ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 333, 2001-12-02 10:00

אליהו בן-דהן: התפקיד הזה לגבי רבני ערים הוא אוטומטי ולגבי מי שאיננו רב עיר, איננו אוטומטי.

אליהו בן-דהן: מי שהוא רב עיר ויש לי כישורים לכהן כדיין ובעירו יש יותר משני הרכבים, אוטומטית מתמנה כראש אבות בתי-הדין של אותה עיר.

אנה שניידר: ראש אבות בתי-דין הממונה על שמונה בתי-דין לפחות, יש לו 23,901 שקלים, מקביל לנשיא בית-המשפט המחוזי.

אנה שניידר: ראש אבות בתי-דין הממונה על לא יותר משבעה בתי-דין, 21,864 שקלים, כמו שופט בית-משפט מחוזי.

אנה שניידר: אב בית-דין אזורי, משכורתו כמו נשיא בית-משפט שלום, וחבר בית-דין אזורי, משכורתו כמו של שופט שלום.

אנה שניידר: אני מבינה שהבקשה היא להעלות את ראש אבות בתי-דין הממונה על לא יותר משבעה בתי-דין למעמד של ראש אבות בתי-דין הממונה על שמונה בתי-דין.

אנה שניידר: כלומר, לבטל את ההבחנה בין שמונה בתי-דין ושבעה בתי-דין.

אבשלום וילן: 2.

אבשלום וילן: שינויים בתקציב לשנת 2001

יעקב ליצמן: אושר פה אחד.

ראובן פסח: אני אתחיל את דבריי באשר להיטל היצף והיטל משווה וזאת כדי שנקשר את היטל הביטחה לנושא.

ראובן פסח: היטל היצף והיטל משווה אלה היטלים שבאים לפצות יצרנים מקומיים על תחרות לא הוגנת.

ראובן פסח: ההיטלים באים לאזן יצרנים מקומיים בתחרות לא הוגנת כאשר בהיטל היצף מדובר על מכירה בשוק המקומי במחיר שהוא יותר נמוך משוק היצוא וההיטל המשווה בא להשוות תנאים של סובסידיות ממשלתיות ולאפשר תחרות בארץ שלא מקבלת סובסידיות מקבילות.

ראובן פסח: מעבר לעובדה שיש תחרות לא הוגנת, צריך להוכיח שנגרם איזשהו נזק ליצרן מקומי וההגנה שניתנת במקרים כאלה היא במידה הנדרשת לצורך ההגנה על הייצור המקומי.

ראובן פסח: כדי לקבוע היטל אנחנו צריכים להוכיח שיש נזק לתעשייה מקומית ובהתאם לנזק להגן על התעשייה המקומית.

ראובן פסח: אנחנו צריכים לבחון את הנזק ולדאוג לכך שההגנה שניתנת בסיכומו של דבר תהיה טובה לכלל המשק.

ראובן פסח: על-סמך זה ערערו נגדנו הטוענים בבית-המשפט.

קבע בית-המשפט: בית-המשפט מתייחס לעובדה שהתייעצנו עם כל הגורמים, שפנינו אליהם לקבל נתונים והתייחסנו לנתונים שהם הגישו, לעובדה שהם הגישו נתונים נוספים לבית-המשפט, נתונים שמעולם לא הוגשו אלי לא לפני ולא אחרי המשפט.

השופט קבע: בנוסף למשפט שהתקיים, התקבל דוח נוסף.

יעקב רמות: עם כל הכבוד, אני חושב שזה לא לעניין לבוא לכאן ולצטט שתי פסקאות מפסק-דין של עשרים עמודים.

יעקב רמות: הערעור התייחס לסמכות של משרד התעשייה והמסחר ומשרד האוצר להטיל את ההיטל.

יעקב רמות: השאלה הייתה אם הם פעלו במסגרת סמכותם או לא במסגרת סמכותם.

