשלום וילן: למה כאשר לוקחים את מס הכנסה ומס בריאות, הדרגה העליונה היא 34.820 ודרגת מס של 54,8?

אבשלום וילן: עדיף היה לקבוע את הקו שם ואז היה לך הרבה יותר.

אבשלום וילן: מס בריאות הוא מס לכל דבר.

אבשלום וילן: מס בריאות נעצר בשלב מסוים, ב34.850- הלוקש הוא 54,8.

אבשלום וילן: העקומה, במקום להתיישר, מתחילה לרדת.

אבשלום וילן: זה עיוות לא הגיוני.

משה גפני: מה עושה משרד האוצר.

משה גפני: משרד האוצר נזהר מלהתחיל עם העשירים ואני לא יודע למה.

משה גפני: לא לוקחים מס על רווחי הון ולא לוקחים מס על הבורסה.

משה גפני: הרי אף אחד לא רוצה לפגוע בעבודה ולא זה הנושא.

משה גפני: הנושא הוא האם הולכים להתמודד.

משה גפני: מה שקורה הוא שכאשר צריך לקצץ בתקציב או כאשר צריך לשנות מצב במצב כלכלי קשה, עושים את הדבר הכי קל – מכניסים את היד למי שלא יכול להתנגד.

משה גפני: אני מסכם את דבריי.

משה גפני: מה שקורה לצערי הרב במשרד האוצר הוא שהמציאות של התמודדות עם התקציב באופן אמיתי עם חשיבה נכונה לא נעשית אף פעם.

משה גפני: עכשיו הוסיפו חטא על פשע כאשר מכיוון שצריך לקצץ, לקחו רק מהעניים.

משה גפני: כל המדיניות של הפער החברתי שהיא פצצה מתקתקת במדינת ישראל, יותר מכל פצצה אחרת, תלך ותגבר.

משה גפני: אז מה עשו?

משה גפני: משלמים מס שפתיים ואומרים שייתנו חצי אחוז מעל שלושים אלף שקלים.

משה גפני: אנחנו מסתובבים בוועדת הכספים ומגיעים אלינו אנשים עם תלושי שכר שאני בחיים שלי כחבר כנסת שאני מקבל משכורת גבוהה, אני לא מגיע לסכומים האלה בחישוב השנתי שלי ולהם מורידים חצי אחוז.

משה גפני: לא לוקחים מהם מס על רווחי הון, לא לוקחים מהם מס על הבורסה, ולא נוגעים בהם.

משה גפני: אני אומר שנכון לעכשיו אני בקואליציה ואני אצביע בעד.

משה גפני: כשיגיעו ההצבעות ונהיה באופוזיציה, אני אצביע נגד.

סמדר אלחנני: תראו מה קורה לאנשים שמשתכרים מעל שלושים אלף שקלים ועד 34 אלף שקלים.

פרק א': (1) פרשנות.

פרק א': (א) בפרק זה הכנסה חייבת, הכנסה לפי הגדרתה בפקודה, לרבות רווח הון וכן מכירת זכות במקרקעין כמשמעותו בחוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) התשכ"ג1963-.

פרק א': (ב) הפקודה, פקודת מס הכנסה, לכל מונח בפרק זה תהיה המשמעות שישנה בפקודה זולת אם יש בפרק זה הוראה מפורשת אחרת.

פרק א': (2) היטל בשנת המס 2002.

פרק א': יחיד שהתקיים בו בשנת המס 2002 לפחות אחד מאלה, ישלם היטל בשיעור של חצי אחוז מהכנסתו החייבת בשנת המס בפרק זה: (1) הכנסתו החייבת עלתה בשנת המס על 500 אלף שקלים חדשים.

פרק א': (2) הכנסתו החייבת לפי סעיפים 2(1) ו-(2) לפקודה עלתה בשנת המס על 360 אלף שקלים חדשים.

פרק א': (3) הפחתת ההיטל.

פרק א': על אף הוראות סעיף (2) יפחת ההיתר שבו חב יחיד כאמור באותו סעיף כמפורט להלן: (1) לגבי יחיד שהכנסתו החייבת בשנת המס 2002 לא פחתה מ500- אלף שקלים חדשים ולא עלתה על 525 אלף שקלים בסכום השווה לעשרה אחוז מההפרש שבין 525 אלף שקלים לבין הכנסתו החייבת.

פרק א': (2) לגבי יחיד שהכנסתו החייבת בשנת המס 2002 לפי סעיף 2(1)(2) לפקודה, לא פחתה מ360- אלף שקלים.

אנה שניידר: (3) לגבי יחיד שהכנסתו החייבת בשנת המס 2002 לפי סעיף 2(1) ו-(2) לפקודה לא פחתה מ360- אלף שקלים ולא עלתה על 378 אלף שקלים, וסך כל הכנסתו החייבת באותה שנת מס לא עלתה על 378 אלף שקלים, בסכום השווה לעשרה אחוז מן ההפרש שבין 378 אלף שקלים לבין הכנסתו החייבת.

רחמים מלול: ההוראות לפי הפקודה יחולו בשינויים המחויבים על ההיטל כאילו היה מס זולת אם נקבע אחרת לעניין מסוים לפי פרק זה, לרבות ההוראות שעניינן מקדמות ניכוי במקור, גבייה ועונשין.

רחמים מלול: (5) ביצוע ותקנות.

רחמים מלול: שר האוצר ממונה על ביצוע פרק זה ורשאי הוא להתקין תקנות לביצועו.

רחמים מלול: בתקנות כאמור רשאי שר האוצר לקבוע בין היתר שיעור מקדמות העולה על השיעור הקבוע לפי הפקודה.

רחמים מלול: מה עם התחולה?

יעקב ליצמן: תיקון חוק תאגידי מים וביוב, התשס"א2001-

ו- יבוא: "(1) המחיר המקורי של נכס יהא שוויו ביום ההעברה, כפי שנקבע בהתאם לכללים לפי סעיף 11.

ו- יבוא: (2) שווי הרכישה יהא שווי הזכות במקרקעין ביום ההעברה, כפי שנקבע בהתאם לכללים של סעיף 11.

ו- יבוא: (3) יום הרכישה יהיה יום ההעברה.

ו- יבוא: (4) העברת הזכות במקרקעין מהרשות המקומית לחברה תחויב במס רכישה בשיעור של 0.5 אחוז משוויה לפי פסקה (2) ולא תחויב במס מכירה.

ו- יבוא: לעניין זה, "יום ההעברה" – יום חתימת הסכם ההעברה של הנכסים מהרשות המקומית לחברה".

משה אבנון: זה מבטל את סעיף 154 שקבע את הסכום אפס.

יעקב ליצמן: תיקון חוק מלווה קצר מועד, התשמ"ד1984-

יעקב ליצמן: בחוק מלווה קצר מועד, התשמ"ד1984- בסעיף 1 - (1) בסעיף קטן (א), הסיפא המתחילה במלים "ובלבד שסך כל" – תימחק.

יעקב ליצמן: (2) סעיפים קטנים (ב) עד (ד) – בטלים.

גבי פישמן: הדבר קובע דרך מאוד מסוימת שבנק ישראל פועל.

גבי פישמן: כלומר, באמצעות פיקדונות של הבנקים שמפקידים בבנק ישראל.

גבי פישמן: הפרת תקרת המק"מ תאפשר לבנק ישראל לא לעבוד יותר בפיקדונות של הבנקים שהופקדו בבנק ישראל אלא ילכו לציבור ישירות באמצעות הנפקת מק"מ והדבר יהווה תחרות מול מערכת הבנקאות.

גבי פישמן: הריבית שהבנקים מקבלים על הפיקדונות בבנק ישראל לא תהיה קיימת אלא בנק ישראל יעבוד ישירות וזה ייצור יותר תחרות על הריבית.

