ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 327, 2001-11-22 10:00

יעקב ליצמן: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: הדיון היום הוא בהמשך לדיון על תקציב המדינה.

יעקב ליצמן: היום נשמע על תקציב המשרד לביטחון פנים, ואני מקדם בברכה את השר.

יעקב ליצמן: על הצרות אני לא צריך לספר לך, ואת הפתרונות אני לא יודע אם אני יכול להגיד לך.

יעקב ליצמן: על כל פנים אנחנו נשמע במה ניתן לעזור, וכמובן שפקידי האוצר שנמצאים כאן יוכלו לענות לנו.

יעקב ליצמן: תמיד אומרים לנו שיש מגבלות תקציב כי רוב התקציב מיועד לביטחון.

יעקב ליצמן: היום נוכל לשמוע כמה אתם נותנים לביטחון.

קובי הבר: מבחינתנו זה הרבה, ומבחינתם – לא מספיק.

עוזי לנדאו: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, אנשי המשרד לביטחון פנים וידידינו מהאוצר.

עוזי לנדאו: אני מודה על ההזדמנות שניתנת לנו להציג את תקציב המשרד לפחות פעם בשנה, ואני מניח שעוד ייצא לנו להיפגש מספר פעמים עם חברי הוועדה.

עוזי לנדאו: האתגר הגדול של משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר הוא לספק ביטחון, להילחם בפשיעה, וכל זאת בתנאי מחסור קשים ביותר.

עוזי לנדאו: הידיים מלאות עבודה, כאשר אין שוטרים, אין אמצעים.

עוזי לנדאו: אנחנו פרוסים דק-דק על פני הארץ כולה.

עוזי לנדאו: אסב את תשומת לב הנוכחים שכאשר יש היום ירי בתחנת האוטובוס המרכזית בכפר סבא, שוטר או מתנדב הורגים את המחבל היורה.

עוזי לנדאו: כאשר מתנפל אחר על חיילים בקריה בתל אביב, שוטר מגיע למקום והורג את המחבל.

עוזי לנדאו: כאשר עומד מחבל אחר, רוצח, ומרסס ביריות אוטובוס עם ילדים בצומת הגבעה הצרפתית, שוטרי משמר הגבול, וכן חייל בחופשה עומדים במקום והורגים אותו.

עוזי לנדאו: כאשר בעפולה מסתובב מחבל מתאבד, מתנפלים עליו בלשים.

עוזי לנדאו: כאשר בחדרה מסתובבת מכונית עם מחבלים שיורים לכל עבר, בלשי המשטרה במקום מגיעים ומצמצמים את הנזק.

עוזי לנדאו: אני חושב שבימים אלה צריך להצדיע למשטרת ישראל ולשוטריה, שעושים מה שאולי אף משטרה אחרת בעולם לא היתה עושה – נותנת לעם ישראל, עם מעט הכוחות שיש, אבל עם רוח חזקה ועם תחושת מסירות, את השירות הטוב ביותר שניתן לתת.

עוזי לנדאו: אני יכול להוסיף שניתן לתת שירות הרבה הרבה יותר טוב.

עוזי לנדאו: במחיר העמדה של המשטרה ומאבקה למען ביטחון הפנים של הציבור, במחיר זה יש פחות ופחות כוחות שמסוגלת המשטרה להקצות לכל מה שקשור למלחמה רגילה בפשע, בפשע המאורגן, באלימות, בעבריינות נוער, בסחר בסמים.

עוזי לנדאו: אלה תחומים שבגלל פעולתה, לרוע המזל, היותר דלילה של המשטרה, זה מגיע לכך שהפשע גדל בשנה האחרונה.

עוזי לנדאו: הוא גדל באחוזים רבים בתחום הרצח, באחוזים גדולים עוד יותר בתחום הניסיון לרצח.

עוזי לנדאו: הדברים האלה מקבלים את ביטויים החריף בנושאי תקיפה, בנושאי שוד.

עוזי לנדאו: אנחנו עומדים בפני מצב כזה שאפילו מקומות למעצר, כאשר אנחנו מנסים לעצור אנשים ולהביאם לבית הסוהר כדי למנוע תקלה בציבור – גם לזה כבר אין לנו מקום.

עוזי לנדאו: אני מודה בפניכם ששתי עבירות אנחנו עושים: אחת, כבר עכשיו בתי המעצר מלאים, ולצערי, בלית ברירה, חלק מהעצורים משוכנים בתנאים שהיינו רוצים שיהיו הרבה יותר טובים.

עוזי לנדאו: בחלק מהמקרים הדברים נעשים בניגוד לחוק.

עוזי לנדאו: התנאים הם מחפירים.

עוזי לנדאו: הדבר הזה קשה לי מאד.

עוזי לנדאו: מעבר לכך, המשטרה, לעיתים, למרות שהיא יודעת שיש אנשים שצריכים להיות מאחורי סורג ובריח, אינה יוצאת למבצעים כי אין היכן לשכן את העצורים.

עוזי לנדאו: כוח אדם, אמצעים – זה הוא היום צוואר הבקבוק החריף ביותר שיש במשטרה.

עוזי לנדאו: כשרון יש, רצון ומסירות יש, ואין אמצעים מספיקים כדי לנהל את העבודה.

עוזי לנדאו: אולי רק אביא לתשומת לבכם את דוגמת המסירות מספר אחת שיש היום במשטרה, והיא שוטר מג"ב נתן סנדקה.

עוזי לנדאו: לפני חודשיים הוא התנפל ברחוב הנביאים בירושלים על מחבל מתאבד.

עוזי לנדאו: המחבל התפוצץ, והשוטר נפצע באופן קשה ביותר.

עוזי לנדאו: בעזרת השם האיש יצא ממצב אנוש, יצא מבית חולים, ואמור לקבל מאתנו תעודת הוקרה בשבוע הבא.

עוזי לנדאו: הוא ממש דוגמה למה שמשטרת ישראל מציגה היום בפני הציבור, או נותנת לו.

עוזי לנדאו: קיבלנו סיוע מסוים ממשרד האוצר לקראת תקציב השנה הבאה.

עוזי לנדאו: אני מוכרח לומר שאני מודה לאוצר.

עוזי לנדאו: מערכת היחסים שלנו אתם היא מערכת יחסים טובה.

יעקב ליצמן: לפני שאתה מדבר על השנה הבאה, הייתי רוצה לשמוע ממך על השנה הנוכחית.

יעקב ליצמן: אני יודע שהחליטו להעביר לכם סכום כסף, גם להגדלת כוח אדם.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת אם קיבלתם.

עוזי לנדאו: את מלוא האנשים שביקשנו לגייס – 90 לשירות בתי הסוהר, ועוד 410 למשטרת ישראל – גייסנו כבר.

עוזי לנדאו: לא השלמנו גיוס של עוד 200 נוספים לירושלים, ואנחנו נמצאים תוך כדי תהליך הגיוס.

עוזי לנדאו: לשנה הקרובה קיבלנו תקנים לעוד 500 איש נוספים.

עוזי לנדאו: חבל רק שאנחנו צריכים לגייס אותם למלוא אורך השנה, במדורג, ולא בבת אחת.

עוזי לנדאו: כוח אדם הוא צוואר בקבוק קשה ביותר.

עוזי לנדאו: מצד אחד אני מודה לאוצר על כך שלמרות שביתר המשרדים האחרים קוצצו התקציבים, ושולחים אנשים רבים הביתה, משטרת ישראל קיבלה אפילו מעבר למה שקיבלנו בתקציב השנה.

עוזי לנדאו: למרות זאת, מה שאנחנו מקבלים רחוק מלמלא את הצרכים.

עוזי לנדאו: אני אומר מה הם הקווים שיישארו בשנה הקרובה.

עוזי לנדאו: אני אומר את זה מתוך זה שגם המשרד נכנס לחיפוש, לנסות לראות איך מתוך הלימון הסחוט הזה ניתן להוציא יותר.

עוזי לנדאו: אני רק אומר שבמסגרת תקציב השנה הקרובה יהיו עדיין פערים ניכרים בתחום יכולתה של המשטרה לכסות את מלוא הדרישות שלנו, כדי לחזק, להשליט ולהעמיק את הריבונות שלנו בירושלים בשלטון החוק.

עוזי לנדאו: יהיו בעיות מקוצר ידה של המשטרה להיאבק כראוי בפשיעה ובפרוטקשן למיניהם, כך גם בהתארגנות למקרי חירום והיערכות להפרות סדר המוניות, ובתגבור לפרוייקטים ספציפיים מיוחדים בנושא אגף החקירות של המשטרה, וביכולת להילחם בפשע דרך אגף החקירות הזה.

עוזי לנדאו: לא נוכל בשנה הקרובה לתת תשובות שהיינו צריכים לתת בנושא בתי המעצר, וכתוצאה מחקיקה שהכנסת כפתה עלינו, וגם לא להיכנס לפרוייקטים נוספים בשירות בתי הסוהר שחשבנו שנוכל להיכנס אליהם, ולבצע אותם.

עוזי לנדאו: את מה שניתן נעשה בדרך הטובה ביותר האפשרית.

עוזי לנדאו: כמה הערות לגבי דגשים בתוכנית העבודה בשנה הקרובה.

עוזי לנדאו: אנחנו, בשנה הקרובה, נדגיש את יכולתה של המשטרה להתארגן טוב יותר לקראת הפרות סדר .

עוזי לנדאו: עם זאת, הפערים בתחום הזה עדיין גדולים.

עוזי לנדאו: המשטרה לא תוכל לטפל בכל התרחישים האפשריים של הפרות סדר שעלולות להתרחש.

עוזי לנדאו: המשטרה מתארגנת לחסימת מרחב התפר, כדי לחסום רבים שיבקשו להסתנן, והסתננו כל השנים, וגם התיישבו בתוך מדינת ישראל, וקיימו הלכה למעשה את זכות השיבה, כלשונה.

עוזי לנדאו: אני רוצה להדגיש שאין להם זכות שיבה.

עוזי לנדאו: אין דבר כזה.

עוזי לנדאו: זה מה שהם מבקשים לממש, ועשרות אלפים מתגוררים במקומנו באורח בלתי חוקי, תופסים מקומות עבודה של אזרחי ישראל, וחלקם גם מהווה מפגע ביטחוני.

עוזי לנדאו: אנחנו נחזק יישובים רגישים הנמצאים סמוך לקו התפר, וכמובן, ביתר שאת, נעשה ככל הדרוש לביסוס הריבונות בירושלים.

עוזי לנדאו: לעניין הלחימה בפשע ואכיפת החוק – משטרת ישראל, בשנה זו, תעסוק בנושא זה ביתר תוקף מאשר בשנה החולפת.

עוזי לנדאו: אנחנו גם מסתמכים פה על מעט התגבור שקיבלנו.

עוזי לנדאו: חשוב שנדגיש: מבחינתי, הלחימה בפשע היא חלק בלתי נפרד מהצורך לתת תחושת ביטחון לאנשים.

עוזי לנדאו: כאשר איש יוצא מפתח ביתו ועלול להיות חשוף לאלימות, או כאשר יש פריצות לבתים, מוצאים את מפתחות המכונית ובורחים – במשטרה זה נקרא "דאבל" , כאשר ה- "טריפל" כבר היה ברעננה – שגם הטמינו מתחת למיטה של קצין בכיר בצבא מטען.

עוזי לנדאו: זה כבר פתח חדש לכל מה שהדמיון יכול לעלות על הדעת.

עוזי לנדאו: חלק בלתי נפרד מהספקת ביטחון לציבור זה מתן תחושת ביטחון.

עוזי לנדאו: תחושת ביטחון פירושה שאדם יוצא מפתח ביתו והוא בטוח: אין אלימות, אין עבריינות, אין חדירות הביתה באישון ליל.

עוזי לנדאו: אנחנו נדגיש, ככל שנוכל, את המאבק בפשע באזור באר שבע והדרום ובאזור לוד.

עוזי לנדאו: אני רוצה להסב את תשומת לב חברי הוועדה שיש עוד ערים נוספות ששם הפשע הולך וצומח – הפשע האלים, הקשה, החריף.

עוזי לנדאו: זה קורה בערים כמו עכו ויפו, ואנו ננסה לעשות במקומות האלה כמיטב יכולתנו.

עוזי לנדאו: כדי שנוכל לטפל בכל המקומות האלה כפי שצריך, אנחנו זקוקים לאמצעים, ואלה עדיין אינם קיימים כפי שדרוש.

עוזי לנדאו: חלק מהתשובה שאני מבקש לתת היא באמצעות דגש חזק ביותר שמשטרת ישראל ושירות בתי הסוהר יתנו בשנה הקרובה בניסיון לגייס מתנדבים רבים בתחומים למיניהם, כדי שהדבר הזה ישמש לא רק כמכפיל כוח לפעולתה של המשטרה במגוון רב של נושאים אלה.

עוזי לנדאו: לתפיסתנו, השתתפות פעילה של הציבור בכל מה שקשור לפעילותה של המשטרה למען ביטחון הפנים היא לבדה חלק מתחושת הביטחון שאנו מקווים שהציבור יהיה חדור בה.

עוזי לנדאו: המשטרה תדגיש את שיפור השירות לאזרח.

עוזי לנדאו: כל גישתה בשנה הקרובה ובשנים שיבואו יהיה עם הפנים לקהילה, עם הפנים לאזרח, מתוך מטרה שהאזרח יראה בשוטר בעל ברית, אדם שניתן לסמוך עליו, כתובת לעת צרה.

עוזי לנדאו: זה לא משהו שיכול להתבצע בין לילה.

עוזי לנדאו: זה תהליך ארוך.

עוזי לנדאו: ככלל, משטרה של "אחרי", שבה קציני המשטרה ושוטריה יתנו דוגמה בכל מה שיעשו באכיפת החוק ללא הסוס, תוך מתן דוגמה אישית, תוך מסירות ודבקות במטרה – זה פרוייקט שמשטרה תעסוק בו, בוודאי, בשנים הקרובות.

עוזי לנדאו: ציינתי את ירושלים בתחום הפערים שקיימים.

עוזי לנדאו: שם יהיה דרוש תגבור חיוני נוסף למערך המבצעי.

עוזי לנדאו: ישנו פרוייקט "עוטף ירושלים".

עוזי לנדאו: זו כל ההשקעה הנדרשת למנוע הסתננות של ערבים מיהודה, שומרון וחבל עזה לתוך העיר וממנה לשאר אזורי הארץ.

עוזי לנדאו: ישנה סוגיה של הפרות סדר, כפי שציינתי, שם עדיין הפערים גדולים.

עוזי לנדאו: אני מבקש להדגיש במיוחד את תנאי הלחימה בפשיעה, את הצורך לתגבר את אגף החקירות של המשטרה.

עוזי לנדאו: ציינתי פערים שנובעים כתוצאה משינויי חקיקה – אותה חקיקה שנבעה מהצעות מבקר המדינה, גולדברג, לגבי הדרך שבה מתשאלים או חוקרים אנשים, כל מה שקשור בהשלכות חוק המעצר החדש, לפיו אחרי 24 שעות צריכים להביא אדם בפני שופט או לשחררו, וכמובן עצם העובדה שכרגע איננו יכולים לעמוד בתנאי מעצר נכונים ומיוחדים לעצירים.

עוזי לנדאו: עצירים משוכנים, לצערי, על הרצפה.

עוזי לנדאו: בעגה המיוחדת שלנו זה נקרא שהם מקבלים "מיטה נמוכה".

עוזי לנדאו: זה דבר שאי אפשר פשוט לקבל אותו, וכאן רק אמצעים יכולים לכסות על הפער.