יעקב רמות: בסופו של דבר פסק-הדין קבע שהוא כן פעל במסגרת סמכותו והערעור נדחה.

יעקב רמות: פסק-הדין לא קבע, לא התיימר לקבוע ולא היה מתפקידו לקבוע האם ההיטל צודק, האם הוא נכון, הוא לא התייחס לשיעור ההיטל ולכן זה לא רלוונטי לדיון שלנו היום.

קריאה: כבוד השופט ביין מציין שבדרך כלל נעשה איזשהו תרגיל.

קריאה: מפרסמים את הצו, הצו נכנס לתוקף, יש תקופה של חודשיים אבל מאחר שהזמן לא בא במניין, הצו יכול לתפוס לתקופה ארוכה עד שהוא לא פוקע.

קריאה: יכול להיות שבסופו של דבר ועדת הכספים תחליט שמבחינה מהותית צריך להפקיע את אותו צו.

קריאה: השופט מציע או להאריך את התקופה הקבועה או לעשות איזשהו שינוי בחוק הזה, בחוק מסי מכס ובלו, על-מנת לשנות את המצב הזה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כל הגורמים, מתוך שיקולים כלכליים ומתוך שיקולים נוספים, החליטו לתת הזדמנות וכל אחד הציב את תנאיו.

עמיר פרץ: ועדת הכספים הציבה תנאי ואמרה שהיא רוצה איחוד של המפעלים.

עמיר פרץ: עשינו פעולה קשה ומסובכת ואכן זה מסובך לנהל משא ומתן בין מפרקים שמקבלים מינוי מבית-המשפט כאשר יש חלק מהמפרקים שאולי יש להם אינטרס שזה יתפרק.

עמיר פרץ: דרך אגב, מפרק המפעל מקבל יותר כסף ואת זה צריך לדעת.

עמיר פרץ: ועדת הכספים הציבה תנאי ואמרה לכו, קודם כל תסתדרו ביניכם ותביאו תוכנית.

עמיר פרץ: היה קשה ומסובך כי כל אחד משך לכיוון שלו אבל בסופו של דבר הגענו להסכמה בין המפרקים על כך שיהיו שלושה אתרים כאשר אתר אחד עם מאה עובדים יהיו בקלת אפיקים בטבריה, אתר אחד עם מאה עובדים בתע"ל בפרדס חנה, ואתר אחד עם חמישים עובדים באשקלון, כשכל אתר אמור להתמחות בסוג מוצר מסוים בחבילת המוצרים הקיימת וזאת כדי שגם תהיה חכמה בניהול העסקי של אותו מפעל.

עמיר פרץ: מדינה צריכה לאפשר תחרות באופן כזה שליבוא יש מקום לחיות וליצור המקומי יש מקום להתקיים.

עמיר פרץ: אם היצור המקומי, שאלה המפעלים האחרונים בתחום הזה מתמוטט, גם אם היבואנים יישבעו, סביר להניח שבתהליך כזה או אחר היבוא יתחיל להתרומם, כי אין לו מתחרים בארץ.

עמיר פרץ: האיזון בין השניים הוא איזון חשוב מאוד מבחינה כלכלית.

עמיר פרץ: אנחנו לא רוצים להיכנס לשיקולים.

עמיר פרץ: כל אחד התנה לנו תנאים.

עמיר פרץ: משרד האוצר התנה תנאים והוא לא הסכים למענקים אלא רק להלוואות, משרד התעשייה והמסחר התנה את התנאים שלו, בית-המשפט התנה תנאים.

עמיר פרץ: אנחנו באנו עם חבילה שלמה וחוזרים לוועדת הכספים אחרי שהעובדים עמדו בכל התנאים.

עמיר פרץ: צריך לזכור שכאשר עובדי תע"ל הופיעו בפני הוועדה לפני חמישה חודשים, המפעל העסיק 320 עובדים.