גבי פישמן: הריביות של בנק ישראל שהציבור יראה לפניו תהיינה יותר נמוכות והדבר גם יאפשר לפעול בצורה מאוד מיוחדת שמקובלת בעולם שתפתח את שוק הכספים בכלל, דבר שצפוי להביא לצמצום הרווח הבנקאי ולתחרות מול פער התיווך של מערכת הבנקאות.

טליה דולן: אם אנחנו מעלים את מדרגת המס הראשונה מ1,970- שקלים ל2,470- שקלים, זה אומר שבעצם אנחנו נותנים הטבה של חמישים שקלים לכל בעלי ההכנסות כי גם בעלי ההכנסות הגבוהות ביותר נכללים במדרגה הראשונה.

טליה דולן: כיוון שאנחנו רוצים למקד את ההטבה הזאת ולתת אותה באמת למשתכרי שכר המינימום שהוא 3,300 שקלים בחודש, את המדרגה של העשרים אחוזים אנחנו מורידים מ3,950- שקלים ל3,450- שקלים.

טליה דולן: זאת אומרת, מי שישתכר 3,450 שקלים, כבר ייפול למדרגה של העשרים אחוזים ועל-ידי כך ההטבה ממוקדת רק לבעלי שכר מינימום שמשתכרים 3,300 שקלים בחודש.

טליה דולן: לפי החישובים של אבי לבון שהוא סגן הממונה על הכנסות המדינה מדובר בתוספת של 1,5 אחוז לבעלי שכר המינימום ופירושו של דבר תוספת של חמישים שקלים בחודש למי שיש לו שתיים ורבע נקודות זיכוי.

טליה דולן: התוספת הזו נעלמת בשכר של 3,950 שקלים בחודש.

טליה דולן: חוק לתיקון פקודת מס הכנסה, הוראת שעה, תיקון סעיף 121.

יעקב ליצמן: מי מביא את הנושא של הקפאת השכר הממוצע במשק?

שמעון עיר-שי: 1.

שמעון עיר-שי: מדובר בתקופה של 12 חודשים כהוראת שעה.

שמעון עיר-שי: 2.

שמעון עיר-שי: התמריץ עצמו הוא לא פונקציה והוא לא יחסית לשכר בפועל אלא הוא בסכום קבוע.

שמעון עיר-שי: 3.

שמעון עיר-שי: יש דיפרנציאציה מסוימת בתמריץ לעניין מה שקראנו בחוק המוצע כאשר אם מעסיק קולט עובד מועדף, התמריץ שהוא יקבל יהיה טיפה יותר גבוה.

שמעון עיר-שי: יש עובד מועדף ויש אזור מועדף.

שמעון עיר-שי: לשני אלה יהיה תמריץ של 1,100 שקלים ובשאר המקומות עובד נוסף יהיה קצת פחות.

שמעון עיר-שי: יש פה כמה תיקוני נוסח.

חזקיה ישראל: לגבי התקופה הקודמת.

חזקיה ישראל: התקופה הקודמת קובעת פה את יוני-נובמבר.

חזקיה ישראל: מאחר שקובעים את הדבר הזה כמסמרות, נוצרת בעיה ושאלה מה קורה לגבי מעסיקים חדשים שלמשל יתחילו בנובמבר ולגביהם אין תקופה קובעת.

חזקיה ישראל: בפעם הקודמת כשהחוק הזה היה קבעו תקופה קודמת ניידת בגין מעסיקים חדשים וזאת כדי שהם יוכלו להשתלב על-פי הכללים שנקבעו.

חזקיה ישראל: מעסיק קטן שמעסיק חמישה עובדים יקבל רק עבור העובד השביעי והוא לא יקבל עבור העובד הראשון.

חזקיה ישראל: זה אומר שלגבי המעסיקים הקטנים מתעוררת כאן בעיה.

חזקיה ישראל: אני מזכיר את נושא המע"מ, בעיה שצריך לפתור אותה כדי שלא תיחשב בגדר הכנסה.

חזקיה ישראל: בזמנו נמצא לזה פתרון באמצעות פטור ממע"מ.

חזקיה ישראל: המשמעות של סעיף 14 לחוק חקיקה רטרואקטיבית לגבי חוק שהיה קיים ונגמר ולפי דעתי לא תקין לעשות כך.

חזקיה ישראל: סעיף 14 הוא חקיקה שמתייחסת לחוק שהיה בזמנו ונגמר, יש עליו ויכוח משפטי, הוצאו שני פסקי-דין ולכן לא ניתן לחוקק לגבי חוק שהיה ונגמר.

אבשלום וילן: אני מתקומם על כך שדבר כל כך כבד ורציני מגיע לחוק הסדרים.

סמדר אלחנני: השוואה לחוק הקודם צריכה להיעשות גם כלפי המצב הכלכלי ששרר אז ושורר היום כאשר אז הייתה צמיחה כלכלית והיה גידול עצום בעלייה.

סמדר אלחנני: בתקופה של נסיגה ומיתון עדיף לשחרר הכנסות כדי להגדיל ביקושים במשק.

סמדר אלחנני: מבקר המדינה ערך את הביקורת שלו ב1993- וזה שנה אחת אחרי שהופעל החוק.

סמדר אלחנני: זאת אומרת, אם היה עורך את הביקורת שנתיים-שלוש אחר-כך, אני מניחה שהיה לו עוד יותר מה להעיר לגבי ביצוע החוק.

סמדר אלחנני: הביטוח הלאומי יצטרך חצי שנה רק כדי להתארגן.

סמדר אלחנני: זיווג האינפורמציה בין האוצר לביטוח הלאומי אז היה בעייתי במיוחד וקיבלו את זה מעסיקים שלא היה מגיע להם ולעומת זאת מעסיקים שהיו זכאים לכך לא ידעו לנצל את זה.

סמדר אלחנני: הסף כאן הוא מי שמעסיק חמישה אנשים.

סמדר אלחנני: יש הרבה מעסיקים שמעסיקים את עצמם או עוד אחד או שניים ולאלה לא ניתנת תשובה.

אנה שניידר: סעיף 12 לחוק מע"מ אומר ש"תרומה, תמיכה או סיוע אחר שקיבל עוסק, ייחשבו כחלק ממחיר עסקאותיו אלא אם כן מדובר על סוגי תקבולים ששר האוצר גבה בתקנות, שזה לא יחול לגביהם".

אנה שניידר: בתקנות מס ערך מוסף יש רשימה סגורה של סובסידיות שלא כלולות בחלק ממחיר העסקאות.

אנה שניידר: אם החוק הזה יתקבל ויחליטו לפטור את הסובסידיה הזו ממע"מ, זו חקיקת משנה באישור ועדת הכספים לפי חוק מס ערך מוסף.

אנה שניידר: כלומר, כרגע נושא המע"מ אינו מהווה מכשול בחקיקה.

לאה אחדות: הניסיון הראה שהיו ליקויים די רבים בדיווחים של מעבידים ועורכת-הדין רות הורן יכולה לפרט בנושא הזה.

לאה אחדות: לגבי הצעת החוק.

לאה אחדות: גם אם מישהו ישקול לקבל אותה בחיוב, צריך לומר שלא יתכן לתת למעסיקים תמריץ עבור חודש העסקה אחת ללא התחייבות להעסקה ממושכת יותר.

לאה אחדות: יש לנו הערכה לגבי שיעור העובדים הנוספים האלה בגינם המעסיק יקבל סובסידיה כאשר בשנת 1993 הסובסידיה ניתנה לכשלושה אחוזים מכלל המועסקים במשק.

תמי מולד חיו: אנחנו מפעילים את מוקד זכויות מובטלים כבר שלוש שנים.