עוזי לנדאו: כאשר אנחנו מתארגנים ביכולת שלנו בענייני מרחב התפר, להרחיק אנשים שנמצאים כאן שלא כדין, זרים ואחרים, אנחנו נעדרים מקומות ששם ניתן לעצור אותם.

עוזי לנדאו: האוצר היה נדיב ואפשר לנו, יחד עם ראש הממשלה, לפתוח את בית הכלא הישן שסגרנו, בית כלא דמון.

עוזי לנדאו: סגרנו אותו בגלל התנאים המבישים שהיו בו, אבל הכורח גורם לנו לפתוח אותו כעת, לעת צרה.

עוזי לנדאו: יהיו שם רק אסירים שאסורים לפרקי זמן קצרים.

עוזי לנדאו: יש את הצורך שלנו לטפל באוכלוסיות ייחודיות לצורך שיקומן.

עוזי לנדאו: גם הדבר הזה חשוב, לצורך שחרורם המהיר יותר מהכלא, כדי להוריד מהעומס.

עוזי לנדאו: בסך הכל משטרת ישראל צריכה היום כוח אדם נוסף בשיעור של כ- 2,600 איש.

עוזי לנדאו: ביקשנו 2,000 ונקבל 1,500.

עוזי לנדאו: גם בזה נסתפק בשנה הזו.

יעקב ליצמן: כמה זה בתרגום לכסף?

עוזי לנדאו: הצורך הזה מתורגם לכמיליארד ומאה מיליון שקל.

אמנון כהן: מעבר למה שקיבלת כבר?

יעקב ליצמן: אני מבין שהצרכים מוסכמים, אך התקציב עדיין לא מוסכם סופית.

עוזי לנדאו: אנחנו נמצאים כאן במערכת של משא ומתן.

עוזי לנדאו: לאנשי האוצר יש את המגבלות שלהם.

עוזי לנדאו: אני מוכרח לומר לזכותם שההידברות אתם היא ברורה, גלויה והוגנת.

עוזי לנדאו: אנחנו צריכים יותר, והם אינם יכולים לתת יותר.

עוזי לנדאו: אילו יכולנו לקבל יותר ודאי שהמצב היה הרבה יותר טוב.

עוזי לנדאו: יש לנו חילוקי דעות סביב מספר דברים.

עוזי לנדאו: אנחנו צריכים גם להעלות את תקציב שירות בתי הסוהר בעוד כ- 65 מיליון שקל, ויגייס כוח אדם נוסף בעוד כ- 155 איש.

עוזי לנדאו: זו על רגל אחת, כל התורה כולה.

עוזי לנדאו: אני סבור שאת יתר הפרטים יוכלו ראשי הזרועות להציג בפניכם, ביתר פירוט.

עוזי לנדאו: כדי שלא יהיה שום ספק, נוכח כל מה שאנו שומעים לאחרונה בתקשורת – יש יחסי עבודה פתוחים, גלויים עם מלוא הדיווחים בין המשרד לביטחון הפנים ובין המשטרה וצמרת המשטרה.

עוזי לנדאו: גם שם, לא תמיד יש הסכמות, אך הדברים מתנהלים כפי שצריך שיתנהלו, וכמובן שגם בינינו לבין שירות בתי הסוהר.

עוזי לנדאו: גם על כך תקבלו פירוט כאן מהנציבה.

עוזי לנדאו: את הדיון, מבחינת המשרד, יסכם מנכ"ל המשרד, אבנר בראזני.

שלמה אהרונישקי: זו השנה השניה שאני יושב בפניכם, מסביר ומדבר, ויש לי תחושה קצת דואלית בעניין הזה, כי את מרבית האנשים שיושבים כאן לא צריך לשכנע.

שלמה אהרונישקי: אני במצב של לשכנע את המשוכנעים.

שלמה אהרונישקי: נדמה לי שאם זה היה נכון לפני שנה, וזה גם היה המסר בדיוני הוועדה, הרי שהשנה, על אחת כמה וכמה- המראות והמציאות מוכרים לכולכם.

שלמה אהרונישקי: אין ספק שאנחנו בשנה מיוחדת במינה, מתוך הנחת עבודה שאנו עומדים לקראת תקופה לא פשוטה גם בהמשך.

שלמה אהרונישקי: צר לי אם במהלך דבריי אני קצת אקלקל את ההבנות ההדדיות ואת שביעות הרצון, כי אנחנו, במשטרה, נמצאים על עברי פי פחת.

שלמה אהרונישקי: אנחנו נמצאים במציאות בלתי אפשרית, ואם לא נבין את הדברים, לא נראה את הכתובת על הקיר, אולי נגיע למצב בלתי הפיך.

שלמה אהרונישקי: במהלך השנה הנוכחית עשינו מהלך שלא עשינו הרבה שנים במשטרה.

שלמה אהרונישקי: קודם כל – קבענו מה הם תרחישי האיום ותרחישי הייחוס שמשטרת ישראל צריכה להתמודד אתם.

שלמה אהרונישקי: ברור שההתמודדות היא לא לטווח של חודשים.

שלמה אהרונישקי: לפעמים היא להרבה שנים.

שלמה אהרונישקי: היה חשוב להניח את העניין הזה, והוא עבר לניתוח מעמיק מאד של אנשי מקצוע, ניתוח של כל המצבים עם ההתפתחות הצפויה.

שלמה אהרונישקי: אנחנו רואים 9 תרחישים מרכזיים שאנחנו צריכים להיערך לקראתם, מתוך הבנה שזו המציאות שאנחנו נמצאים בה, ובחלק מהנושאים היא תלך ותעצים.

שלמה אהרונישקי: אנחנו מדברים על: טרור מתמשך, פיגוע אסטרטגי קונבנציונלי.

שלמה אהרונישקי: עד ל- 11 בספטמבר חשבנו שפיגוע במגדלי התאומים הוא תרחיש דמיוני ובלתי סביר.

שלמה אהרונישקי: ברור לכולנו שאחרי ה-11 בספטמבר אין תרחיש דמיוני ואין תרחיש בלתי אפשרי.

שלמה אהרונישקי: הכל יכול לקרות, וצריך להניח את זה כהנחת עבודה, גם במזרח התיכון וגם במדינה שלנו.

שלמה אהרונישקי: הר הבית, על כל המשתמע ממנו, ובעיקר במעגל הקרוב יותר שזה הפרות סדר במגזר הערבי.

שלמה אהרונישקי: אני רוצה להזכיר לכם שאינתיפאדת אל אקצה התחילה מהר הבית והתפתחה לכל ערביי ישראל.

שלמה אהרונישקי: בהמשך דווקא ירושלים היתה קצת פחות בפוקוס, אך הכל התחיל משם.

שלמה אהרונישקי: פיגוע בלתי קונבנציונלי – צאו ולמדו מה קורה פה שיש לכאורה חשד לאנתרקס.

שלמה אהרונישקי: אנחנו כרגע מדברים על התרעות שווא.

שלמה אהרונישקי: תארו לעצמכם מה יקרה ביום שאחת המעטפות שתיפתח תתגלה כנושאת אנתרקס.

שלמה אהרונישקי: אנחנו מטפלים היום ב- 30 עד 40 מעטפות חשודות ליום, במשטרה.

שלמה אהרונישקי: עדיין לא נרשם אירוע.

שלמה אהרונישקי: אם אחד המקרים יתגלה מחר כאירוע, מייד אתה משנה את כל הפוזיציה, ומערכת שלמה שצריכה לקבל תשובות.

משה גפני: מי משלם את עלות הבדיקות?

שלמה אהרונישקי: רוב הבדיקות נעשות במכון הביולוגי.

שלמה אהרונישקי: משרד הביטחון משלם עבור זה.

שלמה אהרונישקי: דבר נוסף – פשיעת בני נוער, אלימות בחברה.

שלמה אהרונישקי: אני לא רוצה להכביר במילים, אנחנו מכירים את המציאות.

שלמה אהרונישקי: אנחנו חיים במציאות של אלימות מתגברת, אלימות שהפכה אצל חלק גדול מהאוכלוסייה פה לתרבות, לדרך חיים, בתוכה – הבעיות הקשות עם בני הנוער.

רחמים מלול: מה ההבדל בין פשע מאורגן לפשיעה מאורגנת?

שלמה אהרונישקי: פשע מאורגן זה אותו פשע שאנחנו מאתרים, שבכוונתו, בסופו של דבר, להשפיע על השלטון.

שלמה אהרונישקי: פשיעה מאורגנת זה בעיקר פשיעה של כנופיות פשע, ברמה כזו או אחרת, שעוסקת בעבריינות, על רקע סמים, סכסוכים מקומיים וכן הלאה, כדוגמת מה שקורה בג'ואריש.

שלמה אהרונישקי: כמה נתונים על המציאות העכשווית.

שלמה אהרונישקי: הנושא הראשון הוא כמובן הטרור.

שלמה אהרונישקי: שימו לב בשקף מה קרה ב- 2001 לעומת השנים שעברו.

שלמה אהרונישקי: אלה נתונים של 10 חודשים, או עד מחצית נובמבר.

שלמה אהרונישקי: למעלה מ- 1400 פיגועים שהיו במדינת ישראל, לעומת 400 שהיו בשנת 2000.

שלמה אהרונישקי: אנחנו רואים את הגרף שעולה.

שלמה אהרונישקי: אפשר גם לכמת את זה מבחינת התוצאות, שהן בדרך כלל המדד הבעייתי יותר, שהוא בדרך כלל המדד שעל פיו אנחנו פועלים, וזה העניין של הנפגעים.

שלמה אהרונישקי: אפשר לראות את הנתונים לגבי 99 ו-98, זה הממוצע שהיה בשנים האחרונות.

שלמה אהרונישקי: בשנת 2000, בגלל אירועי אוקטובר, היתה עליה ומאז יש עליה מתמדת.

שלמה אהרונישקי: זה פן הטרור שלנו שאיתו אנחנו מתמודדים, מטבע הדברים.

שלמה אהרונישקי: בשנה הנוכחית הוא קיבל את ההעדפה, את משקל היתר של הפעילות שלנו, ובעצם אנחנו מכוונים כמעט כולנו בראש ובראשונה על הנושא של הפיגועים.

שלמה אהרונישקי: על בסיס זה אנחנו נערכים.

שלמה אהרונישקי: שינינו את ההערכות.

שלמה אהרונישקי: צריך להבין שמשטרה שהיעד המרכזי או הנושא המרכזי שהיא צריכה לטפל בו הוא ביטחון פנים, צריכה לשנות מערכות שלמות.

שלמה אהרונישקי: היא צריכה לשנות את סדר העדיפות בהקצאת האמצעים, היא צריכה לשנות את הכשרת השוטרים.

שלמה אהרונישקי: לא דומה הכשרה של שוטר לפני שנה להכשרה של שוטר היום.

שלמה אהרונישקי: מדובר גם ברכישות ציוד,תורות, מערכת שלמה שצריכה לשנות את הקונספציה, לשנות את הדגשים.

שלמה אהרונישקי: זו לא החלטה של מהיום למחר.

שלמה אהרונישקי: כמה מילים על הפשיעה – ציירנו פה את סך הפשיעה במדינת ישראל.

שלמה אהרונישקי: ניתן לראות שבטבלה למעלה מדובר על 10 חודשים במהלך השנים האחרונות.

שלמה אהרונישקי: מ- 97 רואים עליה קטנה.

שלמה אהרונישקי: אם אני לוקח

שלמה אהרונישקי: עבירות אחרות – ניתן לראות שאנחנו עדיין מדברים על ירידה בגניבות הרכב ב- 9 החודשים האחרונים, אך הירידה היא בהיקפים קצת פחות משמעותיים.

שלמה אהרונישקי: לגבי עבירות אלימות, תסתכלו על שני הנתונים העיקריים מצד ימין בטבלה – עליה של 70 אחוז במעשי רצח, ובניסיון לרצח – עליה ב- 180 אחוז.

שלמה אהרונישקי: ההבדל בין ניסיון לרצח הוא בכיוון של הכוונת או של הלהב.

שלמה אהרונישקי: באותה מידה הניסיון יכול להפוך גם לרצח.

שלמה אהרונישקי: כלומר, זה לא משהו שונה לגמרי, ולכן אנחנו מחברים את זה יחד.

רחמים מלול: מדוע יש ירידה במספר מקרי עבירות המין, בגלל חוסר בדיווח?

שלמה אהרונישקי: אני לא יודע להגיד.

שלמה אהרונישקי: חלק מזה נובע כתוצאה מתהליכים שקורים.

שלמה אהרונישקי: אנחנו מסונכרנים בעניין הזה עם הרשויות השונות, אנחנו מקבלים נתונים.

שלמה אהרונישקי: אי אפשר להתייחס רק לגבי כל שנה, צריך לראות מגמה שנמשכת לאורך שנים.

שלמה אהרונישקי: חשבתי להציג את 2001 באופן מפורט כדי להכניס אתכם קצת יותר לעומק של הדברים.

אבשלום וילן: יש לך הפרדה בין עזה לגדה?

שלמה אהרונישקי: יש הפרדה.

שלמה אהרונישקי: ברצועה, ממילא, בגלל הגדר שם, בגלל המכשול – אין שום ספק שמשם יש פחות יבוא של עבריינות ושל פח"ע.

מיכאל קליינר: נושא כמו גניבות חקלאיות, שהוא מאד אופייני – האם מספר המקרים ירד בשנה האחרונה?

שלמה אהרונישקי: לא, לא.

שלמה אהרונישקי: לא ירד.

שלמה אהרונישקי: הוא בעליות ומורדות.

שלמה אהרונישקי: עבירות רכוש כוללות גם גניבות חקלאיות.

שלמה אהרונישקי: כל עבירות הרכוש, שהן בערך 70 אחוז מהעבריינות במדינת ישראל, כמעט ולא מושפעות מתקופת המלחמה.

שלמה אהרונישקי: יש לה שיאים כאלה ואחרים אבל ברצף ניתן לראות שאין הבדל.

שלמה אהרונישקי: למרות שאנחנו נמצאים במציאות בלתי אפשרית אנחנו חייבים למצוא את מערכת האיזונים.

שלמה אהרונישקי: לכן אנחנו ממשיכים גם בתקופת הטרור והמלחמה והאינתיפאדה להתמודד עם נושא הסמים.

שלמה אהרונישקי: אתם יכולים לרואת בשקף שלפניכם את העליה בכמות התיקים.

שלמה אהרונישקי: רק אתמול נחשפתם לפרשה גדולה מאד של סמים שנתגלתה בחו"ל, של למעלה ממיליון וחצי כדורי אקסטזי בהולנד, כאשר שני ישראלים מעורבים בה.

שלמה אהרונישקי: הישראלים נחשבים בעולם לגדולי עברייני הסמים.

שלמה אהרונישקי: מכולות שלמות של סמים שנעות על פני היבשות בעולם, רובם ככולם מתחילים מישראלים.

שלמה אהרונישקי: אנחנו שמחים שלא הכל מגיע לפה, אך באותה מידה – חלק גם זולג לפה.

שלמה אהרונישקי: חשבתי שראוי גם להציג את הנתון הבא- אנחנו מטפלים במה שקורה בחוץ, כאשר בבית יש לנו בעיה לא פחות קשה, של הרוגים.

שלמה אהרונישקי: צריך לראות את הסטטיסטיקה של הרוגים בתאונות דרכים מול הרוגים במערכות ישראל: 21,586 הרוגים בתאונות דרכים, לעומת 20,000 במערכות ישראל.

שלמה אהרונישקי: בשקף הבא אנו רואים את שיעור ההרוגים למיליון ק"מ נסועה.