עמיר פרץ: זה לא כך שמישהו בא והתחייב על מאה עובדים וזרק מספר כדי שיהיה מספר.

עמיר פרץ: מפרק שהוא בפיקוח בית-המשפט צריך לדווח לבית-המשפט אחת לתקופה כפי שדורשים הצדדים השונים.

עמיר פרץ: יש גם נושים שעומדים מאחור ורוצים לראות שהעסק מתנהל כעסק חי כי הם לא מעדיפים שימכרו וייתנו להם את המעט נשאר ויכלו הביתה.

עמיר פרץ: יש כאן גורמים רבים שעומדים ובודקים בתאורה מלאה כדי לפקח שאכן עומדים בתהליך.

עמיר פרץ: אנחנו בקלת אפיקים עובדים תחת מפרק כבר שנה רביעית והמפעל לא מציל את מדינת ישראל בהכנסותיו, אבל 120-100 משפחות מתקיימות בכבוד באזור שם אין כל אלטרנטיבה.

עמיר פרץ: המפרקים שאנחנו יודעים שהם רוצים להפעיל את המפעל כעסק חי אלה מפרקים שיודעים להפעיל.

עמיר פרץ: אנחנו הרי כמכירים את הדמויות בשטח, ואם תגיד לי שם של מישהו, אני אומר לך אם הוא רוצה שהמפעל יצליח או לא.

עמיר פרץ: יש מפרק שנתת לו מפעל ביד, הוא ידאג שאחרי חצי שנה המפעל לא יצליח כי אם הוא ימכור את המפעל, הכנסותיו יהיו גבוהות יותר מאשר אם ימשיך לנהל אותו ולקבל עשרים או שלושים אלף שקלים בחודש עמלה וכולי.

עמיר פרץ: לכן אני חושב שמגיעים לכאן עם תוכנית שלמה.

עמיר פרץ: השיקול על גובה ההיטל היה שיקול בלעדי של אנשי המקצוע במשרד התעשייה והמסחר.

עמיר פרץ: אני חושב שצריך לתת למפעל לצאת לדרך.

עמיר פרץ: גם אם המפעלים האלה ירוויחו, אף אחד לא יתעשר.

עמיר פרץ: ברווח הראשון שיגיע, הם יהיו חייבים להחזיר את ההלוואות למשרד האוצר ולגורמים הנוספים כאשר משרד האוצר הופך לנושה הראשון.

עמיר פרץ: כל רווח שיגיע למפעל בשלבים הראשונים, קודם כל הם יצטרכו לשלם את ההלוואות שקיבלו ממשרד האוצר, ורק אחר-כך אם יהיו רווחים נוספים יתחילו להחזיר לנושים האחרים.

עמיר פרץ: הערכתי היא שאם יהיה רווח בסוף שנה, המפרקים יצטרכו להעמיד את המפעל למכירה ואז או שהבעלים הקודמים ירכשו וייקחו את כל המחויבויות או שיבוא קונה חדש ויקנה את העסק.

עמיר פרץ: חשוב שתדע שהיבואנים חיו בשלום ובבטחה כשנפח ההזמנות הכולל במדינת ישראל הצליח להעסיק עובדים ישראלים בהיקפים של קרוב ל700- אנשים.

עמיר פרץ: עכשיו סך נפח ההזמנות הישראלי כרגע הוא בעייתי אבל אנחנו מקווים שהמצב ישתנה, ובסך הכל נפח היצור עומד על כ250- עובדים שזה גבול יכולת הייצור שלהם.

עמיר פרץ: במדינת ישראל הרי יש דרישה מסוימת וכמות היצור הישראלית רק יורדת למרות כל התנאים.

עמיר פרץ: כלומר, מה שנשאר ליבואנים, נשאר להם נתח הרבה יותר גדול מזה שהיה להם קודם ואסור לאפשר שבמדינת ישראל יהיה ענף כלשהו שאין בו אלמנט יצוא ישראלי אחד שגם כן גורם לתחרות להתקיים מול היבוא.