תמי מולד חיו: אנחנו מטפלים בפניות של מאות מובטלים מדי חודש, כאלה שעובדים מול הממסד ולא מקבלים תשובה.

תמי מולד חיו: אחת הבעיות של עידוד מעסיקים, מדובר במתן כסף לאלה שכבר יש להם עבודה, כאשר יודעים מראש שלא ייצורו כמעט מקומות עבודה.

יוחנן שטסמן: אני חייב להצביע על שלוש בעיות שהן קריטיות להפעלת התמריץ הזה.

יוחנן שטסמן: 1.

יוחנן שטסמן: קודם כל, אנחנו זקוקים לחצי שנה של התארגנות.

יוחנן שטסמן: הרי לא ניתן להפעיל מחר בבוקר פרוייקט ענק כזה.

יוחנן שטסמן: לכן התאריך הכתוב כאן, 1 בינואר 2002, גם אם הוא יידחה בחודשיים, זה פשוט לא ריאלי ולא מעשי.

יוחנן שטסמן: 2.

יוחנן שטסמן: לצורך הדבר הזה בדקנו ועשינו חשבון במינהל הגבייה.

יוחנן שטסמן: אנחנו זקוקים למינימום 45 עובדים נוספים בביטוח הלאומי, דבר שיש לו גם עלות מסוימת.

יוחנן שטסמן: כל זה לא נזכר ואין לו כל רמז בהצעה הזאת.

יוחנן שטסמן: כמובן שללא עובדים לא ניתן לעשות זאת.

יוחנן שטסמן: דהיינו, אנחנו צריכים תקציב כדי להעסיק את העובדים האלה והנושא הזה היום איננו מתוקצב.

יוחנן שטסמן: 3.

יוחנן שטסמן: אנחנו מניחים שכדי לשלם תמריץ לפי הנחת הממשלה ל45- אלף עסקים, נזדקק לסכום מינימלי של חצי מיליארד שקלים שאיננו מצוין ואיננו מסומן.

יוחנן שטסמן: גם אם נקבל את הכסף להפעלת העובדים וגם אם תינתן לנו מחצית השנה הדרושה כדי להיערך ולבצע את זה בצורה יותר טובה מכפי שהיה לפני שמונה שנים – הפעם רוצים שהמדינה לא תיכשל בזה חלילה – עדיין צריך לשלם את התמריץ הזה והתמריץ הזה יעלה לכמות העובדים המסומנת כחצי מיליארד שקלים ואנחנו לא יודעים מאין יבוא הכסף הזה ואנחנו נצטרך לקבל אותו מהממשלה.

אריה הלמן: בהצעה הממשלתית לא קיים הנושא הזה וזה מה שבעצם חבר הכנסת ריגר ביקש להוסיף.

מיכאל קליינר: זה היה הולך אם נניח היינו אומרים שמורידים מיסוי על מעסיקים כדי לתת להם תמריץ כללי על כל העובדים.

מיכאל קליינר: מה שמוצע כאן זה דבר מלאכותי וזה דבר שלא הצליח בעבר.

מיכאל קליינר: הולכים לתעשייה ואומרים לה שתקבל יותר עובדים, יהיה לה תמריץ, אותו מעסיק כבר ידאג שהבסיס ישתנה והוא כבר ידאג לקבל את העובדים והיו דברים מעולם וזה לא יעזור לאבטלה.

מיכאל קליינר: אם רוצים לתת תמריץ להעסקת עובדים, יש דרכים יותר טובות לעשות זאת.

מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך שאם היו מקצצים את הממשלה הגדולה הזו וכל קיצוץ נוסף של מיליארד שקלים בתקציב המדינה היה התמריץ הכי גדול למגזר הפרטי לקחת עובדים, כי היה לו כסף יותר זול והייתה לו יותר אפשרות להשקיע.

מיכאל קליינר: מנכ"ל הביטוח הלאומי, עד עכשיו דיברת יפה מאוד ואנשיך דיברו יפה מאוד, אבל עכשיו אתם מתחילים לדבר נגד הכלכלה.

מיכאל קליינר: כל מוצר שאתה מייקר אותו, לוקחים ממנו פחות.

מיכאל קליינר: כשאתה מוזיל אותו, לוקחים ממנו יותר.

מיכאל קליינר: הדבר שנקרא עובד זה מס.

מיכאל קליינר: גם בעל מכולת הוא בעל עסק, וגם אצל בנקים ואצל עורכי-דין יש עובדים.

מיכאל קליינר: אם תייקר להם אותם, הם יפטרו אותם ואותם עובדים יהיו מובטלים.

מיכאל קליינר: שיפוי מעסיקים זאת איזה חכמה שהאוצר עשה פעם כשהוא פשוט הוריד מס, אבל במקום להגיד שהוא הוריד מס, הוא קרא לזה שיפוי.

מיכאל קליינר: מי שמציע להגדיל מס דווקא על עבודה, זה לקחת מדורה ולהוסיף עליה שמן.

מיכאל קליינר: יש אבטלה, תגדיל אותה.

מיכאל קליינר: ברור שאם תייקר היום את עלות העבודה, יהיו יותר מובטלים.

מיכאל קליינר: תוזיל את עלות העבודה, יהיו פחות מובטלים.

מיכאל קליינר: זה א'-ב' של כלכלה.

עופר חוגי: בנוסף לכך, אני גם לא יודע באיזה מעסיק ובאיזה ענף מדובר שלהם רוצים לתת תמריץ.

עופר חוגי: אם מדברים על תיירות – אין תיירים.

עופר חוגי: אם מדובר בחקלאים – שם רוצים רק עובדים זרים.

עופר חוגי: אם מדובר בשיכון – אני לא רואה צורך בכך כי לא בונים.

עופר חוגי: על איזה מגזר מדובר?

עופר חוגי: אם מדברים על מפעלים – כולם נסגרים.

עופר חוגי: על מה מדובר ועל איזה תמריץ מדובר?

משה גפני: אני לא מצליח להבין למי זה יועיל, את מי ירמו, את מי ישקרו, מתי הביטוח הלאומי יתארגן עם זה וכולי.

חזקיה ישראל: כתוב כאן ששר האוצר רשאי להתקין תקנות ושאכן שר האוצר יכול – כפי שהיה בעבר - להתקין תקנות להפעלת החוק, ואז ניתן לתקן את הליקויים.

חזקיה ישראל: המדובר בקליטת עובדים חדשים.

חזקיה ישראל: שואלים כאן לגבי התקציב.

חזקיה ישראל: אם לא ייקלטו עובדים חדשים, לא תהיה הוצאה תקציבית.

חזקיה ישראל: לכן אין מה לחשוש מהוצאה תקציבית.

חזקיה ישראל: אם ייקלטו עובדים חדשים, ייקלטו מובטלים, כך שבמקום לשלם להם דמי אבטלה מלאים, ישלמו למעסיק 1,000 שקלים או 1,100 שקלים, תלוי בהגדרה, ואז לא תהיה ההוצאה כספית מתקציב המדינה בגין אבטלה.

חזקיה ישראל: היום המדינה משלמת באמצעות ביטוח לאומי מתקציב המדינה דמי ביטוח אבטלה.

חזקיה ישראל: במקרה שהחוק יופעל, ייקלטו מובטלים והמעסיק ישתתף בשני-שליש של משכורתו, אם לא למעלה מסכום זה.

חזקיה ישראל: גם בדוח המוסד לביטוח לאומי שנמצא כאן נאמר שהמוסד לביטוח לאומי עשה את המחקר אחרי החוק.

חזקיה ישראל: מה שהוצג כאן לפניכם זה רק הקטע שדיבר על חצי הדברים כאשר חצי הדברים שכתובים באותו מחקר לא הוצגו בפניכם.