שלמה אהרונישקי: יש אמנם מספר מדינות שעוברות אותנו בנתון הזה, אך לא מעט מדינות שהן פחות מאתנו.

שלמה אהרונישקי: צריך לקחת את הדברים בחשבון כדי להעמיד את הנתונים באיזה שהוא קונטקסט.

שלמה אהרונישקי: נסועה לוקחת בחשבון את כמות כלי הרכב על מ"ר של כביש.

שלמה אהרונישקי: המימד הנכון שאתו אפשר להשוות בין מדינות זה המימד של נסועה.

שלמה אהרונישקי: כל מימד אחר הוא פחות רלבנטי ופחות אובייקטיבי.

שלמה אהרונישקי: טיפול של מערך החבלה והסיור שלנו באירועים של חפץ חשוד ורכב חשוד – מטבע הדברים התקופה הזו יוצרת הרבה יותר קריאות, הרבה יותר אירועי מוקד.

שלמה אהרונישקי: ניתן לראות עליה גדולה מאד שיש בשטח, של טיפולים.

שלמה אהרונישקי: כל טיפול כזה פירושו סגירת רחוב, התעסקות של שעה סביב העניין.

רחמים מלול: המספר מתייחס למספר הקריאות או למספר היציאות?

שלמה אהרונישקי: בכל קריאה יש יציאה.

שלמה אהרונישקי: לפעמים היא נגמרת אחרי פרק זמן קצר.

שלמה אהרונישקי: אירועי תגובה הן כל קריאות ה- 100 שלנו.

שלמה אהרונישקי: אנחנו רואים כאן עליה.

מיכאל קליינר: הגידול בפעילות נגד מעסיקים היא כתוצאה מהחלטה שלכם?

שלמה אהרונישקי: כן.

שלמה אהרונישקי: בהמלצות שלנו לממש את האחריות שלנו אנחנו רואים בתחום הזה מימד הרתעתי חשוב מאד.

שלמה אהרונישקי: יש לא מעט בעיות, אך אנחנו בהחלט הגברנו את הפעילות בעניין, והיא מתחייבת בגלל המצב.

שלמה אהרונישקי: אנחנו לא יכולים להתעלם.

אבשלום וילן: איפה נכנס פה הסיפור של המאבק בזנות וסחר בנשים.

שלמה אהרונישקי: יש עוד הרבה נושאים – סחר בנשים, הלבנת הון, קניין רוחני.

שלמה אהרונישקי: לא פירטתי את כל תתי הסעיפים שהם חשובים.

שלמה אהרונישקי: כל אחד, כשלעצמו, יכול להתרחב להרצאה של שעה שלמה.

שלמה אהרונישקי: היה חשוב להדגיש את הדברים המרכזיים שאנחנו מסתובבים סביבם.

שלמה אהרונישקי: כאשר דיברנו על עליה בפשיעה זה כולל גם את הנושאים האלה.

שלמה אהרונישקי: אנחנו מציגים רק את הפרקים העיקריים.

משה גפני: התיקון לחוק שהתקבל לאחרונה עזר לכם, לגבי השב"חים?

שלמה אהרונישקי: כן, הוא עוזר לנו במידה מסוימת.

שלמה אהרונישקי: יותר קל לנו לעבוד בעניין הזה.

שלמה אהרונישקי: אני לא יכול להגיד לך שאני יודע למדוד עד כמה הוא מייצר הרתעה ועד כמה יש פחות ביקוש לעניין.

יעקב ליצמן: למה אתה לא משקיע בזה יותר?

שלמה אהרונישקי: אין לי תקציב.

קובי הבר: השקיעו לפני כמה שנים ביחידת אתג"ר שנועדה למנוע גניבות רכב.

קובי הבר: היחידה עשתה הרבה פעולות והורידה את שיעור הגניבות.

יעקב ליצמן: לכן כדאי להשקיע עוד יותר.

קובי הבר: יש הרבה מאד דוגמאות של דברים שאפשר להשקיע בהם, גם במשטרה.

קובי הבר: אני בטוח שאם ניתן את השקל השולי הנוסף למפכ"ל הוא לא ישים אותו על נושא גניבות הרכב, גם מתוך ההיבט הכללי של היתרון הכלכלי.

קובי הבר: אני חושב שהפעולות שנעשו על ידי יחידת אתג"ר הביאו לקפיצת מדרגה מאד משמעותית בתחום.

קובי הבר: היתה כאן הצלחה ממשית, בשיתוף עם חברות הביטוח, המשטרה והאוצר.

שלמה אהרונישקי: כאשר אתה מגדיר משימה ומקצה משאבים סבירים, אתה משיג תוצאות.

קובי הבר: הירידה הזו היא פועל יוצא של החלטה שהתקבלה לפני כמה שנים.

יעקב ליצמן: אם זה נכון שתוספת כוח אדם מביאה תוצאות כאלה גדולות, למה שלא תקציבו עוד אחד או שניים?

קובי הבר: אבל בסוף צריך להבין שזו הוצאה תקציבית שהחיסכון, במונחי הרכב, הוא לא חיסכון תקציבי, אלא חיסכון לחברות הביטוח וחיסכון כלכלי.

שלמה אהרונישקי: נתון נוסף, שמשליך על הנתון השני, ומציג תמונת מצב לנישה מאד מסוימת – ככל שאתה פועל יותר בפעולות דרכים אתה מקטין את מספר תאונות הדרכים.

שלמה אהרונישקי: זה הוא עוד נושא שבו היכולת של המשטרה להתמקד יוצרת רווח.

שלמה אהרונישקי: הבעיה שלנו היא שאנחנו לא יודעים היום במציאות הקיימת להתמקד, כי היום החוסר הוא בכל מקום.

שלמה אהרונישקי: לדוגמה ניקח כביש ממחסום ארז עד צומת בני דרום.

שלמה אהרונישקי: אפשר לראות שבשנת 96 היו שם 24 תאונות קשות, ו- 7 מתוכן קטלניות.

שלמה אהרונישקי: היו שם 4 ניידות.

שלמה אהרונישקי: החלטנו לטפל בקטע הכביש הזה, והצבנו 11 ניידות.

שלמה אהרונישקי: תוכלו לראות מה קרה בשנת 97: אפס תאונות קטלניות, וירידה ל-10 תאונות קשות.

שלמה אהרונישקי: תלכו כך לאורך כל הדרך ותיראו עד כמה יש הלימה בין נוכחות, בולטות, לבין היכולת להשפיע.

תמר גוז'נסקי: מה עם שיטת ניידות הדמה?

שלמה אהרונישקי: הראש היהודי מהר מאד מוצא פטנטים.

שלמה אהרונישקי: נתון נוסף – התפתחות האוכלוסייה במדינת ישראל משנת 82 ל- 2000, כמות היישובים- שגדלה, ולעומת זאת, שיעור השוטרים יורד.

שלמה אהרונישקי: זו מין פירמידה מוזרה ויחס מוזר, שאף אחד לא מצליח להבין אותו.

שלמה אהרונישקי: מדובר על מספר השוטרים פר אלף תושבים.

שלמה אהרונישקי: מספר השוטרים לא רק שלא עולה, אלא אף יורד.

אבשלום וילן: אתמול היה לנו דיון על משרד הבריאות ולמשרד הבריאות יש נתונים של מבנה הרכב האוכלוסייה.

אבשלום וילן: ישראל היא אחת המדינות הצעירות בעולם מבחינת הרכב האוכלוסייה.

אבשלום וילן: כלומר- כניסה מסיבית של ילדים ומבוגרים מגלי העליה.

אבשלום וילן: קח את זה בחשבון, כי גיל האוכלוסייה הממוצע בארץ מאד נמוך בהשוואה למערב אירופה וארצות הברית.

תמר גוז'נסקי: אבל ילדים וקשישים הכי מועדים לתאונות.

שלמה אהרונישקי: אתה צודק.

שלמה אהרונישקי: בשביל להיות מדויק צריך לעשות עוד פילוחים, אבל בסך הכל חשוב להציג שמשנת 85 עד 2001 הכל השתנה, הכל גדל כאן בהיקפים אדירים, והמשטרה –לא רק שלא עלתה ביחס דומה, אלא אפילו ירדה.

שלמה אהרונישקי: מ- 3,6 שוטרים לכל 1000 תושבים ב-85, ל- 2,1 בשנת 2000.

שלמה אהרונישקי: לא צריך להסביר יותר מזה.

שלמה אהרונישקי: נדמה לי שזה מסביר איפה אנחנו נמצאים.

שלמה אהרונישקי: אני רוצה לדבר על הטייס האוטומטי.

שלמה אהרונישקי: דיברנו על העניין הזה.

שלמה אהרונישקי: אמרנו שבמדינת ישראל אין טייס אוטומטי.

שלמה אהרונישקי: כשמחליטים להקים יישוב – יש חלק מהדברים שהם חלק בלתי נפרד, ולא יעלה על הדעת להקים עיר בלי לממן בתי ספר, גנים ומקוואות.

שלמה אהרונישקי: אותי זה עדיין לא מנחם.

שלמה אהרונישקי: בנו את העיר אלעד והיא מתפתחת בקצב מדהים.

שלמה אהרונישקי: אין לנו שם תחנת משטרה.

שלמה אהרונישקי: גם בבני ברק לקח 50 שנה עד שהקימו משטרה.

שלמה אהרונישקי: ביבנה, שיש בה 30 אלף איש, אין תחנת משטרה, אלא רק נקודת משטרה.

שלמה אהרונישקי: דיבר השר וזה עלה במספר הזדמנויות, ויש גם חקיקה מבורכת של חברי כנסת שדואגים לרווחת האזרחים והתושבים.

שלמה אהרונישקי: החקיקות האלה עולות הרבה כסף.

משה גפני: החקיקה היא טובה?

שלמה אהרונישקי: בחלקה הגדול היא טובה מאד, אך היא עולה כסף.

תמר גוז'נסקי: ממשלה אמורה לבצע את החלטות הכנסת במדינה דמוקרטית.

שלמה אהרונישקי: ואתם אמורים לפקח על העניין.

יעקב ליצמן: הממשלה מבצעת את זה באמצעות חוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: שם היא מורידה את החוקים.

קובי הבר: כאשר המפכ"ל אומר שהחקיקה טובה, גם באוצר חושבים כך, רק תשאלו אותו האם היא בסדר העדיפות של הפעילות של המשטרה היום – אני חושב שהתשובה תהיה שונה.

קובי הבר: זו הנקודה שצריך להסתכל עליה.

קובי הבר: אין ספק שהחקיקות הן חקיקות טובות לגופו של עניין, אך השאלה איך הן משתלבות בסדר העדיפויות.

קובי הבר: זו כבר שאלה אחרת לגמרי.

אורית אדטו: אבל זה לא רלבנטי, כי ברגע שיש חוק זה מחייב אותנו, גם ללא האמצעים.

קובי הבר: אין ספק.

תמר גוז'נסקי: מעניין מתי המשטרה תתפנה לחקור ילדים באמצעות וידיאו.

קריאה: מה לגבי ועדת גולדנברג?

קריאה: זה מומש?

שלמה אהרונישקי: לא מומש.

שלמה אהרונישקי: אני נתתי דוגמאות לחוקים שחוקקו.

שלמה אהרונישקי: לחוק הזה התלוו דרישות תקציביות ואף אחד לא אישר את התקציב הזה.

שלמה אהרונישקי: אנחנו צריכים, מן הגורן ומן היקב, לראות איך אנחנו מבצעים.

שלמה אהרונישקי: ברור שסדר העדיפות הוא לא מה לעשות איך מה לא לעשות.

שלמה אהרונישקי: זהו הבעיה הגדולה.

שלמה אהרונישקי: לא רציתי להיכנס כאן לפירוט מספרים, אך נדמה לי שירושלים היא לא רק על ראש שמחתנו אלא גם על ראש דאגותינו.

שלמה אהרונישקי: הכל מתחיל ממנה והכל נגמר בה.

שלמה אהרונישקי: אנחנו מדברים על שני נושאים מרכזיים.

שלמה אהרונישקי: קיבלנו חלק מהדרישות שלנו שאושרו בשתי ממשלות לפני שלוש שנים ולפני חמש שנים.

שלמה אהרונישקי: קיבלנו תקציב חלקי ל- 200 תקנים לטובת העניין.

שלמה אהרונישקי: עדיין, על פי ההגדרה, ועל פי סדר העדיפות שקבע השר שלנו וגם ראש הממשלה, שני נושאים מרכזיים עדיין לא זכו לטיפול מספיק ועדיין לא מקבלים את המימוש שלהם בירושלים.

שלמה אהרונישקי: האחד – מימוש הריבונות.

שלמה אהרונישקי: ירושלים צריכה שאנחנו נפעל בה למימוש הריבונות בה.

שלמה אהרונישקי: מימוש ריבונות היא יותר נקודות משטרה, יותר נוכחות בשטח.

שלמה אהרונישקי: אין לנו את כוח האדם לכך, ולכן אנחנו כל הזמן רודפים אחרי הזנב, ואחרי תופעות שמתפתחות שם.

שלמה אהרונישקי: החלק השני היא – עוקף ירושלים.

שלמה אהרונישקי: כמו כל מרחב התפר.

שלמה אהרונישקי: הוקצה כוח אדם למרחב התפר, ולא הוקצה לעוקף ירושלים, שהוא הרבה יותר בעייתי, הרבה יותר פרובלמטי.

שלמה אהרונישקי: הצגתי מה הדרישות שלנו בכוח אדם, אבל לא הצגתי פה טכנולוגיות ותשתיות, וזה הרבה יותר.

שלמה אהרונישקי: צריך לעשות סדר עדיפות ולהקצות משאבים לירושלים.

שלמה אהרונישקי: אנחנו מדברים על הגנת המתפללים בכותל.

שלמה אהרונישקי: היינו בישיבה עם יושב ראש הוועדה.

שלמה אהרונישקי: הגשנו את הדרישות בעניין הזה, והן לא גדולות.

שלמה אהרונישקי: מדובר על תוספת של 5.5 מיליון ואני מבין שהאוצר מוכן לתקצב חלק מהעניין.

שלמה אהרונישקי: העסק בעייתי, מורכב ואני מציע לא לשגות באשליות: כרגע זה לכאורה שקט, ובסדר, אך ירושלים היא הר געש שיכול להתפרץ וקשה לדעת ולנבא באיזה עוצמות.

אבשלום וילן: איפה אתה רוצה להקים את הגדר של ה- 11 ק"מ?

שלמה אהרונישקי: יש תוכניות אך עוד אין החלטה ועוד אין מימוש.

אבשלום וילן: גדר לא קשורה לריבונות, אלא לביטחון.

יעקב ליצמן: אין כסף לגדר.

אבשלום וילן: כשצריך אז יש.

שלמה אהרונישקי: חשוב לי להציג כמו שהצבא מציג, מעת לעת, שלבסוף יש גם בעיות יום יומיות.

שלמה אהרונישקי: כאשר אני צריך לטפל בהר הבית ולהעלות לשם בכל יום 2,000 שוטרים, זה תקציב שאני צריך לשלם אותו.

שלמה אהרונישקי: אני לא ממומן עליו.

שלמה אהרונישקי: לקחתי יום אחד מאירועי אוקטובר, ואף אחד לא מבטיח לנו שזה לא יקרה מחר או מחרתיים, לצערי – הרי שעלות של יום כזה, כאשר אתה מדבר על הוצאה על תחמושת, על נזקים, על כלכלה, ועל דברים שהם מעבר לשוטף, תוכלו לראות את הנזקים בשקף שלפניכם.