יעקב רמות: מילת המפתח כאן היא אפליה שאי-אפשר להבין אותה.

יעקב רמות: מדוע דמם של 250 עובדים מאוד יקרים – ואני אומר את הדברים ברצינות וללא ציניות – הופקר?

יעקב רמות: אנשים מפסידים כסף.

יעקב רמות: ההיטל היה 15 דולר ולא חמישים דולר.

יעקב רמות: אני מתקשה מאוד להבין למה לאורך שנים ממש מתעלמים מעובדים אחרים ואני אומר מדוע.

יעקב רמות: אף אחד לא בדק את הנתונים הכספיים של כל הגורמים שמערערים ולאיזה קשיים כלכליים הם נכנסו בתקופה האחרונה, בפני איזה בעיות הם עומדים ולאן הם יגיעו.

יעקב רמות: יש בזה חוסר הגינות ואני חושב שהיושר מחייב להסתכל גם על אלה שעדיין לא התמוטטו ומתמודדים כדי להחזיק מעמד ואולי הם לא יחזיקו מעמד אבל זה לא אומר שצריך להתעלם מהם.

יעקב רמות: אם כן, עניתי לעניין העובדים.

יעקב רמות: אדוני ישמע פה מהמעסיקים על מצבם הקשה ובהחלט יתכן שיידרש לתמוך כאן בעוד מאות עובדים.

יעקב רמות: בסופו של דבר חומרי הגלם האלה משמשים לייצור רהיטים.

יעקב רמות: בנוסף ל12- אחוזים מכס, החומרים האלה עוברים בדיקות של מכון התקנים בעלויות שמהוות עלות נוספת של בין חמישה לשמונה אחוזים, דבר שאין לו אח ורע כי למשל רהיטים מיובאים ללא כל בדיקה שהיא.

מרסלו שמר: הועלו כאן מספר נושאים שהם חשובים אבל אף אחד לא הציג כאן את ענף הרהיטים כאילו הענף הזה לא קיים אבל הוא הנפגע העיקרי.

מרסלו שמר: חמישים דולר אומר התייקרות של שלושה אחוזים במחירי הרהיטים והתוצאה הישירה היא פיטורי שבעים עובדים בחודש.

מרסלו שמר: זאת אומרת, כאן אנחנו הולכים מצד אחד להציל 250 עובדים אבל מהצד השני נצטרך לפטר אלף עובדים ואת זה אף אחד לא לוקח בחשבון.

מרסלו שמר: אני מייצג תעשייה פרופר וזה בניגוד לנציגי מפעלים שנמצאים כאן והם גם יבואנים וגם תעשיינים.

מרסלו שמר: יש פה בעיה בין שתי תעשיות, כאשר תעשייה אחת מספקת חומרי גלם והשנייה קולטת אותם.

מרסלו שמר: לא שמעתי את הממשלה ולא את נציגיה מדברים על הטלת מכס על יבוא רהיטים, נושא אתו אנחנו מתמודדים.

יוסף יצחק פריצקי: דרך אגב, צריך לזכור שלעובדים בעסק עצמאי שסוגר בגלל שהוא לא יכול להמשיך להתקיים, אין לו דמי אבטלה.

יוסף יצחק פריצקי: זאת אומרת, כאן לפועלים לפחות יש דמי אבטלה, דבר שלעסק עצמאי אין.

יוסף יצחק פריצקי: לא קיבלנו שום נתונים, לא נעשתה כל בדיקה, לא נאמר לנו מה אסור ומה מותר, האם ואיזה ניתוח כלכלי, מה היקף הדבר הזה וכולי.

יוסף יצחק פריצקי: אני שואל איך אפשר להחליט החלטה.

יעקב ליצמן: אני מבקש לקיים עכשיו דיון מסודר ורגוע.