חזקיה ישראל: שיציגו את כל הדברים לשני הצדדים, גם לטוב וגם לרע אבל זה לא תקין שהציגו רק דבר אחד ולא הציגו את מה שנכתב בהצעת החוק.

ישראל טויטו: אדוני היושב-ראש, היום כמעט שלושים אחוז מכלל המועסקים מרוויחים פחות משכר המינימום והם לא ממצים את שכר המינימום, במצב כזה המעסיקים ודאי יעדיפו לא לשלם את שכר המינימום ולא פחות מזה אלא יעדיפו לשלם חמישים דולר ולהעביר את המפעלים שלהם למדינות זרות.

ישראל טויטו: היום לא איכפת להם אם יש תעסוקה במדינה או אין כי הם דואגים לכיס הפרטים שלהם.

שמעון עיר-שי: תיקון ראשון נוגע להגדרה שהפנינו אליה והיא תוקנה כאן.

שמעון עיר-שי: "אזור באר-שבע והנגב".

שמעון עיר-שי: בהגדרות של "קבלן כוח אדם", "עובד קבלן" ו"מעסיק בפועל" – אנחנו עושים תיקונים כשרק מתאימים את זה להגדרות שקיימות בחוק קבלני כוח אדם.

שמעון עיר-שי: זה כדי שתהיה התאמה בין ההגדרות.

שמעון עיר-שי: בהגדרת "עובד נוסף", זה לא רק אזרח ישראלי כפי שמופיע כאן אלא גם תושב ישראל כפי שהיה גם בחוק הקודם, לרבות תושב ישראל באזור.

שמעון עיר-שי: לעניין הגדרת "התקופה הקודמת", בהצעת החוק נאמר 1 ביוני עד 30 בנובמבר, אבל התאריך משתנה ל1- באוקטובר עד 31 בדצמבר 2001.

שמעון עיר-שי: בסעיף 9, לגבי הסכומים, בפסקה 2(2), כתוב הסכום של 900 שקלים, אבל הסכום עולה לאלף שקלים.

משה גפני: סעיף 13 – חוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב) – הוראת שעה, התשנ"ה1995- (הקפאת השכר הממוצע במשק).

גיא: לעניין הזה יש חריג אחד והוא גמלאות הנכות שמשתלמות לפי פרק ט' לחוק הביטוח הלאומי.

גיא: לבקשת המוסד לביטוח לאומי אנחנו מבקשים להוסיף כאן עוד תיקון טכני.

גיא: היות שינואר כבר חלף ואנשים כבר קיבלו פנקסים לתשלום מקדמות, הרי השכר הממוצע חל לא רק על הסכומים שמשולמים אלא גם על התקרות לגבי גביית דמי ביטוח לאומי, ביקש המוסד לביטוח לאומי להכיל גם את המקדמות ששולמו עבור הרבעון הראשון של שנת 2002 היות שהפנקסים האלה כבר נשלחו, כאשר המקדמות האלה ישולמו, כולל העדכון – זאת אומרת, התקרות יעודכנו – ובהתחשבנות הסופית לשנת 2002 יקוזז הסכום העודף ששולם במקדמות האלה.

גיא: זה למעשה עניין טכני.

גיא: אני אתייחס לצד המשפטי ולאחר מכן אתייחס לצד הכלכלי.

גיא: אשר על כן, בסעיף 13(א) יש תיקון טכני והוא להכניס את עניין המקדמות עליו דיברתי.

גיא: שוב, אין לזה השפעה מהותית.

גיא: סעיף קטן (ב) מתייחס להקפאת ערך נקודת הקצבה שעל-בסיסה מחושבות קצבאות הילדים ושוב, זה יהיה באותה תקופה קובעת עליה מיד נדבר.

גיא: סעיף 7 קובע ש"היום הקובע" הוא ה31- בדצמבר 2001 ו"התקופה הקובעת" היא התקופה שמה1- בינואר 2002 עד ה31- בדצמבר 2002.

גיא: היות שינואר עבר והיות שאנחנו גולשים לפברואר, וסביר להניח שהחוק יתקבל בקריאה שלישית אחרי ה1- בפברואר, אנחנו נשנה את זה ל1- במרץ 2002 עד ה31- בדצמבר 2002.

גיא: המנגנון שקבוע בסעיפים 1 ו2- לחוק הביטוח הלאומי קובע שהשכר הממוצע נקבע על פי חישובים סטטיסטיים שנעשים בפועל על השכר הממוצע.

גיא: זה אומר שזה יקרה אוטומטית ולא צריך לכתוב את זה.

משה גפני: יש מצב כלכלי קשה וצריך לקצץ וצריך להקפיא.

משה גפני: צר לי שהממשלה שוב – והפעם ביתר שאת – פוגעת רק בחלשים.

משה גפני: כל הסעיף הזה לא יפגע בחזקים, לא יפגע בעשירים והם גם לא ירגישו את זה אלא מי שייפגע מזה אלה אנשים שבעצם יוצרים כאן את הפצצה המתקתקת של הפער החברתי שהולך וגדל.

משה גפני: התקציב הזה איננו מדיניות כלכלית והוא לא מביא שום בשורה.

משה גפני: התקציב הזה יגביר את הפער החברתי.

משה גפני: אני מבקש מהאוצר להתחיל לשנות את המדיניות הזאת.

משה גפני: יש כאן דבר שהוא מאוד אבסורדי.

משה גפני: אנחנו מקבלים תוצר מוגמר שהממשלה מכינה אותו.

משה גפני: אנחנו לא ממשלה - על כל פנים, יהדות התורה היא לא ממשלה - ואנחנו לא יושבים בממשלה, אבל אנחנו צריכים לבלוע כאן ולתקן כאן את כל העוולות שהממשלה עושה.

לאה אחדות: אם אמרנו שהחסכון מהקפאת השכר הממוצע הוא 320 מיליון שקלים, בזקנה ושאירים זה כ190- מיליון שקלים כאשר מתוך זה כ65- מיליון שקלים מיועדים לאוכלוסייה שמקבלת השלמת הכנסה.

לאה אחדות: אם כן, יש פה עוד דרך למזער את הנזק.

גיא: אני אתן דוגמה מספרית.

גיא: העדכון שאנחנו מדברים עליו, שהיה ב1- בינואר 2002, היה בסך 1.2 אחוז.

גיא: העדכון הזה כרגע יוקפא.

גיא: נאמר לצורך הדיון שהעדכון ב1- בינואר 2003 יהיה שני אחוזים – ואני סתם זורק מספר – זה אומר שב1- בינואר 2003, כשיעודכן השכר הממוצע, העדכון בפועל יהיה אותם שני אחוזים פלוס ה1.2- אחוז, בסך הכל 3.2 אחוזים.

גיא: סעיף קטן (ב) שמדבר על הקפאת ערך נקודת קצבה.

גיא: העיר נכון המוסד לביטוח לאומי ואמר שיש קצבאות דמויות קצבאות ילדים, זהות, שמשתלמות על פי הסכם שנחתם בין ממשלת ישראל לבין המוסד לביטוח לאומי לפי סעיף 9 לחוק.

גיא: אלה קצבאות לאותם ילדים עולים שעלו ללא הורים ולכן לפי חוק הביטוח הלאומי הם לא זכאים לקצבאות ילדים.

גיא: לפי חוק הביטוח הלאומי הם לא זכאים לקצבאות ילדים משום שהם ללא הורים.

גיא: אשר על כן נחתם הסכם בין ממשלת ישראל המיוצגת על-ידי משרד האוצר לבין המוסד לביטוח לאומי.

גיא: לכן צריך לערוך תיקון טכני שמכניס את המלים "הסכמים" לפי סעיף 9.