שלמה אהרונישקי: תוכלו לראות למטה את הנזקים למערך החבלה שלי, בנושא הרובוטים.

שלמה אהרונישקי: כמעט כל מפגש היום בין רובוט למטען חבלה נגמר בנזק, בין אם נזק חלקי ובין אם נזק מלא.

שלמה אהרונישקי: כל רובוט כזה עולה כמיליון שקל.

שלמה אהרונישקי: אנחנו צריכים לצפות את פני העתיד, כך דורשים מאתנו, ושלא נצטרך להסביר מאוחר יותר מדוע לא הערכנו ומדוע לא חשבנו מראש.

אבשלום וילן: למה אין פירוט על אמצעים לפיזור הפגנות, מלבד תחמושת?

אבשלום וילן: איפה הזרנוקים והחצציות?

שלמה אהרונישקי: בחצציות אני לא יכול להשתמש.

שלמה אהרונישקי: לא הצלחתי להוכיח שזה ציוד לא קטלני.

אבשלום וילן: כאשר היו התפרעויות בדולפינריום, הגיעה זרנוקית אחת, ואלה דברים שיש למשטרה.

אבשלום וילן: לא ראיתי שאתם ערוכים מספיק עם כל פיזורי ההפגנות.

שלמה אהרונישקי: כי אין לנו.

שלמה אהרונישקי: מייד נציג לך את הפערים שיש לנו.

שלמה אהרונישקי: אתה צודק.

שלמה אהרונישקי: יש לי 3 מכת"זים בכל משטרת ישראל.

שלמה אהרונישקי: כל מכת"ז עולה כחצי מיליון.

שלמה אהרונישקי: המשטרה הזו בנויה בסופו של דבר על שוטרים ושוטרות שחוץ ממוטיבציה, אחריות, ציונות, חלוציות והבנה למה שקורה, צריכים להביא שכר בסוף החודש.

שלמה אהרונישקי: השכר של שוטר בגיוס, ברוטו, הוא 3,963 ₪.

שלמה אהרונישקי: נכון שזה בשנה הראשונה.

שלמה אהרונישקי: אחרי זה השוטר הולך לקורסים ומקבל עוד כסף.

שלמה אהרונישקי: אם זה שכר, איך יש לי בכלל יכולת להזמין אזרח להתגייס למשטרה?

שלמה אהרונישקי: הוא לא יבוא למשטרה, הוא יבחר להיות שליח ויקבל משכורת כפולה.

שלמה אהרונישקי: שכר התחלתי של שוטר יס"מ הוא 4,351 ₪ ברוטו.

קובי הבר: דווקא לזה יש לנו התייחסות מאד ברורה.

שלמה אהרונישקי: במשטרת ישראל אין שעות נוספות.

שלמה אהרונישקי: ההפך.

שלמה אהרונישקי: תמורת שעות נוספות הוא היה זכאי לקבל, כמו כל אזרח במשק, פגרה נוספת, או יום חופש.

שלמה אהרונישקי: היום אנחנו לא יכולים לתת פגרה נוספת.

שלמה אהרונישקי: היום, שוטר מבצעי שלנו, עובד בממוצע כ- 12 שעות ביום, במקום 9 שעות שהוא אמור לעבוד.

שלמה אהרונישקי: לא מדובר במשהו חד פעמי.

שלמה אהרונישקי: זה קורה חודש בחודשו מזה השנה האחרונה.

שלמה אהרונישקי: כשהוא עובד ביום שישי, וזה יום הפגרה שלו, אני צריך לתת לו יום אחר של פגרה, ואז הוא לא נמצא במקומות האחרונים.

שלמה אהרונישקי: השקף הבא מדבר על התפתחות כוח האדם במשטרה.

שלמה אהרונישקי: ניתן לראות שבעצם לא הוסיפו לנו.

שלמה אהרונישקי: גם כאן התקציב לא כולל את התוספת שקיבלנו בחודשים האחרונים, אבל עדיין ניתן לראות שאין שום פריצת דרך בשנים האחרונות.

שלמה אהרונישקי: אנחנו מדשדשים פחות או יותר סביב אותם מספרים – קצת יותר, או קצת פחות.

שלמה אהרונישקי: בכל אופן, זה לא מול מה שקורה, והצגתי לכם קודם מה קורה.

שלמה אהרונישקי: מתוך כך, היעדים של משטרת ישראל לשנת 2002 הם בעצם ב- 4 תחומים: שירות הפנים, שירות החוץ – ודיברתי על משטרה שירותית, שנותנת שירות חוץ, מערך הסיור שלנו – שהוא בעצם בחזית הפעילות בשטח, והמוכנות המבצעית.

שלמה אהרונישקי: מבחינתנו, אנחנו מדברים על הצורך להגדיל את מערך הסיור שלנו, את אותן ניידות שפוגשים בשטח.

שלמה אהרונישקי: לא בכדי הן לא מספיקות להגיע בזמן, ולא פוגשים אותם בשטח.

שלמה אהרונישקי: אנחנו רוצים לשפר את שכר הסייר, קידום מעמד השוטר, מבנה ארגוני וטכנולוגיה, שתאפשר למערך הסיור הזה להיות מערך רלבנטי בשטח.

שלמה אהרונישקי: מבחינת מוכנות מבצעית אנחנו מדברים על היערכות לחירום.

שלמה אהרונישקי: מלאי ל- 10 ימי לחימה, ויש לנו היום פערים גדולים מאד בתחום הזה, ואם יתחילו פה תרחישי הפרות סדר גדולות, אנחנו בעצם לא יודעים לתת להם תשובה ליותר מאשר יומיים שלושה, במצב הציוד הקיים היום.

שלמה אהרונישקי: לגבי תרחישים בלתי קונבנציונליים, כל האחריות של המשטרה לגבי טיפול ראשוני בזירה, ציוד האנשים, אמצעים לצורך העניין, עיבוי והקמת יחידות מיוחדות – אנחנו רוצים לבנות יחידות שיודעות לטפל בהפרות סדר.

שלמה אהרונישקי: זה מקצוע.

שלמה אהרונישקי: לא ניתן לשלוח חוקר לטפל בהפרת סדר.

שלמה אהרונישקי: טיפול בהפרות סדר הוא מקצוע, צריך להצטייד במיוחד אליו ולהיות מוכשר בו ומתורגל.

שלמה אהרונישקי: זה אל עסק חובבני שאפשר להיכנס אליו מרגע לרגע.

משה גפני: מתי המפכ"ל מעדכן את הדרג המדיני כאשר יש הפרות סדר משמעותיות?

שלמה אהרונישקי: השר שלי מעודכן בכל הפרת סדר שמתפתחת.

עוזי לנדאו: לפני שהיא מתפתחת, כדי שהיא לא תתפתח.

שלמה אהרונישקי: הדבר הבא – הקמת מערך מילואים.

שלמה אהרונישקי: אני מוכרח להגיד שבעניין הזה חלה תפנית גדולה מאד בשנה האחרונה, בתיאום ובאישור, כולל סיוע של משרד האוצר.

שלמה אהרונישקי: קיבלנו אישור להכין מערך מילואים של עד 1,200 אנשים.

שלמה אהרונישקי: זה, כמובן, בתהליכים.

שלמה אהרונישקי: זה עדיין לא מספיק.

שלמה אהרונישקי: מדובר באנשים שהם רובם יוצאי מג"ב.

שלמה אהרונישקי: אנו מדברים על הכשרת השוטרים, מרכזי השליטה, חפ"קים ממוחשבים, ועל מערך היישובים במרחב התפר, שירות חוץ – כל מה שקשור לשירות חוץ, תוספת תחנות ונקודות משטרה.

שלמה אהרונישקי: נתנו פה דוגמאות של יישובים שלמים.

שלמה אהרונישקי: צאו וחשבו מה יש לנו, בעצם, מצומת הערבה עד אילת.

שלמה אהרונישקי: , למשל.

שלמה אהרונישקי: כל מה שיש לנו שם זה שוטר אחד שיושב בבניין המועצה של הערבה התיכונה, והוא זה שצריך לתת את השירות, או שמגיעים מאילת או מדימונה.

שלמה אהרונישקי: אין שום ספק שזה לא עומד בשום מבחן, וזו בעצם אוכלוסייה שלא מקבלת שירות כמו שראוי לקבל אזרח במדינת ישראל במציאות של 2002.

שלמה אהרונישקי: מרכזי שירות ושיטור קהילתי – מגזר ערבי.

שלמה אהרונישקי: כאן יש לנו תוכניות שאנחנו לא מצליחים לממש אותן כי לא מקציבים לנו מספיק תקציבים.

שלמה אהרונישקי: אנחנו רוצים ליצור שם מציאות אחרת שתקטין בהרבה מאד את החיכוך, את האלימות ואת חוסר ההסכמה וחוסר הקבלה בין משטרה לבין ציבור ערבי, שהוא לא פחות חשוב מציבור אחר.

שלמה אהרונישקי: חיזוק מערכים יחודיים וטיפול במוקדים.

שלמה אהרונישקי: דיברו פה על סחר בנשים, על פשע מאורגן, ועל הרבה מאד תחומים.

שלמה אהרונישקי: שיפור תשתיות למתן שירות והכשרת שוטרים נותני שירות בשטח.

שלמה אהרונישקי: התחום האחרון הוא שירות פנים.

שלמה אהרונישקי: גם כאן יש מספר נושאים מרכזיים: שידרוג השר, בעיקר של השוטר המתחיל.

שלמה אהרונישקי: למעלה מ- 75 אחוז מהשוטרים שמתפטרים הם בשנים הראשונות לשירות שלהם.

שלמה אהרונישקי: צריך לקחת את זה בחשבון, בין היתר בגלל המציאות הזו.

שלמה אהרונישקי: דבר נוסף – שיפור השכר בכלל, במשטרה, תנאי שירות.

שלמה אהרונישקי: אנחנו יכולים וצריכים להשוות אותנו למערכות ביטחוניות אחרות.

שלמה אהרונישקי: אין דומה המערכת המשטרתית בתנאי השירות שהיא נותנת לשוטרים שלה, למערכות המקבילות לה, ואפשר לראות את זה בכל פרמטר.

שלמה אהרונישקי: ועוד דברים: שיפור סביבות עבודה, אמצעים, תשתית ובינוי.

שלמה אהרונישקי: השר העלה את הדברים בטבלה שלו.

שלמה אהרונישקי: למעלה מ- 70 אחוז מהמבנים שמשטרת ישראל פועלת בתוכם הם מבנים בריטיים, מלפני קום מדינת ישראל.

שלמה אהרונישקי: זה אמנם טוב למורשת, אך זה לא מתאים לשנת 2002.

שלמה אהרונישקי: בתקציב 2002 אין פתרונות מספקים למשטרת ישראל.

שלמה אהרונישקי: צפויה בעיה אקוטית בתפקוד המשטרה ובביצוע משימותיה.

שלמה אהרונישקי: צריך לשים את הדברים על השולחן.

שלמה אהרונישקי: חסרים אלפי שוטרים, חסרות ניידות, ומצב כלי הרכב בכי רע.

שלמה אהרונישקי: יש לנו צי שלם של רכב שאנחנו לא מחליפים אותו כבר שנה שלישית, כי אין לנו תקציב לעניין.

שלמה אהרונישקי: חסרים תקציבים להצטיידות.

שלמה אהרונישקי: אין כמעט פיתוח, מצב המבנים ירוד, ויש סבירות לעצירת רכש בתחילת השנה על ידי חשכ"ל.

קובי הבר: אין שום סיבה לעצירה.

שלמה אהרונישקי: להיום נתנו פתרון, אבל מכיוון שאני בתהליך הזה כבר הרבה שנים, אני אומר לכם שאני צופה מה יהיה בעוד כמה חודשים, במציאות שמתפתחת היום.

שלמה אהרונישקי: צפויים גירעונות בתקציב קניות ושכר.

שלמה אהרונישקי: יש חוסר בתקציבי פיתוח.

שלמה אהרונישקי: צריך להבין שהמשטרה לא יכולה לטפל בשגרה בלבד.

שלמה אהרונישקי: מלבד מתן תשובה ליום יום היא צריכה לחשוב 10 שנים קדימה.

שלמה אהרונישקי: אם לא נחשוב היום קדימה, פשוט לא נהיה רלבנטיים מחר.

שלמה אהרונישקי: הכל מתפתח מסביב.

שלמה אהרונישקי: אנחנו כל הזמן מסדרים את המערכת בתוך הבית.

שלמה אהרונישקי: זה לא פתרון.

שלמה אהרונישקי: המשטרה צריכה להסתכל 10 שנים ומעלה קדימה, ולהכין היום את העתיד.

שלמה אהרונישקי: זה תהליך שאנחנו לא מצליחים לעשות אותו.

שלמה אהרונישקי: יש גם חוסר בתקציב הצטיידות למרחב התפר.

שלמה אהרונישקי: ציינתי פה שקיבלנו תקציב, קיבלנו 500 שוטרים, או בעצם 410 מתום הסך הכל של המשרד.

שלמה אהרונישקי: גייסנו את רובם, וקיבלנו בשבילם תקציב.

שלמה אהרונישקי: לא קיבלנו את התקציב הנוסף שביקשנו למערכות טכנולוגיות, לאמצעים נוספים.

שלמה אהרונישקי: הדרישה שלנו במרחב התפר היא על 1500 שוטרים, ולא רק 500.

שלמה אהרונישקי: זה לא מה שאנחנו ציפינו לראות בשטח, אם אנחנו רוצים להיות כאלה שמצמצמים עד למינימום אפשרות של מעבר מחבלים ממזרח למערב.

שלמה אהרונישקי: התוספת שקיבלנו ב-2001 היא בשלושה תחומים מרכזיים: האחד, ביטלו לנו את הקיצוץ.

שלמה אהרונישקי: זה בערך 480 תקנים של כוח אדם.

שלמה אהרונישקי: הדבר השני – קיבלנו תוספת של 410 אנשים למרחב התפר כמשימה חדשה שקיבלנו.

שלמה אהרונישקי: הדבר השלישי שקיבלנו – 200 תקנים לחיזוק ירושלים.

שלמה אהרונישקי: החלק הארי הוא להשאיר את המצב כמו שהוא, ובחלק מסוים להשלים.

שלמה אהרונישקי: קיבלנו, ל- 2002 תוספת של 500 תקנים, עם תוספות כאלה ואחרות של תקציב מאד קטן.

רחמים מלול: בנוסף לתוספת של 2001?

שלמה אהרונישקי: כן.

שלמה אהרונישקי: אבל כל זה נופל על פערים בסיסיים, מובנים.

שלמה אהרונישקי: אם היום, אחרי שנה כזו, לא ברור לגמרי שהמשטרה צריכה לקפוץ מדרגה, לעלות כיתה, ולא להסתפק בתיקונים קוסמטיים, כי המציאות רק הולכת ומחריפה, ואנחנו לא משיגים את התקציב – זה חמור.

שלמה אהרונישקי: ביקשנו כמעט 10,000 שוטרים.

שלמה אהרונישקי: ביקשנו מנה של 2000 נוספים לשנת 2002, וקיבלנו 500 – כמנה רב שנתית.

שלמה אהרונישקי: הייתי שמח לקבל יותר, כמובן, מתוך הבנה שב-4 שנים אפשר, פחות או יותר, להשלים את העניין.

רחמים מלול: אם תקבל תקנים, יש לך את מי לגייס?

שלמה אהרונישקי: יש לי את מי לגייס, ואם תהיה לי תוספת שכר הם גם יישארו.