אבשלום וילן: כבר מתייחסים לקיבוצים אבל אין שום קשר לקיבוצים.

אבשלום וילן: אתה יודע שמותר להשתלח בקיבוצים.

יוחאי פיסו: אני חושב שקיימנו כאן

יוחאי פיסו: דיון מאוד רחב אבל לא הסתכלנו על טובת המדינה.

יוחאי פיסו: נשאלת השאלה האם מול טובת המדינה עומדים 250 עובדים שמועסקים בקלת או 14 אלף עובדים שמועסקים בתעשיית הרהיטים.

יוחאי פיסו: אני מבקש לזכור שבוועדת הכספים הקודמת שהתכנסה בחדר הזה היו שמונה אנשים שהצביעו נגד ההיטל ורק אחד ביקש רוויזיה וכתוצאה מהרוויזיה אנחנו לא הגענו לדיון נוסף.

יוחאי פיסו: אני חושב שבהחלט גם את זה צריך לקחת בחשבון ואי-אפשר להתעלם מזה.

יוחאי פיסו: אם היו כאן כל האנשים שהיו בישיבה הקודמת, אני חושב שתוצאת ההצבעה הייתה זהה למה שהייתה בפעם הקודמת.

יוסף יצחק פריצקי: כולנו מבינים שלתעשייה הזו אין עתיד כי היא לא תצליח להתחרות בעבודה זולה ובמסים.

יוסף יצחק פריצקי: לא בתעשייה זו תהיה תפארתנו.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו צריכים להחליט איפה אנחנו פוגעים פחות ואתה צודק כשאתה אומר עובדים.

יוסף יצחק פריצקי: יש לך נתונים להחליט לפיהם אדוני היושב-ראש?

יוסף יצחק פריצקי: אין לך נתונים, גם לי אין וגם לחבר הכנסת חוגי אין.

יוסף יצחק פריצקי: האם אתם לקחתם מישהו מקצועי שנתן לכם דוח?

יעקב ליצמן: בתחילת כהונתי כיושב-ראש הוועדה הודעתי שאני לא רוצה לעבור את שעברנו לפני שנה בדיון על התקציב וכל הוויכוחים שהתקיימו.

יעקב ליצמן: אני מבין שלכל אחד יש את עמדתו וזה לגיטימי, אבל אני לא רוצה את הצעקות והוויכוחים.

גבי טרבלסי: סוגיית העובדים היא ברורה ולא אכנס אליה.

גבי טרבלסי: אמר חבר הכנסת פריצקי שלתעשייה הזו אין סיכוי וזו אולי השאלה הנכונה.

גבי טרבלסי: השאלה אם לתעשייה הזו יש סיכוי או שזה משהו כמו פרסות לסוסים.

גבי טרבלסי: אנחנו בדקנו את התעשייה הזו למעלה משנה ובחודשים האחרונים קצת יותר, כתוצאה מכך שאני גם הכונס של התעשייה הזו.

גבי טרבלסי: השורה התחתונה היא שלהערכתנו יש נישה מסוימת לתעשייה, יש זכות קיום, כאשר מתוך סדר גודל של כ12- אלף קוב לחודש אנחנו חושבים שבסדר גודל של 5,000 קוב לחודש אנחנו חושבים שיש מקום לתעשייה הזו ובעיקר בלבידים האיכותיים.

גבי טרבלסי: התעשייה המקומית בלבידים האיכותיים, אין ספק שהם טובים יותר מאלה שמיובאים ויש להם דרישה וערך מוסף.

גבי טרבלסי: אם התעשייה הזו מתמוטטת, אנחנו מפסידים כאן משהו.

זיוה בר-יוסף: רואה חשבון טרבלסי דיבר לגבי איכויות שונות וזה דבר שצריך לקחת בחשבון.

זיוה בר-יוסף: כשבאים עם התוכנית, באים עם עסקת חבילה.