יעקב ליצמן: סעיף 4 – תיקון הביטוח הלאומי (נוסח משולב) – הוראת שעה, התשנ"ה1995- (קצבאות ילדים עד גיל 16).

גיא: הדבר הזה בא במקום סעיף 4 בחוק ההסדרים מספר 2 שיוסר ממנו, שהוא הסעיף שדיבר על גיל 16 והוא יורד מסדר היום, ובמקום אותם דברים שהיו כתובים בסעיף 21 לחוק הראשון, פסקה 4 לסעיף 21 לחוק הראשון, מה שהיה ידוע כביטול חוק הלפרט, חוק משפחות מרובות ילדים.

גיא: גם זה יורד מסדר היום והנוסח הזה מחליף אותו.

משה גפני: אני מספר את ההיסטוריה כי התוצאה כאן היא מאוד חמורה.

משה גפני: לאחר שבאה מפלגת העבודה למשא ומתן עם ראש-הממשלה ושר האוצר, לא ביטלו את חוקי הנגב אלא קיצצו בהם כפי שנאמר הבוקר בדיונים, אז אמרו שיהיה קיצוץ בחוק הלפרט בשווה לחוקי הנגב.

משה גפני: מכיוון שחסר כסף, הממשלה העלתה את הנושא של קיצוץ בכל קצבאות הילדים, וזה מהילד הראשון ועד הילד האחרון, קיצוץ של 12 אחוזים.

משה גפני: אני לא מדבר על תהליך שהיה של 18-16 וכל מיני הצעות שהיו בדרך.

משה גפני: זה התוצר המוגמר.

משה גפני: התוצר המוגמר הוא בעצם תהליך מסוים של הונאה כלפינו מכיוון שחוק הלפרט אומר שבתרגום לילד החמישי המשפחה מקבלת 2,235 שקלים.

משה גפני: אם אנחנו מדברים על המצב עכשיו המשפחה תקבל 1,967 שקלים כאשר לפני חוק הלפרט המשפחה הייתה מקבלת 1,961 שקלים.

משה גפני: זאת אומרת, ביטלתם את חוק הלפרט.

משה גפני: הממשלה ביטלה את חוק הלפרט.

משה גפני: המשמעות של העניין היא שבעצם מה שהציעו לנו, קיצוץ אחיד עם חוקי הנגב, זה בפועל לא נעשה אלא מה שנעשה בפועל הוא שלגבי הילד החמישי מבטלים את חוק הלפרט.

משה גפני: לגבי הילד הששי זה קיצוץ של אחוז עצום.

משה גפני: זו בעצם הפעם השנייה – הפעם הראשונה הייתה לפני הרבה מאוד שנים – שפוגעים בקצבאות הילדים וזה תקדים נורא ואיום.

משה גפני: פוגעים בקצבאות הילדים, בילד הראשון, בילד השני, בילד השלישי, בילד הרביעי, בילד החמישי.

משה גפני: אני מבקש – אני מתאר לעצמי שגם יושב-ראש הוועדה – מהביטוח הלאומי לומר לנו מה המשמעות של הקיצוץ של 12 אחוזים בקצבאות הילדים, כמה משפחות אנחנו מורידים מתחת לקו העוני, משפחות שאחר-כך נצטרך לתת להן קצבאות אחרות.

משה גפני: אנחנו נוריד עוד משפחות אל מתחת לקו העוני.

משה גפני: אנחנו לא נסכים לקיצוץ של 12 אחוזים.

משה גפני: אנחנו גם לא נסכים בשום פנים ואופן לקיצוץ דו-ספרתי.

משה גפני: כך אמר לי אלי ישי ונצטרך לדבר על זה.

משה גפני: אין ברירה, צריך לקצץ, נבלע את הגלולה המרה הזאת, אבל לא נסכים לקיצוץ כזה גבוה.

משה גפני: זאת החלטה שרירותית של הממשלה, היא לא על דעתנו ולא נסכים לה.

לאה אחדות: כשעשינו חסכונות משלושה חוקים כדי שלא נביא לידי חשבון פעמיים את אותו חסכון, כל פעם עשינו את זה באופן אחר.

משה גפני: לחבר הכנסת וילן יש טעות טכנית והטעות הטכנית היא שגם לפני הלפרט נקודת הקצבה לילד אחד הייתה נקודת קצבה אחת כאשר לילד החמישי נקודת הקצבה הייתה 3.4 נקודות.

משה גפני: גם לפני החוק של הלפרט המדיניות של הביטוח הלאומי, של כל ממשלות ישראל, הייתה שמשפחה ברוכת ילדים היא משפחה שנזקקת הרבה יותר לקצבאות ויש לזה גם הגיון מבחינת המצב הסוציאלי.

משה גפני: זה בא לידי ביטוי בכל הסקרים והדוחות על משפחות ברוכות ילדים.

משה גפני: אם האוצר היה מסכים, אני מסכים להשוות את הילד הראשון, אבל זה ברור לגמרי שכאן אנחנו הולכים לפגוע בסופר חלשים.

משה גפני: אנחנו הסכמנו, הלפרט חבר שלנו, אנחנו מתברכים בחוק שלו והסכמנו.

משה גפני: אמרנו לנציגי הממשלה שכמו בחוק הנגב, יקצצו גם בחוק הלפרט 25 אחוזים.

משה גפני: הגיעו עם חוק דרקוני, עם דבר בלתי סוציאלי בעליל - ואתה כמפלגה סוציאליסטית הייתה צריך לצרוח נגד זה – ופוגעים בקצבאות הילדים.

שמואל הלפרט: למה הבאתי את חוק משפחות ברוכות ילדים.

שמואל הלפרט: אתה חושב שקמתי בבוקר והחלטתי להביא הצעת חוק שיתאים לאוכלוסייה הערבית או לאוכלוסייה החרדית?

שמואל הלפרט: הנתונים של הביטוח הלאומי אומרים מדי שנה בשנה שיש 510 אלף ילדים עניים במדינת ישראל ואין שוני בין ילד חרדי, דתי, חילוני או ערבי.

שמואל הלפרט: גם ילד ערבי אסור שיהיה רעב במדינת ישראל.

שמואל הלפרט: הבאתי חוק ל510- אלף ילדים עניים כאשר מהחוק הזה נהנים 405 אלף ילדים.

שמואל הלפרט: סך כל עלות החוק הזה היא 480 מיליון שקלים.

שמואל הלפרט: בא האוצר ורוצה תמורת זה להוריד מיליארד שקלים.

שמואל הלפרט: את זה הוא יכול לעשות רק עם משפחות עניות.

שמואל הלפרט: זו התעללות שעוד לא הייתה כדוגמתה ומתעללים באוכלוסייה הענייה ביותר.

שמואל הלפרט: אתה אומר שזה חוק אנטי-חברתי.

שמואל הלפרט: קח משפחה עם שני ילדים ומשפחה עם שמונה ילדים.

שמואל הלפרט: משפחה עם שני ילדים, שני ההורים עובדים ובקלות הם יכולים להתמודד ולגדל שניים-שלושה ילדים.

שמואל הלפרט: קח משפחה עם שמונה ילדים, האימא כבר לא יכולה לעבוד כי יש לה שמונה ילדים והיא לא יכולה להחזיק עוזרת בבית, כך שרק אחד ההורים צריך להתמודד ולהחזיק משפחה בת עשר נפשות.

שמואל הלפרט: למי עולה יותר, לאחד שיש לו שני ילדים או למי שיש לו שמונה ילדים?

שמואל הלפרט: לילה אחד לשמוע בכי של ילד, להתמודד עם זה ולהיות ערים כל הלילה, זה שווה יותר ממאתיים שקלים.

שמואל הלפרט: כדי לקבל מאתיים שקלים בחודש, אף אחד לא מוליד ילדים ותוציא לך את זה מהראש.