שלמה אהרונישקי: החלטתי לסיים במשפט הידוע, שהמשטרה רוצה לקחת את המחר לידיים, למרות הכל.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לחלק השלישי של הדיווח, על השב"ס.

אורית אדטו: אני אשתדל לנגוע בנקודות בקצרה.

אורית אדטו: אני מצטרפת למפכ"ל המשטרה ואומרת שאנחנו מציגים עשייה, אבל אנחנו שמים על השולחן קושי, ואנחנו מצפים לסיוע בנושא הקושי.

אורית אדטו: שב"ס הוא תוצאתי לפעילות המשטרה, מערכת הביטחון ומערכת המשפט, מחד, ומאידך – לתהליכי חקיקה.

אורית אדטו: הם מקדמים, אבל הם אינם מגובים ביכולת לממש אותם בפועל.

אורית אדטו: הדוגמאות לכך הן מאד פשוטות, אפילו בחוק שנכנס לתוקפו החל ב- 1 לינואר, וזה חוק שחרור מוקדם.

אורית אדטו: יש שם סעיף בחוק, וכולם הצביעו עליו והוא נכון וחשוב, שאומר שלגבי עבירות אלימות במשפחה או גילוי עריות יש חובה להציג חוות דעת של ועדה חיצונית.

אורית אדטו: המשמעות היא: תקנים במשרד העבודה והרווחה, תקנים בשירות בתי הסוהר.

אורית אדטו: אף אחד לא נתן את ליבו לעניין הזה.

אורית אדטו: החוק תקף, ב- 1לינואר הוא עומד להתבצע, וזה כבר נוגע בסדרי עדיפויות בסיסיים בטיפול הבסיסי ביותר באסיר, מבחינת העבודה הסוציאלית.

מיכאל קליינר: אבל השחרור המוקדם גם פועל בכיוון השני – אם אנשים משתחררים קודם, אז יש פחות עומס על המערכת.

אורית אדטו: זה באותה מידה – השני שליש נשארים אותם שני שליש.

אורית אדטו: יש תקופה מסוימת שהולכת וחולפת מן העולם, של המחצית.

אורית אדטו: לא נשאר ואקום במקרה הזה.

אורית אדטו: הארגון פועל מאחורי הקלעים והוא איננו על סדר היום הציבורי של החברה ושגרת יומה, אלא לעיתים חריגות ורק כאשר עולה משהו שהוא פחות חיובי.

אורית אדטו: לכן חשוב שפעם אחת נתייחס גם לכלל הדברים.

אורית אדטו: השב"ס מחזיק היום כ- 1300 אסירים ביטחוניים קשים שיש להם את כל הזמן שבעולם לתכנן פיגועים, תקיפות, הפרות סדר וכן הלאה.

אורית אדטו: זה נראה לכולם כמובן מאיליו שהעסק הזה מתנהל בשנה של מלחמה באופן רגוע.

אורית אדטו: חשוב שתבינו שזה דורש התמודדות קשה מאד ביום יום, בשגרה, בליוויים, בכניסות, ביציאות, בביקורים, ובכל מה שמתחייב מהעניין הזה.

אורית אדטו: אנחנו מחזיקים כיום קרוב ל- 1000 שב"חים, בחלקם עם רקע בטחוני, ומרביתם עם עבירות פליליות.

אורית אדטו: כפי ששמענו, היום כבר מסתמנת מגמה שהיא גם לא רק על רקע ביטחוני, אך מתווסף להם איזשהו מהלך ביטחוני.

אורית אדטו: זאת אומרת, גם לאוכלוסייה הזו יש את הסיכונים בפני עצמה.

אורית אדטו: זו אוכלוסייה שאנחנו מחזיקים אותה בכל השיטות האפשריות – חלקם במבנים בתוך בתי הסוהר, חלקם במאהלים, וכרגע- בשאטה, הופכים את זה למבנים יבילים, וחלקם בבית הסוהר דמון, שמבחינת היכולת הוא נותן את המענה הסביר ביותר, מבחינת ביטחון, לעומת האלטרנטיבות.

אמנון כהן: שב"חים שהם עובדים זרים הם באותו מספר?

אורית אדטו: אני כוללת אותם בסעיף אחר, לא פה.

אורית אדטו: עוד נקודה שצריך לקחת בחשבון היא שמדינת ישראל היא דמוקרטית, והיא אחת המדינות עם החוקים והכללים הכי מתקדמים לגבי זכויות האסיר.

אורית אדטו: זה לא דומה להרבה מדינות בעולם.

אורית אדטו: אפילו הדבר שנראה, לכאורה, כמובן מאיליו, והוא החופשה שמקבל האסיר, בחלק גדול ממדינות העולם לא קיים בכלל, ואם קיים – זה בסייגים מאד ברורים ולתקופות מאד קצרות.

אורית אדטו: כך גם לגבי נושא ההתייחדות.

אורית אדטו: אין דבר כזה.

אורית אדטו: בשום מקום בעולם זה לא קיים.

אורית אדטו: מה שאני רוצה לומר הוא שאנחנו, בגלל החקיקה והמדיניות הזו, נדרשים להרבה יותר כוח אדם ולהרבה יותר facilities כדי לבצע את אותם הדברים.

אורית אדטו: לעתים זה נחשב כמובן מאיליו ולא מבינים את המשמעויות שיש לזה מבחינת התפעול היום יומי.

אורית אדטו: נקודה אחרונה – בבתי הסוהר יש שבר.

אורית אדטו: שיהיה ברור לכולם.

אורית אדטו: אין מקומות כליאה ראויים בני אדם בכמות מספקת.

אורית אדטו: אנחנו, כרגע נמצאים במצב ש- 300 עד 400 אסירים ישנים על הרצפה, מידי יום.

אורית אדטו: זו המציאות.

אורית אדטו: צריך לדעת שלא מדובר רק בעבריינים שנמצאים בכליאה לפרקי זמן קצרים.

אורית אדטו: יש כאלה ששפוטים לפרקי זמן ארוכים מאד, במתקנים קשים ממילא, בתנאי מזג אוויר קשים מאד, בלי מיזוג אוויר.

אורית אדטו: אלה התנאים שאתם חי שירות בתי הסוהר.

אורית אדטו: קצת נתונים – לגבי המתקנים שלנו.

אורית אדטו: נכללים כאן שלושה שצבועים באדום: דמון, אופק ומגן.

אורית אדטו: דמון הוא בית סוהר שכולם מכירים, שנפתח בהחלטה של ראש הממשלה, בלית ברירה.

אורית אדטו: בדמון, שהיום מחזיק בתוכו כ- 400 שב"חים, יש מקום ל- 500.

אורית אדטו: בית הסוהר "אופק" הוא בית סוהר לנוער.

אורית אדטו: עלה כאן הנושא של פשיעת בני נוער.

אורית אדטו: אנחנו מייחדים לנוער תפיסה אחרת, עם המשאבים הנדרשים.

אורית אדטו: בית הסוהר "מגן" הוא בית סוהר חדש שנפתח, והוא כולל בתוכו בית חולים, בית חולים לחולי נפש, ומקום לטעוני טיפוח, שאינם יכולים לתפקד באופן עצמאי.

אורית אדטו: נכון להיום אנחנו מחזיקים כ- 1,600 עצורים.

אורית אדטו: תמיד נאמר שמשטרת ישראל קורסת כי אין מקום ושב"ס לא קולט את העצורים.

אורית אדטו: נכון להיום מדובר ב- 1,700, כי יש אצלנו עצורים זרים המיועדים לגירוש.

אורית אדטו: צריך להבין שזה הסך הכל, ומצבת האסירים עולה.

אורית אדטו: כל זה לא כולל עובדי שירות, שלא לנים בבתי הסוהר, אך הם באחריות שירות בתי הסוהר.

אורית אדטו: בשקף שלפני

אורית אדטו: כם יש פירוט של התפלגות האסירים: אנחנו מדברים על 13 אחוז אסירים ועצורים ביטחוניים, 85 אחוז פליליים, ובתוך זה נכנסים השב"חים – הפליליים ושאינם פליליים.

אורית אדטו: קצת לגבי גיל ומגדר – אנחנו מדברים על קבוצה מאד קטנה של בני נוער, וקבוצה קטנה מאד של נשים, כ- 2 אחוז.

אורית אדטו: עם זאת, חשוב שנדע שאותן שתי קבוצות קטנות הן ייחודיות, והן דורשות ומחייבות טיפול אחר, מאפיינים שונים, השקעת משאבים אחרת.

אורית אדטו: לגבי העבירות שאנו מטפלים בהם, אחד הדברים החשובים לראות הוא – כפי שהראה מפכ"ל המשטרה – העליה בניסיונות לרצח ורצח 26 אחוז מהיושבים בשירות בתי הסוהר הם כאלה שכלואים על רקע של פגיעה בחיי אדם או בגוף אדם, לפני שמדברים על עבירות רכוש, עבירות ביטחון וכן הלאה.

אורית אדטו: סמים – 16 אחוז, עברייני מין – כ- 900 איש, ושורה תחתונה שמתחלקת להרבה עבירות אחרות – מתוך אותם 10 אלף העבריינים, 1400 שפוטים על נושא אלימות במשפחה.

אורית אדטו: לא בכדי שמתי את הנושא של החוק הקודם.

אורית אדטו: תבינו שעל כל אחד כזה צריך לכנס ועדה שתגדיר אם הוא יכול לצאת בכלל לחופשה, או לא, עם חוות דעת של קהילה בוועדת אלימות במשפחה בקהילה.

אורית אדטו: כך גם לגבי שחרורו.

אורית אדטו: אותו הדבר גם לעברייני מין.

אורית אדטו: זה מחייב עבודה מקצועית מאד מעמיקה.

משה גפני: 15 אחוז מהיושבים בבתי הסוהר במדינת ישראל זה על רקע של אלימות במשטרה?

אורית אדטו: כן.

אורית אדטו: אפילו יותר מכך – אם נוריד מזה את הביטחוניים והשב"חים, אנחנו מגיעים לאחוזים קצת יותר קשים מבחינת אוכלוסיית הפליליים.

אורית אדטו: צריך לזכור שחלק מהאסירים הם בעלי יותר מעבירה אחת.

אורית אדטו: חשוב גם לסבר את האוזן שכשליש מעברייני המין עברו עבירות של גילוי עריות במשפחה.

אורית אדטו: נתון נוסף הוא עובדי השירות.

אורית אדטו: זה נראה, לכאורה, משהו לא משמעותי, אך הוא בהחלט בעל סדר גודל משמעותי.

אורית אדטו: קיבלתי את הדו"ח לפני יומיים, ואנחנו עומדים היום על 1670 עובדי שירות.

אורית אדטו: יש לנו יחידה של עבודות שירות, שנבנתה במתכונת של התקנים בראשית שנות ה- 90.

אורית אדטו: יש לנו הצעות מה נכון לעשות בעניין.

רחמים מלול: איזו מעמסה נופלת על השב"ס בעקבות אחריותו לעובדי השירות?

אורית אדטו: פיקוח.

אורית אדטו: קודם כל – חוות הדעת לבית המשפט אם הוא אכן יכול להיכלל בעבודות שירות.

אורית אדטו: לאחר מכן – לוודא שהוא מגיע לבצע את עבודות השירות, לפקח עליו במהלכן, ואם הוא לא עומד בכללים זה מחייב אותי, באיזה שהוא שלב, אחרי שינויים, לעשות הפסקה מנהלית, ואז המשטרה צריכה לאסור אותו ולהביא אותו לבית הסוהר.

אורית אדטו: דבר נוסף שחשוב לי להראות הוא הנושא של מרחב המחייה שלנו בשב"ס.

אורית אדטו: אנחנו נמצאים עם 3,4 מ"ר לאסיר, כאשר גם זה מתייחס ל- 4 עד ה- 5 שנים האחרונות, מאז שנבנו שלושה מתקנים חדשים.

אורית אדטו: לפני זה הממוצע היה 2,5 מטר לאסיר.

אורית אדטו: במרבית בתי הסוהר המצב הוא פשוט חמור מאד.

אורית אדטו: נכון שיש גם מדינות בהן המצב הוא חמור יותר.

קובי הבר: ואלה לא מדינות שנמצאות בשוליים מבחינת זכויות האזרח.

אורית אדטו: מבינת היחס סגל- אסירים אנחנו נמצאים במצב של 1 ל- 2.5, והשקף הבא מראה את מקומנו, מהבחינה הזו.

אורית אדטו: אנחנו נמצאים באיזה שהוא מקום באמצע, עם מדינות ארצות הברית ומדינות כמו צרפת.

אורית אדטו: זה בגדר הסביר.

אורית אדטו: אני רוצה לפרט לגבי משימות שקידמנו במהלך 2001.

אורית אדטו: נפתח בית סוהר לנוער, "אופק".

אורית אדטו: היתה החלטה להפריד נוער מבתי הסוהר, וליצור לו מבנה משל עצמו והנהלה משל עצמו, עם תפיסת טיפול שונה לחלוטין.

אורית אדטו: באותו מועד גם הונחה אבן הפינה לבית סוהר חדש, "אופק, ו "שרון ג'".

אורית אדטו: יחד הם יכללו 720 איש.

אורית אדטו: דבר שני – פתיחת בית סוהר "מגן" עם מרכז טיפול גוף ונפש, כפי שציינתי.

אורית אדטו: דבר נוסף – פתיחה מחודשת של מתקן דמון בראשית אוקטובר, בשל הצורך ולא בשל הבחירה.

תמר גוז'נסקי: כמה אסירים יש היום בדמון?

אורית אדטו: היום יש כ- 400, והוא צריך להתמלא עד 500, ואם יהיה צורך נצופף שם גם עד 600, במידת הצורך.

תמר גוז'נסקי: אחרי שהוא היה סגור כל כך הרבה זמן – האם הוא ראוי למגורי אדם?

משה גפני: כלא דמון היה מיועד להריסה.

תמר גוז'נסקי: אבל הוא היה מוזנח, הוא היה סגור.

אורית אדטו: קודם כל, הוא לא היה סגור לחלוטין, כי כל הזמן החזקנו שם כיתת משמר.

אורית אדטו: אני יודעת שגם באים ומבקרים בו, והוא נמצא בזכוכית מגדלת.

אורית אדטו: ברגע שהתקבלה החלטה לפתוח אותו אנו עומדים בנושא, ועושים כמיטב יכולתנו.

אורית אדטו: הנקודה החשובה בעניין הזה היא הנושא של המשך יישום התוכנית הרב שנתית לתוספת מקומות כליאה.

אורית אדטו: תבינו שזו הבעיה.

אורית אדטו: לגבי הדגשים בשנת 2002 – זו הנקודה, ולא בכדי.

אורית אדטו: התמודדות עם מצוקת הכליאה היא הבעיה המרכזית שלנו, ומייד אציג נתונים איך זה נראה, כדי שיהיה ברור לכולנו.

אורית אדטו: אם לא נצא לתכנון ובינוי מיידי של 3 בתי סוהר, אין סיכוי שהבעיה תיפטר.

אורית אדטו: יתרה מזו – המצב ילך ויחמיר.

מיכאל קליינר: יש איזה שהוא תקצוב לתחילת בניה בשנה הבאה?

אורית אדטו: מייד אציג עד היכן התוכנית הקיימת מגיעה – עד 2004.

אורית אדטו: להערכתנו היא איננה מספקת היום, וחייבים לפרוץ אותה כבר היום.

אורית אדטו: הנושא השני הוא היערכות לקליטה וטיפול של אוכלוסיות אלה – זרים לגירוש, חבר העמים.

אורית אדטו: חשוב שנדע שבתוך אותה קבוצה יושבים היום בשירות בתי הסוהר כ- 1300 אסירים יוצאי חבר העמים.