זיוה בר-יוסף: לא הייתה אפשרות לתת סיוע לענף הלבידים, לא הייתה אפשרות לתת הלוואה לענף הלבידים ללא ההיטל כי הכל הולך ביחד.

זיוה בר-יוסף: הדוח הכלכלי שקיבלנו מראה שיש זכות קיום כלכלית של ענף הלבידים לאורך זמן.

עמיר פרץ: באנו עם תוכנית אבל האוצר אמר לא, יש לו חברה חיצונית והיא זו שתבדוק אותנו.

עמיר פרץ: באה החברה החיצונית וישבנו גם אתה ובדקנו.

עמיר פרץ: אמרו לנו שנתחייב שמפטרים מאה עובדים בטבריה ועוד קרוב למאתיים עובדים בתע"ל ואכן התחייבנו.

עמיר פרץ: באנו אליך ואתה ביקשת שנביא תוכנית מאוחדת שלמה.

עמיר פרץ: באים האנשים האלה, הם אומרים 14,5 מיליון שקלים, הוא אומר חמישים דולר היטל כאשר אחד נושק לשני כאשר אם אתה מזיז מכאן, חסר בתוכנית העסקית שלו משהו.

עמיר פרץ: באנו עם חבילה סגורה ואני חושב שצריך לתת לזה הזדמנות.

עמיר פרץ: אנחנו רוצים שהמפעל יעבוד כי כך אי-אפשר להמשיך.

גלילה הורנשטיין: הדברים שנאמרו נאמרו גם על-ידי המדינה ולא רק על-ידי השופט.

גלילה הורנשטיין: החליטה ממשלת ישראל לפתוח במדיניות של חשיפת המשק הישראלי ליבוא מארצות שלישיות והביטוי הזה מתייחס למדינות שלישראל אין הסכם סחר חופשי אתן וסין היא אחת מהן.

גלילה הורנשטיין: באה המדינה וכצעד משלים לתוכנית החשיפה חוקקה את חוק היטל הביטחה ואמרה שהחוק נועד לאפשר הטלת היטל באותם מקרים בהם החשיפה עלולה להביא להרס התעשייה המקומית באמצעות נוהגים עסקיים פסולים כגון היצף, סבסוד וכולי וכולי.

גלילה הורנשטיין: זה ששלושה-ארבעה מפעלי לבידים קרסו והלכו לפירוק, בגלל זה אנחנו כאן ואת זה כל עם ישראל יודע, זה שכאשר היה היטל בשנת 1998 ובשנת 1999 ולא קרה כלום ליבואנים ולא פיטרו, גם את זה אנחנו יודעים.

גלילה הורנשטיין: זה לא קרה כי הם לא הוכיחו את הפיטורים שלהם.

גלילה הורנשטיין: אין מצב עובדתי של הוכחת הפיטורים.

גלילה הורנשטיין: בית-המשפט נדרש לא רק להליך המשפטי אלא גם להליך העובדתי וכל ההליכים העובדתיים, לרבות נושא הפיטורים, עלו שם אבל לא הוכח שהיו שם פיטורים.

גלילה הורנשטיין: כאן ברור ש700-600- עובדים הלכו הביתה.

גלילה הורנשטיין: אם לא המאמצים של עמיר פרץ והמדינה שעזרה, שום דבר לא היה קורה.

גלילה הורנשטיין: לפני שנים משרד התעשייה והמסחר אמר לנו שיש לנו זכות קיום לתעשייה אחת בארץ.

גלילה הורנשטיין: מה זה לנו?

גלילה הורנשטיין: למדינת ישראל.

גלילה הורנשטיין: הכריחו אותנו ללכת על מפעל אחד אבל כפי שהסביר לך חבר הכנסת עמיר פרץ, זה לגמרי לא פשוט.