שמואל הלפרט: מה שהאוצר עשה עם החוק הזה זה מזכיר את המקרה של אדם שהלך לבקש דמי ירושה ואמרו לו שהוא חייב בדמי קבורה.

שמואל הלפרט: כל החוק הזה הוא בסך הכל 480 מיליון שקלים ואיך בגלל זה העזתם להוריד מיליארד שקלים?

שמואל הלפרט: תסבירו לי איך.

שמואל הלפרט: אתם עושים זאת למשפחות העניות ביותר עליהן אתם מטילים מס בגובה של 12 אחוזים וזאת כאשר בעשירונים העליונים לא נוגעים ובמיסוי ההון לא נוגעים.

שמואל הלפרט: אתם גיבורים על המשפחות העניות ביותר שחיות מ3,000- ו4,000- שקלים בחודש.

שמואל הלפרט: זה הגיוני מה שאתם עושים?

שמואל הלפרט: עוד לא היה שוד כזה כפי שאתם עושים אותו עכשיו.

יורי שטרן: אין כסף בקופת המדינה ולכן דינו של החוק הזה לגבי משפחות ברוכות ילדים להיות מוקפא.

יורי שטרן: הכי גרוע יהיה אם הוא יופעל בצורה כזאת שכל משפחה קטנה תרגיש שעל-חשבונה כביכול מעבירים כסף לחרדים ולערבים וזאת הבשורה.

יורי שטרן: אני קורא לכם, למפלגות שעומדות מאחורי החוק, ואומר לכן שלדעתי צריך להקפיא את החוק.

עופר חוגי: אני לא חושב שצריך לקצץ מקצבאות הילדים בצורה מאוד דרסטית.

עופר חוגי: אני חושב שחטאנו בזה שחבר הכנסת ליצמן הסכים ל12- אחוזים ולתשעה אחוזים.

עופר חוגי: אני אומר שלא מכאן צריך לקצץ.

מיכאל קליינר: הלכנו ובדקנו, יגאל ביבי עשה מחקר וגם אני בדקתי עם הרבה מאוד אנשים וראיתי את הפרופורציות וראיתי בדיוק למי זה לא עוזר ולמי זה כן עוזר.

מיכאל קליינר: ברור שעיני איננה צרה בעזרה לציבור יהודי שתורם לדמוקרטיה של המדינה, שמבחינה זו תורם יותר מסיירת צנחנים.

מיכאל קליינר: אני אומר שהחבר'ה שהלפרט דואג להם, היום בחור שיש לו עשרה ילדים, נותן למדינת ישראל יותר מחייל בסיירת מטכ"ל.

מיכאל קליינר: זאת תפיסתי.

מיכאל קליינר: כל אחד מבין מה הוא עושה עם החוק שלו, איזה דבר מטומטם זה, איפה זה ממריץ ואיפה זה לא ממריץ.

מיכאל קליינר: איפה זה כסף ואיפה זה תמריץ.

מיכאל קליינר: אני בעד לתת את הכסף אבל לא בעד לתת את התמריץ כי אותו זה לא ממריץ אלא אצלו זה מסיבות דתיות.

מיכאל קליינר: אפשר למצוא לזה פתרונות ואני מדבר על אותו כסף.

מיכאל קליינר: אני גם לא נגד לתת כספים למגזר הערבי אלא אני בעד לתת לו כסף אבל דווקא לתת להם את זה בתחום של עידוד ילדי האינתיפאדה ולהגביר את הילודה באום אל פאחם?

מיכאל קליינר: אבל בסדר, זו עמדתי והיא ידועה.

מיכאל קליינר: אני אומר שברגע שהחוק הזה יתבטל יצטרכו כסף כדי לפצות ולהגדיל סכומים לתלמידי ישיבות, ואני בעד.

מיכאל קליינר: אז לדעתי תהיה אפשרות לתת את חוק הנגב ואז אפשר יהיה לא לפגוע בקצבאות הילדים שפוגעות גם באותן אוכלוסיות שאנחנו כן רוצים לעודד אותן.

מיכאל קליינר: אם אתה שואל אותי איפה אפשר לעשות את הקיצוץ הגדול, אני אומר לך איפה באמת אפשר לעשות את הקיצוץ הגדול אבל כאן צריך אומץ לב.

מיכאל קליינר: היות שהמגזר הבעייתי יותר, המגזר שבאמת פוגע במקרו כלכלה אלה אנשים שמקבלים את כספם מקופת הציבור, אם לא היינו מקצצים בשכר אלא אם היינו מקפיאים את השכר כמו לפי אותן נוסחאות שכאן הביאו לנו, מקפיאים את השכר כך שכל אחד יקבל השנה מה שהוא קיבל בשנה שעברה בשירות הציבורי, זה היה חוסך בתקציב ישירות 2,5 מיליארד שקלים.

מיכאל קליינר: באמצעות הקפאת שכר תגיע לחסכון עקיף בעיריות, באוניברסיטאות ובכל אותם מוסדות שמשלם המסים משלם את שכרם, נושא אותם על כתפיו במצב של משבר כלכלי כאשר במפעלים שיש בעיה מורידים שכר ובכל מיני מקומות אחרים שהם משק פרטי מורידים שכר, רק במשק הציבורי שמשלם המסים משלם אותו יש לנו בתקציב סעיף של 6,5 אחוזים לתוספת שכר במשק הציבורי והשאלה מאיפה יממנו את זה.

מיכאל קליינר: הקפאת שכר במשק הציבורי נותנת לנו חמישה מיליארד שקלים, דבר שיאפשר לנו לגלות נדיבות מסוימת לנכים, לא לפגוע במסכנים ביותר וגם לתת למשק לנשום ולצמוח.

משה גפני: אני מציע שבקיצוץ בשורה הראשונה במקום 1.76 – יבוא 1.82, בשורה השנייה, במקום 4.05 - יבוא 3.68, בשורה השלישית במקום חמש - יבוא 4.55.

יעקב ליצמן: סעיף 13 – תיקון חוק הבטחת הכנסה (קצבת הכנסה לבעלי רכב)

יעל אנדורן: החוק הזה אפשר לבעלי רכב להיות זכאים להבטחת הכנסה בתנאים מסוימים.

יעל אנדורן: יש שני תנאים לפיהם אנחנו מבקשים להקפיא את החוק הזה.

יעל אנדורן: הסיבה שאנחנו מבקשים להקפיא את החוק הזה - תיקון 15 לחוק הבטחת הכנסה שאומר שגם מי שיש לו רכב, יוכל לקבל הבטחת הכנסה - היא מאחר שבשנים האחרונות אנחנו רואים תופעה של גידול מאוד גדול מספר מקבלי הבטחת הכנסה, 12-10 אחוזים בשנה.

יעל אנדורן: יש שיטענו שזה בקשר לאבטלה, אבל הנתונים בהבטחת הכנסה מראים שגם בשנים בהן יש ירידה בשיעורי האבטלה – וראינו במהלך העשור האחרון שנים בהן הייתה ירידה בשיעורי האבטלה – מספר מקבלי הבטחת ההכנסה גדל.

יעל אנדורן: זאת אומרת, זה קורה גם בלי קשר למצב האבטלה במשק.

גיא: חוק הבטחת הכנסה, תיקון מספר 15, שהתקבל בינואר 2001 קבע למעשה חמישה חריגים לכלל שקובע שלפיו מי שמחזיק ברכב לא יכול לקבל קצבת הבטחת הכנסה:

גיא: התנאי הראשון הוא חריג שמדבר על כך שהרכב הוא רכב שנפח המנוע שלו לא עולה על 1300 סמ"ק ושהוא בן חמש שנים או יותר, בתנאי שאין רכב נוסף ובתנאי שיש הכנסה נמוכה ברמה כזאת שעדיין מזכה בהבטחת הכנסה.