אורית אדטו: זו אוכלוסייה ייחודית, והיא מחייבת אותנו להיערכות הלימוד והתרבות, התארגנות שונה.

אורית אדטו: אנחנו מפגרים לעומת הנדרש, משום שאין לנו מספיק כוח אדם דובר השפה הרוסית.

אורית אדטו: אנחנו כרגע מתקדמים בתחום הזה, אך יש עוד הרבה מה לעשות בתחום חבר העמים.

רחמים מלול: הם משוכנים באותו בית כלא, ברובם?

אורית אדטו: לא.

אורית אדטו: מדובר ב- 1300 איש, והם מפוזרים בין כל בתי הסוהר.

אורית אדטו: אני חוזרת לנושא של התמודדות עם מצוקת הכליאה.

אורית אדטו: יש תוכנית שנבנתה עד 2004.

אורית אדטו: התחזית של צורך ב- 6000 מקומות כליאה מאגדת בתוכה גם את הגידול השנתי הצפוי, לפי תרחיש שנבנה במשרד לביטחון פנים, וגם את הצורך לסגור בתי סוהר.

אורית אדטו: אנחנו צריכים להבין שחלק לא קטן מהאסירים חי בבתי סוהר מימי הבריטים – "שאטה", "איילון".

אורית אדטו: בית הסוהר "כרמל" אמור להיסגר בעוד שנה וחצי.

אורית אדטו: אנחנו לא רואים את הכיוון הזה.

אורית אדטו: זה בית סוהר שצמוד לכלא 6 בעתלית.

אורית אדטו: אנחנו מחויבים, בתוכנית מתואמת עם האוצר, לפנות אותו בשנת 2003.

אורית אדטו: התוכנית התבססה על פתרון לגידול במספר הכלואים ועל הצורך בסגירת מתקנים.

אורית אדטו: אם היא לא תסוכם באופן מיידי, מצוקת הכליאה תחמיר באופן דרסטי.

אורית אדטו: במקביל, אנחנו חושבים שנכון לפתח חלופות מאסר נוספות.

אורית אדטו: ציינתי קודם את עבודות השירות.

אורית אדטו: היום זה נעשה במסגרת של בחירה של מעסיקים.

אורית אדטו: המעסיק יכול לבחור, והוא צריך להיות מלכ"ר, כמובן.

אורית אדטו: יש צורך לעשות איזשהו צעד במסגרת הממשלה, ולחייב מוסדות ממשלתיים וחברות ממשלתיות לקבל עובדי שירות.

אורית אדטו: אז נוכל להרחיב את היקף עובדי השירות.

אורית אדטו: זה יכול להיות אחד הפתרונות, לחלופה של בית סוהר.

אורית אדטו: חלופות אחרות – אזיקים אלקטרוניים.

אורית אדטו: גם במדינות אחרות בעולם יש חלופות מאסר.

אורית אדטו: בית הסוהר "כרמל" מתוכנן להיסגר, ובמקביל לכך ייפתח בית הסוהר "שרון ג' ".

אורית אדטו: מקורות כוח האדם של הסגל המתוכנן ל "שרון ג' " הם מסגירתו של בית הסוהר "כרמל".

אורית אדטו: אם לא ייסגר בית הסוהר "כרמל", בעצם אין לנו כרגע מקורות כוח אדם ל "שרון ג' ".

אורית אדטו: יכול לעמוד מבנה, אבל אף אחד לא מתכוון לתקנן לנו אותו.

אורית אדטו: הוא יהיה חלופה.

אורית אדטו: לכן אני מציגה את הדברים כאן ואומרת: ברור לנו שבית הסוהר "כרמל" לא ייסגר.

אורית אדטו: לכן צריך כבר היום להבין שכאשר תסתיים בנייתו של בית הסוהר "שרון ג' " הוא צריך גם אנשים כדי לתפעל אותו.

אורית אדטו: אם לא נעשה שינוי אנחנו עדיין עומדים במינוסים עד 2004 ועד בכלל.

אורית אדטו: מ – 2005 אין תוכנית סגורה כרגע.

אורית אדטו: אם לא תתאפשר התוכנית הזו, המצב הולך ומחמיר בצורה משמעותית ביותר.

אורית אדטו: שיהיה ברור שהמצב הולך ומחמיר.

אורית אדטו: במקביל, ובהתייחס לעבודת מטה במשטרת ישראל, אנחנו עומדים במספר תרחישי ייחוס שמחייבים אותנו לשנת 2002.

אורית אדטו: דיברתי על מצוקת מקומות הכליאה ועל האסירים הביטחוניים.

אורית אדטו: חשוב להבין שבמעצרים המוניים בעקבות הפרות סדר, התוכנית המקורית שהיתה, שאנחנו נאכלס עצורים במידה ויהיו עצורים רבים, במתקנים שלנו.

אורית אדטו: ברגע שכלא "דמון" כבר פונה לצורך שב"חים, אין לי את היכולת לתת בו את הפתרון הזה.

אורית אדטו: היכולת שלי היום להכיל מעצרים המוניים בסדרי גודל גדולים הצטמצמה לכדי מאות ספורות.

אורית אדטו: תופעה שאנו עדים לה בקרב האסירים הפליליים בבתי הסוהר – הקצנה דתית-לאומנית.

אורית אדטו: החזרה אל הדת מחייבת אותנו, ולאט לאט נוצרים מרכזים כאלה של אסירים קיצוניים מבחינה דתית.

אורית אדטו: אין ספק שמתקני שב"ס בבתי סוהר שמחזיקים אסירים ביטחוניים מהווים מוקד לניסיונות פיגוע, מבפנים ומבחוץ.

אורית אדטו: זה מחייב אותנו להיערכות, לפיתוח תורות לחימה, והיערכות של שמירה.

אורית אדטו: ברור לנו שכל האפשרויות יכולות להתממש.

אורית אדטו: פשיעת אסירים בתוך מתקני הכליאה – קיימת, בכל הנושא של סמים.

אורית אדטו: כמובן שיש גם תרחיש של פיגוע קונבנציונלי, והנושא של אסון המוני.

אורית אדטו: צריך להבין שכאשר קורה אחד מאלה, וצריך לפנות בית סוהר ברמת ביטחון מרבית, לא דומה הדבר לפינוי בית ספר או שכונת מגורים.

אורית אדטו: מדובר באסירים וצריך למצוא פתרון אחר.

אורית אדטו: הדגש שלנו עומד על שלושה מרכיבים מרכזיים: האחד, השלמת כוח אדם לבית הכלא "דמון".

אורית אדטו: קיבלנו תקנים ל- 90 סוהרים בלבד.

אורית אדטו: כמובן שאי אפשר לפתוח בית סוהר עם מספר כזה של סוהרים, ואנחנו השלמנו את זה ממקורות פנימיים.

אורית אדטו: אנחנו מבקשים להציג כאן פעם נוספת את הצורך להשלים את התקינה לבית הסוהר "דמון".

אמנון כהן: כמה צריכים?

אורית אדטו: הדרישה היא ל- 85 נוספים.

אורית אדטו: עוד לא דיברתי על חוק שעומד להיות מיושם, לגבי עברייני מין, שמחייב גם אצלם ועדות, הערכות מסוכנות וכן הלאה, מעבר למה שקיים היום.

אורית אדטו: כל זה יחד, עם עבודות שירות, מופיע פה כסדר גודל של 70 תקנים נוספים.

אורית אדטו: בסך הכל אנחנו מדברים על 155 תקנים, והאמינו לי שספרנו אותם אחד לאחד.

אורית אדטו: אנחנו מדברים על מספרים קטנים.

אורית אדטו: הנושא המאד קריטי, של פיתוח מתקני הכליאה או בניית מתקני כליאה, אינו מופיע בשקף המסכם של המשרד לביטחון פנים.

אורית אדטו: זה מה שאמרתי קודם לגבי יציאה מיידית לתכנון של 3 בתי סוהר, אחרת נהיה בבעיה.

אורית אדטו: חשוב שנדע את זה כאן היום ולא נשאל את השאלות בעתיד.

אורית אדטו: במרץ צריכים להאריך לי את היכולת לשחרר שחרור מנהלי, ובעצם מחזיקים אותי בוועדת חוק, חוקה ומשפט במעין ערובה לכך שאם לא נעשה צעדים אז לא יאשרו את חוק השחרור המנהלי.

אורית אדטו: שיהיה ברור לכולם: אי אישור חוק שחרור מנהלי משמעותו צפיפות נוספת בבתי הסוהר.

אבנר בראזני: בהמשך לדברים שנשמעו כאן – מצבו של כלא איילון, שם יושבים שפוטים לתקופות מאד ארוכות, כולל מאסרי עולם וכיוצא בזה, אינו פחות גרוע מאשר כלא דמון, שם שוכני המקום הם לחודשים ספורים.

אבנר בראזני: יש הבדל בין מאסר עולם לכמה חודשים.

אבנר בראזני: בשני המקומות התנאים לא טובים, אבל צריכים לזכור שזה המצב.

אבנר בראזני: דבר נוסף – בתי המעצר של המשטרה מפוצצים.

אבנר בראזני: בחלקו, כ- 1000 איש, הם חייבי שב"ס, שצריכים לעבור לשירות בתי הסוהר ואין להם מקום.

אבנר בראזני: אנחנו מחזיקים אנשים במקומות שהם מעבר לקיבולת שלהם.

אבנר בראזני: לא רק שהם ישנים על הרצפה, גם אין יכולת למשטרה לעבוד ולעצור חשודים נוספים.

אבנר בראזני: זה לא מצב עתידי, אלא מצב שנכון לבוקר הזה.

אבנר בראזני: עושים מאמצים הלאה, קדימה, לחשוב על כל מיני רעיונות.

אבנר בראזני: חוץ מזה אנחנו גם עומדים לבדוק את נושא ההפרטה המלאה של בתי הסוהר.

אבנר בראזני: בודקים את זה, אך זה לא דבר שיביא לנו פתרון.

אברהם-בייגה שוחט: איפה זה עומד?

אבנר בראזני: יש ועדת היגוי, לקחנו חברה חיצונית שתבדוק את העניין הזה.

תמר גוז'נסקי: שמעתם מה קרה באמריקה אחרי ההפרטה?

תמר גוז'נסקי: הפכו אותם לפועלים חסרי זכויות.

אברהם-בייגה שוחט: אני שמעתי מה קרה באנגליה, ושם זה לא כמו שאת אומרת.

אבנר בראזני: לגבי תקציב המשרד לשנה זו, כפי שאתם רואים, באופן כללי, 80 אחוז מהתקציב הוא שכר.

אבנר בראזני: לגבי תקציב המשטרה – 20 אחוז הוא גמלאות, 60 אחוז שכר.

אבנר בראזני: גם חלק מתקציב הקניות מיועד לשכר.

אבנר בראזני: כל המאבטחים לבתי ספר הם מהתקציב הזה, של קניות.

יעקב ליצמן: מה זה תקציב הפיתוח, של 1 אחוז?

אבנר בראזני: אני אפרט.

אבנר בראזני: נעבור לקניות.

אבנר בראזני: חלק מזה מיועד לכוח אדם, וחלק לאחזקת מבנים, ארנונות, מים וחשמל.

רחמים מלול: האם המשטרה רוכשת בחו"ל דברים שהיא יכולה לקנות פה?

אבנר בראזני: המשטרה מבצעת קניות על פי חוק המכרזים.

אבנר בראזני: תקציב הפיתוח הוא תקציב מגוחך.

אבנר בראזני: אין שום פיתוח.

אבנר בראזני: אנחנו, בנושא פיתוח, לא נמצאים ב-2001 ולא בשום מקום.

יעקב ליצמן: מתי היתה השנה האחרונה שהמשטרה קיבלה תקציב פיתוח יותר מסיבי?

קובי הבר: ההחלטה מה היקף הפיתוח, מה היקף התקציב השוטף, ומה היקף השכר הן החלטות של המשרד.

יעקב ליצמן: לא יעלה על הדעת שממשלת ישראל הולכת להשקיע בתשתיות ופיתוח הון עתק ושהיא תוציא מזה גם את המשטרה וגם את מערכת הבריאות.

יעקב ליצמן: אם יש פיתוח תשתיות, חלק מהדברים צריך להיות גם שם, וזה לא כלול.

נחום לנגנטל: אבל אם עושים אבחנה בין תשתיות שמחוללות צמיחה לבין תשתיות אחרות - -

אבנר בראזני: מצב התשתיות של המשטרה ושל השב"כ הוא בכי רע.

אבנר בראזני: כשמדברים על פיתוח במונחים של פיתוח טכנולוגי או הדבקת קצב טכנולוגי אפילו מינימלי – אנחנו לא שם.

אבנר בראזני: תוכלו לבקר במז"פ ולראות באיזה תנאים המעבדות עובדות שם ולהיווכח בכך.

אבנר בראזני: עם קצת יותר כסף ואמצעים הם היו יכולים לעשות הרבה יותר דברים.

אבנר בראזני: לא מדובר על כסף גדול.

אבנר בראזני: זה לא בשמיים.

אבנר בראזני: אנחנו באמת נמצאים באיזשהו פיגור.

אבנר בראזני: אני באתי למשרד לפני שלושה חודשים.

אבנר בראזני: לפני זה הייתי בצבא.

אבנר בראזני: מדובר באמת בעולם אחר.

אבנר בראזני: זה לא מה שאני מכיר, ולא מה שחשבתי.

אבנר בראזני: התקציב נמוך באופן משמעותי מול המשימות.

אבנר בראזני: יש שחיקה גדולה.

אבנר בראזני: השוטרים מתוחים מאד.

אבנר בראזני: הם עובדים 12 שעות ביממה, בשכר אפסי.

תמר גוז'נסקי: השכר במשטרה הוא כמו בצבא.

אבנר בראזני: ההבדל בין הצבא למשטרה בעניין הזה הוא שהחייל של המשטרה הוא חייל בקבע, והחייל של הצבא הוא בשירות חובה.

אבנר בראזני: לכן אי אפשר להשוות ביניהם.

אבנר בראזני: היה גידול בתקציב של המשרד, זה נכון.

אבנר בראזני: אך בואו נזכור כמה דברים.

אבנר בראזני: הגידול, בחלקו, הוא ביטול קיצוץ התקציב של 2001.

אבנר בראזני: החלק השני זה תוספות השוטרים שקיבלנו בשנת 2001, מה שנקרא "תוספת לבסיס" ועוד 500 שוטרים שלא ניתן לגייס אותם, אלא בצורה חלקית במהלך 2002, והנלווים שלהם.

אבנר בראזני: עוד תוספת של 60 מיליון שקל לכיסוי חלק מהגירעונות.

יעקב ליצמן: יש לכם גם תוספת לכוח אדם?

אבנר בראזני: כן.

אבנר בראזני: יש תוספת של 500 שוטרים ב-2002, בצורה מדורגת.

עופר חוגי: לציוד לא קיבלת תוספת?

אבנר בראזני: לא.

יעקב ליצמן: כמה שוטרים יש שהם עובדי קבלן של כוח אדם?

קובי הבר: אין דבר כזה.

אבנר בראזני: אין.

אבנר בראזני: המשטרה קיצצה לפני כמה שנים בכוח אדם, ובמקום זה שכרה שירותים של חברת כוח אדם.

אבנר בראזני: היום אנחנו עובדים בפני בעיה.

אבנר בראזני: אחרי פרק זמן הם צריכים לקבל קביעות, לפי החוק החדש.

קובי הבר: אחד המשרדים היחידים שיכולים לראות בו שינוי בשנת 2001, הוא המשרד לביטחון פנים.