גלילה הורנשטיין: אנחנו מדברים על שלושה מפעלים, על שלושה סוגי אנשים, על שלושה יצרנים אבל הגענו למיזוג ועשינו זאת במאמצים אדירים כאשר יש את רואה חשבון טרבלסי, יש את עורך-דין אילן שביט, יש את עורכי-הדין של העובדים, יש את מועצות הפועלים, יש את ההסתדרות ויש את העובדים.

גלילה הורנשטיין: אדוני יודע שלא קל למזג שלושה קצוות, אבל הגענו לזה.

גלילה הורנשטיין: אנחנו אומרים שיש לנו זכות ומדינת ישראל חייבת לנו כי אחרת היא פשטה את הרגל.

קריאה: לגבי שוק הנגרים, לא מדובר ב14- אלף אלא ב12- אלף כי המספר הצטמצם במשך השנים.

קריאה: השוק הולך ומצטמצם אבל היבוא הולך וגדל.

קריאה: כלומר, אפשר לומר שבגלל הגדלת היבוא, שוק הרהיטים הולך וקטן, אבל זה לא זה אלא על כל המשק עובר תהליך התייעלות והמצב הזה חל גם על הנגרים וגם על תעשיית הלבידים לכל האורך.

קריאה: בדקו ואמרו שענף הלבידים זקוק לאיזושהי עזרה והסיוע של חמישים דולר הוא לא מעתה ועד עולם אלא הוא מוגבל בזמן, לתשעה חודשים.

קריאה: כלומר, אם היית בא ואומר שאתה רוצה עשרים דולר מעתה ועד עולם, אפשר להסתכל על זה אחרת, אבל אתה בא ואומר שמדובר בתקופה מאוד מוגבלת כי אתה רוצה לראות אם אפשר לסייע לענף הזה.

קריאה: אני עשיתי את ההיטל הקודם לפני שנתיים ואחת השאלות לנגרים הקטנים הייתה בכמה ההיטל הזה יזיק להם.

קריאה: התשובה של חלק מהנגרים הייתה שהם מעונינים מאוד בייצור המקומי, הייצור המקומי לקטנים מבטיח איכות כי הם יודעים מה יהיה היום ומה יהיה מחר וזה מבטיח להם זמינות אספקה מהיום למחר.

קריאה: זה לא קורא כאשר היבוא משתנה והאיכויות משתנות.

קריאה: הנגרים הקטנים מעונינים באספקה מקומית וזה מה שאנחנו רואים במשרד התעשייה.

קריאה: אנחנו מעונינים שיהיה מגוון מקורות, שיהיה ייצור מקומי והייצור המקומי יהיה מאוד מצומצם והוא יהיה פחות משליש, יהיה יבוא מאירופה ויהיה יבוא מארצות שלישיות, כאשר בארצות שלישיות אתה לא יודע אם המחירים היום הם המחירים שיהיו בעתיד.

יעקב ליצמן: כאמור, ההצבעה תהיה מחר.

יעקב ליצמן: העברות תקציביות

יעקב ליצמן: אושר.

יעקב ליצמן: 4.

יעקב ליצמן: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין תיקון מס' 70), התשס"ב, 2001

ישעיהו בן-יהונתן: הפכנו את המס על מזגנים ממס באחוזים למס לפי הספק.

ישעיהו בן-יהונתן: הסתבר שכתוצאה מכך היצרנים המקומיים לא מייצרים את השלטים אלא את השלטים הם מייבאים מחו"ל.

ישעיהו בן-יהונתן: יוצא שיבואן שמביא מזגן, הוא מביא אותו עם שלט, אבל היות שזה מס קצוב, הוא משלם את אותו מס קצוב ועל השלט הוא משלם.

ישעיהו בן-יהונתן: היצרן המקומי אומר שהוא משלם על המזגן את המס הקצוב ועוד לוקחים ממנו עבור השלט.

יעקב ליצמן: אושר.

יעקב ליצמן: תודה רבה.