גיא: התנאי השני הוא תנאי שבו הרכב נמצא אצל מי שצריך אותו מסיבות של טיפול רפואי.

גיא: התנאי השלישי הוא תנאי של מישהו שהוא נכה ברגליו, בין מי שתובע בעצמו את הגמלה, בין בן-זוגו ובין ילד שלו.

גיא: התנאי הרביעי הוא תנאי של ילד של מי שתובע את גמלת הבטחת הכנסה שמקבל קצבת ילד נכה.

גיא: התנאי החמישי הוא תנאי שבו מדובר ברכב שלמעשה לא נמצא בשימוש, הרשיון עבורו הופקד וממילא הוא לא במסגרת הדיון כאן.

גיא: אנחנו כאן למעשה מדברים רק על התנאי הראשון ועל התנאי הרביעי.

גיא: התנאי הראשון הוא אותו תנאי של רכב שנפח המנוע שלו הוא עד 1300 סמ"ק והוא בן חמש שנים או יותר.

גיא: התנאי הרביעי הוא תנאי של אותו מצב שבו יש ילד שמקבל קצבת ילד נכה.

גיא: ייאמר מיד שכאשר הנכות של הילד נובעת מנכות ברגליים, נכות שלא מאפשרת לו להתנייד, זה נכנס בתוך הפסקה השלישית שבה אנחנו לא נוגעים.

גיא: לגבי הפסקה הראשונה, אני חושב שהיא מובנת מאליה.

גיא: הצעת החוק דוחה את זה עד לאוקטובר 2004.

יורי שטרן: זה רק בתנאי שאדם עובד וכאן כל מה שאמרה יעל על הגידול בתופעה של שמקבלי הבטחת הכנסה שאפרופו הסיבה לכך שגם בימי האבטלה הקטנה היה גידול באוכלוסייה הזאת, זה קודם כל אודות לעלייה כי מה שקורה הוא שהעולים שמגיעים בגילאים היותר מבוגרים והם לפני גיל הפנסיה, בני 45 ומעלה, הם כמעט ולא נקלטים בשוק העבודה.

יורי שטרן: הדבר החשוב הוא שהחוק הזה אומר שמי שיש לו הבטחת הכנסה, מי שחי מהבטחת הכנסה כאשר חלק מהם אלה אנשים שנמצאים במעגל הזה זמן רב חלק הולך וגדל, אלה המובטלים שבששה חודשים מיצו את דמי האבטלה שלהם ולא מצאו עבודה.

יורי שטרן: לכן הם חייבים למכור את הרכב ובתנאי זה הם מקבלים הבטחת הכנסה.

יורי שטרן: אני אומר שהחוק הזה אומר שמקבל הבטחת הכנסה יהיה זכאי לרכב מנוע ישן – לפי החוק היום אסור שיהיה לו אפילו טוסטוס – בתנאי שיש לו פרנסה מעבודה בגובה של לא פחות מעשרים אחוזים מהמשכורת הממוצעת, שזה מתקרב ל1,400- שקלים.

יורי שטרן: החוק הזה מעודד את מקבלי הבטחת ההכנסה לצאת לעבודה.

יורי שטרן: הוא גם מחייב את אותו אדם, מי שרוצה להחזיק רכב, להיות בעל פרנסה שמאפשרת לו גם להחזיק את הרכב.

יורי שטרן: זה חוק שמעודד תעסוקה.

יורי שטרן: אפרופו, חוק הבטחת הכנסה בנוי כך שלמשל בודד שמקבל הבטחת הכנסה, מותר לו להרוויח ללא קיזוז מהבטחת הכנסה עוד 13 אחוזים מהמשכורת הממוצעת במשק.

יורי שטרן: אנחנו מחייבים אותו לעבוד ולהשתכר לפחות עשרים אחוזים מהמשכורת הממוצעת, זאת אומרת ששבעה אחוזים מהמשכורת הממוצעת הוא מחזיר לאוצר על-ידי קיזוז משלא מהבטחת הכנסה.

יורי שטרן: אותה מסה גדולה, לפי הערכת ביטוח לאומי, אולי – כי אף אחד לא יודע – מחוץ למעגל מקבלי הבטחת הכנסה, יש אולי עוד 15 אחוזים נוספים לעומת המקבלים שהם לא מקבלים הבטחת הכנסה רק בגלל שיש להם רכב.

יורי שטרן: אז הם יבואו וידרשו את הבטחת ההכנסה.

יורי שטרן: אף אחד לא יכול היום לומר אם יש כאלה או אין.

יורי שטרן: אני טוען שאדם שאין לו הכנסה וגם לא מקבל הבטחת הכנסה, אין לו אגורה והוא לא יכול להחזיק רכב.

יורי שטרן: אם כן, מדובר ב15- אחוזים שהם רמאים לפי הגדרת ביטוח לאומי.

יורי שטרן: אם יש לנו כאלה, הם כבר יודעים לרשום את הרכב על שם הבת, על שם הבן-דוד, על שם מישהו.

יורי שטרן: אם קיימים אחוזים אלו או אחרים, מתוך מאה אחוז מקבלי הבטחת הכנסה, רבים שיצאו לעבודה ועבודה מוכרת ולא מתחת לשולחן וזאת כדי לזכות בזכות להיות בעלי רכב, על-ידי זה שמקזזים מהם בין שלושה לשבעה אחוזים מהמשכורת הממוצעת נכון לחוק הקיים, מהפרנסה הנוספת שלהם, הם יממנו חלק גדול, אם לא את הכל, של אלה שיתווספו למעגל מקבלי הבטחת הכנסה.

יורי שטרן: יש כמיליארד שקלים שאנחנו משלמים בהבטחת הכנסה.

יורי שטרן: יכול להיות שאנשים שמקבלים היום הבטחת הכנסה, חלק גדול מהם ילך לעבוד בפרנסה נוספת שהיא לפחות עשרים אחוזים מהמשכורת הממוצעת.

מיכאל נודלמן: אני לא מבין למה כולם נגד.

מיכאל נודלמן: מה שקורה כאן קרה בנושא השאלת הספרים.

מיכאל נודלמן: נתנו לאנשים בכמה ערים אפשרות להשתמש בחוק הזה ואחר-כך הם צודקים כשהם שואלים כמה זה עולה.

מיכאל נודלמן: אמרו לנו שהשאלת ספרים עולה 180 מיליון שקלים, אבל עכשיו אנחנו מבינים שזה לא יותר משלושים מיליון שקלים.

מיכאל נודלמן: גם כאן, זה לא עולה למדינה שום דבר.

מיכאל נודלמן: אם אנחנו רוצים שהאנשים יהיו רמאים, מי שרוצה, יהיה רמאי.

מיכאל נודלמן: אם אנחנו רוצים שהכל יהיה בסדר, אנחנו צריכים לעשות פיילוט ואני מבקש שהפיילוט אכן ייעשה.

תמי מולד חיו: יש אמירה שיוצאת מתוך הנחה כאילו אנשים לא רוצים לעבוד, כאילו לאנשים נוח להיות נתמכי קצבאות, כאילו העניים אשמים בעוני, המובטלים אשמים באבטלה, ואלה שמקבלים הבטחת הכנסה אשמים בקבלת הבטחת ההכנסה.

תמי מולד חיו: זה מה שעומד מאחורי כל התיקונים האלה.

תמי מולד חיו: מי שמובטל לא עושה זאת היום מתוך בחירה אלא כי היום אין עבודה.

תמי מולד חיו: אם רוצים לטפל בבעיה של האבטלה, בבקשה, תוסיפו תקציב לשירות התעסוקה, תדאגו ליצור מקומות עבודה ואל תפקירו את האנשים כל הזמן.