קובי הבר: חלק מזה זה בגלל אירועי הביטחון, לצערנו, אבל חלק מזה זה מתוך הבנה אחרת של המצב.

קובי הבר: יש שינוי בסדר העדיפות ובמגמה במשטרה של התפתחות התקציב.

קובי הבר: צריך לזכור מאיפה אנחנו יוצאים.

קובי הבר: בשנת 2000 ובאמצע 2001 המשטרה היתה בשיא משבר השכר שלה, מכל מיני סיבות, אבל הסיבה הכי גדולה היא ההוצאה על אקדמיזציה, שאנחנו מכירים אותה.

קובי הבר: נוצר גירעון של מאות מיליוני שקלים שחלקו מומן מאותם תקציבי פיתוח שאתם שאלתם לגביהם.

קובי הבר: המשטרה נאלצה להסיט תקציבי פיתוח ותקציבים אחרים כדי לפתור את בעיית השכר של השוטרים.

קובי הבר: הדבר השני, בשנת 2001, עם האירועים, גם הממשלה קיבלה החלטה על שינוי סדר העדיפות וההסטה ממשרדים אחרים, וגם החלטות פנימיות שלנו בין המשרד לביטחון פנים ומשרד האוצר.

קובי הבר: הושגו מספר סיכומים.

קובי הבר: הראשון ביניהם הוא התוספת של 405 מיליון שקל, שנתן מענה להחזר קיצוצים, בעיות שכר ותוספות.

קובי הבר: המנה השניה שניתנה בשנת 2001 היא אותה תוספת של 500 שוטרים, שוטרי מג"ב וקו התפר.

קובי הבר: העלות התקציבית לא היתה גבוהה, אלא משהו בסביבות ה- 30 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: לא ביצעו את הכל.

קובי הבר: ביצעו הכל.

קובי הבר: ההחלטה התקבלה באוגוסט, ותהליך הגיוס גרם לכך שההוצאה התקציבית לא היתה גדולה.

קובי הבר: בשנת 2001 התחיל המפנה של הקיצוץ בתקציב.

קובי הבר: בשנת 2002 המשרד לביטחון פנים קיבל תוספת נטו של חצי מיליארד שקל.

קובי הבר: יכול להיות שזה לא מספיק.

קובי הבר: אין ספק שאם היום היה לנו תקציב פנוי נוסף בסדר עדיפות מסוים, היינו מפנים יותר משאבים למשטרה.

קובי הבר: אנחנו מזהים את הנקודה בפילוח עדין יותר: אותה משטרה כחולה שאמורה לתת לנו את איכות החיים.

קובי הבר: בזה אנחנו משוכנעים.

קובי הבר: אין לנו את הבעיה עם הנושא הזה.

קובי הבר: הבעיה היא שאני גם אמור לייצג את אילוצי התקציב במגבלות הקיימות.

קובי הבר: העניין עלה לנו בהמון קושי, ולא הצלחנו לעשות את אותה הסטה תקציבית.

קובי הבר: אותה הסטה נשענת על אותו תקציב שאתם מכירים.

קובי הבר: לא נוכל לעמוד באותם קיצוצים שיהיו, שתוכננו, בתקציב, גם את התוספת למשטרה יהיה קשה מאד לעשות.

קובי הבר: אנחנו מזהים – חלק בהסכמה, וחלק לא בהסכמה עם המשטרה – את הצורך לעשות אותם שינויים בסדרי העדיפויות.

קובי הבר: חלק משאר הטענות שלנו לגבי הטענות של התייעלות והסטת מקורות הביאו להתייעלות.

קובי הבר: המצב אילץ את המשטרה להתייעל.

קובי הבר: לטעמנו יש עדיין מקומות שאפשר להמשיך ולהתייעל.

קובי הבר: האילוצים והמצב הקשה אילץ אותם לעשות הסטות פנימיות.

יעקב ליצמן: ולדעתך יש עוד מקום?

קובי הבר: ודאי, וגם אפשר לראות איפה המקומות שאפשר לעשות עוד בדברים האלה.

יעקב ליצמן: בפיתוח- לא, בכוח אדם- לא, במה כן?

קובי הבר: בכוח אדם – כן, תלוי במה.

קובי הבר: הנושא של משבר השכר – אני מקווה שהצלחנו לפתור אותו בתקציב 2002.

קובי הבר: התקבלו גם החלטות משותפות כדי לרסן את הנושא של האקדמיזציה.

אברהם-בייגה שוחט: איזה החלטות?

קובי הבר: שמי שמביא תעודה והיא לא נדרשת למקצוע שלו, לא יקבל את מלוא התוספת של האקדמיזציה.

אברהם-בייגה שוחט: יפה מאד.

אברהם-בייגה שוחט: זה על כלל עובדי המדינה?

קובי הבר: לא.

קובי הבר: הצלחנו לעשות את זה במשטרה ובצבא.

קובי הבר: אצל המורים זו בעיה אחרת.

קובי הבר: עדיין אפשר להחמיר עם זה.

קובי הבר: בשנת 78, הוחלט במשטרה על החלטה מאד ספציפית, שלגישתנו, באוצר, היתה החלטה מוטעית, להיצמד בצורה דווקאנית לצה"ל.

קובי הבר: זו היתה החלטה שדיברה על הצמדה של דרגה לדרגה וטבלת שכר לטבלת שכר.

קובי הבר: הבעיה, כפי שנאמר כאן, היא שהאוכלוסיות אינן זהות.

קובי הבר: במשטרה אין חיילי חובה, בצבא יש.

קובי הבר: ואז, מה שקורה הוא שאם בצבא הדרגות הנמוכות חלקן בחובה, במשטרה מדובר באנשי קבע.

משה גפני: אם שוטר לומד היום מנהל עסקים באוניברסיטה, הוא לא מקבל תוספת עבור אקדמיזציה?

קובי הבר: הוא מקבל תוספת הרבה יותר קטנה מהתוספת שהוא היה מקבל לפני שנתיים.

משה גפני: ואם הוא ילמד במכללה, או ילמד יהדות?

קובי הבר: אין הבדל.

משה גפני: ואם אני אומר לך שיש אבחנה כזו?

קובי הבר: השאלה היא מה התפקיד דורש.

משה גפני: אני יכול להצביע לך על כך שיש אבחנה.

קובי הבר: לגבי השכר, אפשר להבין את המצוקה של המשטרה בדרגות הנמוכות, של שוטרי יס"מ ושוטרי מג"ב, אבל ההחלטה היא החלטה פנימית.

קובי הבר: אם יחליטו להתנתק מהצבא, מההצמדה הדווקאנית לצבא, יש על מה לדבר, ואני אומר את זה כנציג האוצר.

קובי הבר: צריך לראות מה עושים בתמהיל השונה של הדרגות או השכר.

קובי הבר: כל עוד הם צמודים אי אפשר לפתוח פתיחה אחת.

שלמה אהרונישקי: אם יש על מה לדבר, מה זה שייך לשאלה אם אנחנו צמודים לצבא או לא?

יעקב ליצמן: השאלה היא האם הנתונים שהמשטרה מסרה כאן לגבי שכר שוטר הן המצב לאשורו?

קובי הבר: קטגורית אני יכול לומר שכל נתון שהם הציגו הוא נכון, אבל הם הציגו רק חלק מהנתונים.

קובי הבר: הם לא הציגו נתון לגבי מה הוא השכר הממוצע במשטרה.

קובי הבר: הוא מעל 9,000 שקל.

קובי הבר: עלות השכר הממוצע היא 12,000 שקל, והשכר הממוצע הוא 9,500 שקל.

יעקב ליצמן: איך אתה מצפה שהמשטרה תגייס שוטרים בשכר מינימום.

אברהם-בייגה שוחט: תשאל אותו אם יש מחסור בגיוס.

יעקב ליצמן: הוא אמר שיש.

יעקב ליצמן: המנכ"ל אמר כאן בתחילת הישיבה שיש עזיבה בשנים הראשונות.

יעקב ליצמן: אם זה נכון, סימן שהשכר נמוך.

קובי הבר: המפכ"ל הצליח לגייס 410 שוטרים.

קובי הבר: ויש אישור לגייס 410 שוטרים תוך חודשיים בלי שום בעיות.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אין בעיה של גיוס שוטרים, בעניין הזה אתה טועה.

משה גפני: מגייסים שוטרים מכיוון שיש אבטלה גבוהה.

משה גפני: אבל, בגלל שהשכר הוא כל כך נמוך, נשארים הפחות טובים, והטובים עוזבים.

משה גפני: זו הבעיה.

קובי הבר: נושא השר הוא שולי יותר.

קובי הבר: צריך לזכור מה השכר הממוצע.

קובי הבר: שכר ממוצע של 9,500 שקל, ועדיין יש לנו - - אם המשטרה רוצה לשנות את סדר העדיפות הפנימי שלה בתוך תמהיל השכר שלה, אנחנו הכתובת לדיבור על הנושא הזה.

קובי הבר: אני אומר את זה פה, ואמרתי את זה מספר פעמים.

קובי הבר: שינוי של דיפרנציאציה בתמהיל הפנימי של השכר של המשטרה – אנחנו הכתובת לדבר על כך.

קובי הבר: זו החלטה פנימית של המשטרה.

קובי הבר: תמהיל השכר היא החלטה פיקודית, החלטה של הדרג המיניסטריאלי של המשרד לביטחון פנים.

מיכאל קליינר: הטיעון "אין לי" הוא הרבה יותר רציני מהטיעון שהעלית כאן.

קובי הבר: דיברו כאן על הרבה נושאים, ואין ספק שהם החשובים ביותר.

קובי הבר: גם השכר הוא נושא חשוב, גם המשטרה וגם שב"ס.

קובי הבר: בסוף, הכל נכנס לאותו סדר עדיפות.

קובי הבר: ממשלת ישראל החליטה או הצליחה להקצות תוספת של חצי מיליארד שקל נטו.

קובי הבר: ההקצאה הפנימית היתה הקצאה של הגופים – איך לחלק אותם.

קובי הבר: אין ספק שאם היו נותנים להם יותר הם היו מסתדרים.

קובי הבר: זה המקסימום, כנראה, בנתונים שהיו.

קובי הבר: שתי הערות לגבי שירות בתי הסוהר.

קובי הבר: הוא אחד הגופים היחידים שבמשרד האוצר, והמשרד שמולו מסוכם על תוכנית בינוי רב שנתית.

קובי הבר: אין לי ספק שגם היא לא מספיקה, אך יש תוכנית רב שנתית עד שנת 2004 של פעילות בתי סוהר.

קובי הבר: יש סיכום בין המשרדים שבתחילת שנת 2002 נתכנס כדי לסכם את המשך התוכנית משנת 2004 ואילך.

קובי הבר: במקביל יש עבודה עם מנכ"ל המשרד לביטחון פנים על אלטרנטיבות אחרות שאפשר לבצע, בודקים ובוחנים אותן.

קובי הבר: הערה לגבי הצפיפות בבתי הסוהר – כנראה תמיד הביקוש ישיג את ההיצע.

קובי הבר: אני אומר את זה כמעט בביטחון מלא.

קובי הבר: עוד 5-6 שנים, כאשר יהיו עוד 6000 מקומות כליאה – נניח שזה יהיה הסיכום – מי שלא יהיה הנציב או הנציבה יעידו שחסרים להם מקומות כליאה, ושהעצורים ישנים על הרצפה.

קובי הבר: כך גם לגבי בתי מעצר.

קובי הבר: זה לא הפתרון.

קובי הבר: זה לא מונע מאתנו לנסות ולפתור את הבעיה ולטפל בה, אבל צריך לזכור שזה מסוג הבעיות שלעולם לא נפתור אותן.

קובי הבר: אני מקווה שנצליח לשמור על המצב הזה של שינוי סדר העדיפות או המגמה בנושא המשטרה, כי באמת, באותן נקודות שדיברתי עליהן – אנחנו חושבים שזה נכון.

קובי הבר: צריך לזכור את מגבלות המשאבים שיש, והחשיבות הכי גדולה עכשיו היא לראות שאנחנו מצליחים להעביר את התקציב הזה, על מנת לאפשר למשטרה לתפקד עם כל ההערות והטיעונים שהוצגו כאן.

קובי הבר: צריך לזכור שהמלחמה שלנו היא לעמוד בסיכומים ולקיים אותם.

קובי הבר: המדרגה הבאה היא חשובה, אבל צריך לראות איך אנחנו מיישמים את המדרגה הראשונה.

יעקב ליצמן: לפני שאתן את רשות הדיבור לחברי הכנסת אני רק אומר שלא שכנעתם אותי בעניין השכר, ואתייחס לכך בהמשך.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להביע תמיהה על פרישתו של השר, כי חלק מהדברים אמורים להישמע באוזניו.

יעקב ליצמן: הוא התנצל על כך שהוא צריך לעזוב.

יעקב ליצמן: המנכ"ל ואנשי משרדו ייצגו אותו.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להעיר בקשר לענייני נוער.

תמר גוז'נסקי: אני הסתכלתי בחוברת של המשטרה, ומצאתי שם את המשפט בן האלמוות שבקשר ללוחמה בפשיעה יהיה טיפול מיוחד בעבריינות נוער.

תמר גוז'נסקי: לא מפורט יותר מכך.

תמר גוז'נסקי: הטענה שלי היא שמצד אחד מספר תיקי הנוער עלה פי שלוש, תוך חמש שנים, כפי שמסרתם.

תמר גוז'נסקי: אנחנו יודעים שהחשיפה היא פועל יוצא של ההשקעה בתחום הזה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שבאיזה שהוא מקום אתם לא מציגים תוכנית ברורה למה בדיוק אנחנו צריכים לצפות מכם בקשר לנוער, למרות שאני יודעת שנעשו דברים, אני לא מתווכחת על כך.

תמר גוז'נסקי: עם זאת, אם הספר הזה מבטא את מה שאתם חושבים, הדברים לא עומדים כך.

תמר גוז'נסקי: הנקודה השניה היא לגבי הקשר של המשטרה עם גורמים אחרים.

תמר גוז'נסקי: המשטרה לא יכולה לעשות הכל, אבל אני רוצה לומר שאם לא יהיה שירות מבחן לנוער שיעבוד כמו שצריך, אז חבל על עבודתה של המשטרה.

תמר גוז'נסקי: היא חוקרת, ומוציאה נוער לשירות המבחן לנוער, ואם שירות המבחן לא מתפקד, אז הוא חוזר בחזרה למשטרה.

תמר גוז'נסקי: לכן יש פה כלים שלובים.

תמר גוז'נסקי: המשטרה יכולה לעשות דברים עד נקודה מסוימת, אך היא לא יכולה לעשות הלאה.

תמר גוז'נסקי: נקודה נוספת היא בקשר לאלימות במשפחה.

תמר גוז'נסקי: שמענו פה את הנתונים המזעזעים על מספרם של עבירות האלימות במשפחה במסגרת כלל האסירים, אבל אני רוצה לומר שהמקרה האחרון של אותו גבר שהיה לו צו הרחקה והוא חזר ורצח את אשתו, ומשפטו מתברר עכשיו, מוכיח שהבעיה היא מאד קשה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא נותנים הגנה לנשים מאוימות ואחר כך אנחנו סופרים את הנרצחות.

תמר גוז'נסקי: כאשר טענתי את זה פעם אמרו לי : אי אפשר להצמיד שוטר לכל אישה.

תמר גוז'נסקי: אני לא יודעת אם זה הפתרון, או לא.

תמר גוז'נסקי: מאידך, הפתרון שכולן תלכנה למקלטים הוא גם אינו פתרון.