עופר חוגי: סעיף 16 – תיקון חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מספר 12), התשנ"ד1994- (הנחה בתרופות לעולים חדשים ואזרחים ותיקים)

יעל אנדורן: גם היום למעשה השתתפות האזרחים ברכישת תרופות היא נמוכה הרבה יותר מעלות התרופה והיא משתנה מקופה לקופה, כאשר היא יכולה לנוע בין תשעה ל11- שקלים.

יעל אנדורן: יש היום מסגרת של גג להוצאה עבור תרופות לחולים כרוניים ולאוכלוסיות נוספות.

יעל אנדורן: ההצעה הזאת באה להרחיב את ההנחות בתרופות עבור שני סוגי אוכלוסיות: עבור עולים חדשים ב36- חודשים מיום עלייתם לארץ, ולגבי אזרחים ותיקים שמקבלים הבטחת הכנסה שהיום לגביהם שיעור ההנחה הוא חמישים אחוזים ואנחנו מבקשים להעלות אותה ל75- אחוזים.

יורי שטרן: הרעיון היה שאסור למדינת ישראל לעודד מצב שבו אנשים נמנעים מרכישת תרופות כי בין היתר זה עולה אחר-כך לקופת המדינה הרבה יותר יקר.

יורי שטרן: זה בין היתר, אבל קודם כל צריך לעמוד המחיר הבריאותי.

יעל אנדורן: הסיכום שהושג עם חבר הכנסת יוסי כץ הוא שבאמצעות תקציב המדינה, תקציב משרד הבריאות, נקצה סכום של עשרים מיליוני שקלים והוא יוקצה לנושא הזה של הנחה בתרופות עבור אותה אוכלוסייה עליה מדבר החוק.

יעקב ליצמן: הישיבה הופסקה וחודשה

יעקב ליצמן: סעיף 18 – חוק הדיור הציבורי, התשנ"ט1998-

שרון אברהם וייס: העלות מבחינת החוק היא לא גבוהה כיוון שממילא מוכרים עכשיו את הדירות במבצע.

שרון אברהם וייס: בעצם צריכים להחליט ושזה יהיה מסודר בחקיקה ראשית ומאחר שלא מדובר בעלות גבוהה, אין סיבה להקפיא את החוק עד שנת 2004.

שרון אברהם וייס: הצעת חוק ההסדרים מציעה להקפיא את החוק עד 2004 ואנחנו ממש מתנגדים לזה.

אבי גפן: כמו שאמרתי, זה אמור לממן את ההוצאות השוטפות של ניהול המבצע, את ההסכם עם עמיגור/סוכנות שהוא עולה הרבה מאוד כסף מדי שנה, והממשלה קיבלה הרבה מאוד תקבולים מהחברות שכן העבירו את הכסף עבור רכוש שהוא לא בוויכוח והוא הלך בעיקר למימון ההסכם הזה.

אלי זזון: היום יש אזרחים שרוצים לקנות את הדירות שלהם והם רוצים לעשות זאת לפי החוק ולא באמצעות טובות.

אלי זזון: היום אומרים שיש מבצע אבל כל חברה מפרשת את המבצע איך שהיא רוצה.

אלי זזון: אם יש חוק, כל דבר ודבר מוסדר ומוסבר ונקבע איך להתנהג.

אלי זזון: הכסף שנכנס מהמבצע היה צריך ללכת לא לסוכנות אלא רק לבניית דירות נוספות.

ישראל טויטו: בגלל המצב הזה שאנשים זרוקים ברחוב או עומדים להיזרק לרחוב, משרד האוצר צריך לתת יד ומצדי לכפות ולקחת מהחברות האלה את הכספים כי זה כסף של משרד האוצר שנועד לתת פתרונות דיור לאנשים זכאים.

ישראל טויטו: היום יש קרוב ל36- אלף משפחות שממתינות לדירה ציבורית.

משה גפני: אני לא מבין בדיוק למה האוצר צריך להביא את זה או להקפיא בחוק ההסדרים.

משה גפני: אם רוצים לפתוח את הדיון מחדש בחוק של רן כהן ובחוק הממשלתי, אפשר לפתוח את זה מחדש.

משה גפני: זה לא עולה כסף למדינה.

יעקב ליצמן: סעיפים 60 ו61- - תיקון מספר 28 לחוק סדר הדין הפלילי (הבאת חומר חקירה לחשוד בעבירות פשע)

יעקב הבר: על פי אומדנים – והם לא של משרד האוצר אלא של המשטרה ושל הפרקליטות – עלות החוק הזה היא ארבעים מיליון שקלים במשרד המשפטים, בפרקליטות המדינה, ו32- מיליון שקלים במשטרה.

יעקב הבר: יישום החוק דורש מבחינת המשטרה והפרקליטות תוספת של כוח אדם ושטחים כדי לקבל את הנחקרים.

יעקב הבר: צריך לזכור שהיום זה עובד בלי קיום החוק הזה.

יעקב הבר: כבר עשרות שנים אנחנו עובדים במדינת ישראל בלי החוק הזה.

יעקב הבר: זה סעיף שמגיע בהסכמת שלושת המשרדים המבקשים לדחות את יישום החוק הזה לשנת התקציב 2003, בהנחה שאז נוכל לעמוד בזה.

יעקב הבר: משרד המשפטים משיקוליו הוא ביקש לדחות את הצעת החוק לשנת 2003 ואולי אז זה יוכל להיכנס בעדיפות התקציבית שלו.

חנה פסובסקי: סגירת התיק או הכנת כתב אישום זה עניין שלוקח זמן וזה יכול להימשך אפילו שנים.

חנה פסובסקי: יוצא שכעבור שלוש שנים החשוד יכול לקבל כתב אישום כשלמעשה כל אותן שלוש שנים, אם הוא לא התעניין, הוא לא ידע מה קורה עם התיק שלו.

חנה פסובסקי: החוק הזה בא לפתור את הבעיה הזאת.

חנה פסובסקי: עם סיום החקירה והחלטה להעביר את התיק לתביעה או לפרקליטות, מודיעים לאיש שהתיק שלו מצוי או בתביעה המשטרתית או בפרקליטות, דע לך שזה הועבר לשם, זכותך תוך שלושים יום להשיג השגות, אם אתה רוצה.

יעקב הבר: חצי שנה-שנה.

משה גפני: זה שבעים מיליון שקלים ולכל הדעות גם האוצר, גם המשרד לביטחון פנים וגם הפרקליטות סבורים שזה הליך נכון.

משה גפני: לו לא הייתה לו עלות תקציבית, אף אחד לא היה נוגע בזה.

משה גפני: אני שואל איך הבאתם את הרעיון להקפיא כל כך הרבה חוקים.

משה גפני: האם זה בגלל הקפאת החקיקה הפרטית או בגלל סיבות אחרות?

רז מלכה: החוק הזה אומר לכל החשודים בעבירות פשע, חשודים בעבירות שדינן מעל שלוש שנים, שכולם יקבלו הודעה ויוכלו לכתוב מכתב.

רז מלכה: המכתב הזה כמובן יכול להיות מכתב בן שלושה עמודים, הוא יכול להיות מכתב בן שלושים עמודים כאשר בעבירות מס הוא גם יכול להיות מכתב בן 300 עמודים.

רז מלכה: את המכתב הזה יצטרכו לקרוא כאשר לפעמים אחרי המכתב ירצו הפונים לקיים גם שימוע בעל-פה.

יעקב ליצמן: אמרה ימימה שיש סעיף שלא דנו בו וזה חוק הפחתת הגירעון.

יעקב ליצמן: אנחנו לא יודעים מהו הגירעון אבל הפחתת הגירעון תלויה בתקציב.