תמר גוז'נסקי: לא הנשים צריכות ללכת למקלטים.

תמר גוז'נסקי: הגברים הם אלה שצריכים ללכת למקום סגור.

תמר גוז'נסקי: אם מחליטים שלא לעצור את הגבר המכה צריך להבין שמשחררים אדם שמאיים ברצח, ואין התייחסות כזו לדברים.

תמר גוז'נסקי: יש פה בעיה.

תמר גוז'נסקי: אדם שמאיים ברצח ולא של אשתו – הוא ייכנס לבית הסוהר.

תמר גוז'נסקי: יש לנו בעיה היום בנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: יש היום המון לאקונות, ובסופו של דבר אנחנו סופרים את הגוויות.

תמר גוז'נסקי: נקודה נוספת היא לגבי האוכלוסייה הערבית.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שמה שקרה השנה באוקטובר, לימד שהמשטרה יודעת לעבוד גם אחרת.

תמר גוז'נסקי: נכון שחסר לכם נשק אל-הרג, נכון שחסרים לכם כלים להתמודד אתם, אבל יש עוד כלים של אל-הרג שאנחנו לא משתמשים בהם.

תמר גוז'נסקי: האירועים של אוקטובר השנה לעומת השנה שעברה לימדו שאפשר כך ואפשר אחרת.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להביא דוגמה מתחום אחר.

תמר גוז'נסקי: אני טיפלתי בתלונות של מקרים שהיו באבו-סנאן.

תמר גוז'נסקי: היה שם גל של מעשי פשיעה, של זריקת רימונים לפתחי בתים, של אלימות נוראה ואיומה, והמשטרה, במשך תקופה מאד ארוכה, לא חשפה ולא גילתה מי הם הפושעים האלה.

תמר גוז'נסקי: אי אפשר לזכות באימון של אוכלוסייה אם כאשר היא נתקלת באלימות איומה וקשה בתוך הקהילה הזו, בין קבוצה אחת לקבוצה שניה – שאני לא רוצה להגדיר אותם בשום השתייכות – אז אין אימון במשטרה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שאתם צריכים לעבוד על האימון הזה, כפי שבזמנו דובר, על שיטור קהילתי, ודברים מהסוג הזה.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר משהו לגבי העניין הזה שהיום, בעצם, הוטל על המשטרה לעסוק בעניינים ביטחוניים.

תמר גוז'נסקי: אני לא מדברת כרגע על טיפול במטעני חבלה וכן הלאה.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על כל הסיפור הזה של השוהים הבלתי חוקיים, בין שמדובר בעובדים זרים ובין שמדובר בשוהים פלשתינים.

תמר גוז'נסקי: מדובר בקבוצות שהפתרון שלהן הוא לא המשטרה, בכלל.

תמר גוז'נסקי: למה המשטרה צריכה לעסוק בפועלים זרים שמועמדים לגירוש?

תמר גוז'נסקי: מדובר באנשים שבאו להתפרנס, ולא היה להם רשיון והם נתפסו.

תמר גוז'נסקי: באחוז גבוה של המקרים לא מדובר בעבירות פליליות.

תמר גוז'נסקי: מדובר באדם שעובד והמדינה מחליטה שהוא לא יכול לעבוד, ורוצים להוציא אותו מהארץ.

תמר גוז'נסקי: למה זה צריך להיות מוטל על כתפי המשטרה?

תמר גוז'נסקי: במדינות אחרות יש לכך פתרון אחר, דוגמת רשות ההגירה, או איזשהו גורם אחר, כי זה לא עניין משטרתי.

תמר גוז'נסקי: אני מגיעה לכלא ואני רואה אותם מוחזקים כמו אסירים, אבל הם לא פושעים.

תמר גוז'נסקי: הם אנשים שעבדו פה בלי רשיון, אבל הם לא צריכים לשבת 5,6 או 7 בכלא צר, סגורים מאחורי סורג ובריח.

תמר גוז'נסקי: כך גם לגבי השוהים הבלתי חוקיים.

תמר גוז'נסקי: אני יודעת שבהרבה מאד מקרים המשטרה שומעת אותם ומשחררת אותם לביתם.

תמר גוז'נסקי: הבעיה היא שהאנשים האלה, ברובם המכריע, מנסים להשיג פת לחם, לא משיגים את פת הלחם, ונתפסים.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שנותנים כאן למשטרה מטלות שצריכות להיות מטופלות במקום אחר.

תמר גוז'נסקי: המטלות האלה הולכות וגדלות, והן באות על חשבון דברים אחרים.

תמר גוז'נסקי: יש לנו בעיה מאד קשה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מנסים לשפר את עבודת המשטרה בתחומי חקירה ותחומים אחרים.

תמר גוז'נסקי: היתה ועדת גולדברג, והיו מסקנות אחרות לגבי איך חוקרים ילדים, איך חוקרים במקרים קשים וכן הלאה.

תמר גוז'נסקי: כשאני שומעת שנגיע לזה כאשר יהיו משאבים, אני יודעת שילדים, נשים וכן הלאה צריכים לחכות לזה.

תמר גוז'נסקי: זה לא יכול להיות.

תמר גוז'נסקי: הדברים האלה יהיו תמיד בסוף הסולם כי תמיד יש עניינים חשובים יותר.

תמר גוז'נסקי: באיזשהו מקום הממשלה והאוצר צריכים להבין שאי אפשר להשאיר נשים וילדים בסוף הדרך רק בגלל שהם פחות חשובים.

תמר גוז'נסקי: הם חשובים לא פחות מהנושאים האחרים, ואם יש החלטה לשפר את שיטות החקירה ודרכי החקירה, צריך לממן את זה היום ולא לחכות לכשירווח, בשנת 2007.

יעקב ליצמן: לא שמעתי דבר על מיגון רכב משטרתי במקומות מסוכנים – מה מצבם של הרכבים.

יעקב ליצמן: הדבר השני – הייתי רוצה לדעת לגבי יעילות המחסומים.

יעקב ליצמן: לדעתי, חלק מהמחסומים שמשטרה מקימה אינם יעילים ואני יודע על כמה מקומות, למשל: ליד הר הזיתים, כי אפשר ללכת מסביב, ויודעים את זה.

יעקב ליצמן: הבעיה הקריטית לגביה לא שמעתי דבר הוא נושא האבטחה של מוסדות ציבור: בתי ספר, ועוד מוסדות.

יעקב ליצמן: נדמה לי שיש בעיה רצינית, מחסור רציני, גם בקטע הזה.

יעקב ליצמן: נדמה לי שזה אחד הדברים העיקריים שאנחנו צריכים לעמוד עליהם.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מי צריך לממן את זה, ואיזה תקציבים צריכים להיות מופנים וממי.

יעקב ליצמן: אני רוצה לנגוע גם בנושא שהעיר לגביו חבר הכנסת אמנון כהן.

יעקב ליצמן: יש מוסדות חרדיים בהם ילדים לומדים עד השעה 5 אחר הצהרים ויש שם מחסור בשמירה.

יעקב ליצמן: הייתי רוצה לשמוע לגבי זה וגם לגבי הכותל.

יעקב ליצמן: הכותל מהווה מוקד ומרכז ובכל העולם מסתכלים על מה שקורה שם.

יעקב ליצמן: יש לי רושם שעובדים זרים שמפנים אותם לבתי כלא ובתי מעצר נמצאים במצב הרבה יותר טוב מאשר כלואים ישראלים.

יעקב ליצמן: אני לא חושב שמגיעים להם תנאים טובים יותר.

תמר גוז'נסקי: איזה יותר טוב, בקרוואן?

יעקב ליצמן: אני ביקרתי אישית פעם במקומות כליאה, ובהם תנאי הכליאה שלהם היו הרבה יותר טובים.

יעקב ליצמן: ראיתי את זה בסיור שערכה ועדת הפנים.

יעקב ליצמן: אם זה נכון צריך לשנות את סדרי העדיפות.

מיכאל נודלמן: לא מקובל בוועדה שלנו לתת מחמאות, אבל אני רוצה לתת מחמאות למשטרה בזמנים קשים אלה, שהיא עומדת לחקירה בוועדת אור.

מיכאל נודלמן: אני מרגיש תמיכה חזקה למשטרה.

מיכאל נודלמן: כל הכבוד.

מיכאל נודלמן: זו גם הפעם הראשונה שאני שומע כאן ממפכ"ל המשטרה שיש לו מחשבה לטווח ארוך של 10 שנים.

מיכאל נודלמן: כל הכבוד.

מיכאל נודלמן: יש דוגמאות שלא חשבו לטווח הארוך, ועכשיו מצב התשתיות ומצב כל הדברים במשבר.

מיכאל נודלמן: מחשבה ותכנון לטווח קצר הביאו אותנו למשברים.

מיכאל נודלמן: יש כמה דברים שאני רוצה להצביע עליהם, שאני לא כל כך מסכים אתם.

מיכאל נודלמן: אני מבין שיש בעיות של כוח אדם, בעיות של משכורות וציוד.

מיכאל נודלמן: אתם אומרים שיש עליה של 2,8 בפשיעת מבוגרים, ובפשיעה של בני נוער 24 עד 30 אחוז.

מיכאל נודלמן: מה זה אומר?

מיכאל נודלמן: – שאתם תופסים צעירים, שאינם משתמשים בסמים, הם רק מעבירים סמים, אבל אתם לא עובדים כל כך טוב עם היבואנים של הסמים.

מיכאל נודלמן: יש קבוצות שמספקות סמים לצעירים.

מיכאל נודלמן: קיבלתי מכתב מירוחם.

מיכאל נודלמן: יש שם סוחר סמים, ושלחתי על כך מכתב למפקד המשטרה בדרום.

מיכאל נודלמן: יש שם אוכלוסייה של עולים והם לא יודעים להסתדר טוב כמו הוותיקים.

מיכאל נודלמן: קיבלתי תשובה ממפקד המשטרה בדרום שהעניין ידוע, עוקבים אחרי הסוחר כבר שנתיים, אך הבית הפרטי שלו הפך למבצר, והם אינם יודעים מה לעשות אתו.

מיכאל נודלמן: מה זה?

מיכאל נודלמן: תופסים ילדים, אך לא ניתן לתפוס סוחר סמים שמספק סמים בכל האזור?

מיכאל נודלמן: אני שלחתי את מכתב התשובה לשר.

מיכאל נודלמן: המספרים לא אומרים הרבה.

מיכאל נודלמן: הם אומרים רק שהמשטרה עדיין לא עובדת עם אלה שמספקים סחורה.

מיכאל נודלמן: דבר נוסף – אנחנו מדברים על מאפיה בין לאומית, על מאפיה רוסית.

מיכאל נודלמן: רציתי לשאול איזה הצעות יש לוועדה ללכידת פושעים בין לאומיים.

מיכאל נודלמן: אם אנחנו לא יכולים לעבוד ולמגר את המאפיה המקומית בנתניה, בעכו ובעוד מקומות, איך אנחנו יכולים לעבוד כנגד המאפיה הבינלאומית?

מיכאל נודלמן: אתם תפסתם את צ'ורני.

מיכאל נודלמן: כמה יכול אדם להיות בחקירה, כאשר הדרכון שלו מופקד?

מיכאל נודלמן: הוא גר במדינה יותר מ- 7 שנים, ובמשך כל הזמן הזה מתמקדים בו.

מיכאל נודלמן: אתם יודעים איזה נזק כלכלי זה גרם?

מיכאל נודלמן: הוא אכן אדם עשיר, אך לא כל אדם עשיר שייך למאפיה.

מיכאל נודלמן: צריך לדעת שברוסיה, בזמן המהפכה, הפרסטרויקה, לא היו חוקים כמו במדינות אחרות.

מיכאל נודלמן: אנשים יכלו לקנות הכל בכסף קטן.

מיכאל נודלמן: הוא עשיר, יש לו מיליארדים, אבל זה לא אומר שהוא שייך למאפיה.

מיכאל נודלמן: יחב"ל עשתה לו כמעט את המוות.

מיכאל נודלמן: 95 אחוז מאנשי העסקים המצליחים עזבו את המדינה, וזה נזק גדול.

מיכאל נודלמן: במקום לקבל הלוואות בבנקים בינלאומיים ניתן היה להשאיר אותם בארץ.

מיכאל נודלמן: יש מי שפוחד מתחרות אבל זו לא סיבה למרר חיי אנשים במשך זמן רב כל כך.

מיכאל נודלמן: הוא רק דוגמה, דוגמה כואבת.

מיכאל נודלמן: הגיע מידע שהוא נציג של המאפיה הרוסית, ואז המדינה רצתה להראות את עמדתה, שבמדינה שלנו זה לא מקובל.

מיכאל נודלמן: אותו הדבר היה גם עם לרנר.

מיכאל נודלמן: דובר כאן על זכויות של אסירים.

מיכאל נודלמן: אני מסכים שלרנר הוא אולי רמאי, וביצע עבירות כלכליות, אולי.

מיכאל נודלמן: אבל הוא לא מאפיונר.

מיכאל נודלמן: אתם שמים אותו בכלא שבו ישב דמיאניוק, וכולם יודעים מי הוא.

מיכאל נודלמן: אני ביקרתי אותו, ואני יודע איפה הוא כלוא.

מיכאל נודלמן: אין לו חופשות, והוא אפילו לא זכה לצאת כאשר ביתו התגייסה.

מיכאל נודלמן: הדבר האחרון – כאשר קיצצו לכל האסירים בתקופת המאסר, לא קיצצו לו דבר.

מיכאל נודלמן: אני חושב שבמקום לחפש בחדרי חדרים טוב יותר שהאגף הזה יתעסק גם במאפיה פנימית.

מיכאל נודלמן: יש פה סחר בנשים, יש פה קזינו בלתי חוקי – הכל קיים.

מיכאל נודלמן: אני בעד התקציב.

מיכאל נודלמן: אם תהיה הקפאה של כל החוקים, אני בעד זה שהמשטרה צריכה לקבל את חלקה בכל זאת.

אמנון כהן: אני מבקש לחזק את ידי המשטרה ואת ידי השב"ס.

אמנון כהן: יש לי כמה בעיות שרציתי להעלות.

אמנון כהן: לא פעם אנחנו נתקלים בתופעה שאנשים מתלוננים במשטרה בטלפון, על גניבה, על קטטה, על איום, ואז מבקשים מהם לבוא ולהגיש תלונה, ורק אז יוכלו להוציא ניידת.

אמנון כהן: לפעמים זה בלתי אפשרי לצאת מהבית, ולכן הייתי רוצה לדעת אם זו המדיניות בכל דבר.

אמנון כהן: דבר שני – בנושא של בניות בלתי חוקיות, אנחנו מגלים תופעה שמתחילים לבנות בארץ באופן בלתי חוקי.

אמנון כהן: יש לי פניות מראשי ערים שיש להם צווי הריסה מבתי משפט, ואפילו היתה מדיניות במשטרה של השר הקודם שלא לסייע לראשי הרשויות לאכוף ולבצע את צווי ההריסה.

אמנון כהן: אני גר ברמלה, ואני בקשר מאד טוב עם ראש העיר שם.

אמנון כהן: יש המון צווי הריסה, ואי אפשר לאכוף אותם.

אמנון כהן: האוצר מציע לעזור בפתרון של נושאים מסוימים.

אמנון כהן: תמיד בסדרי העדיפויות של הממשלה יהיו נושאים אחרים.

אמנון כהן: גם פה, בתוך מעטפת הבעיות הקיימות, אנחנו צריכים לחשוב איך אפשר לתת סיוע נקודתי, כל פעם במקום אחר.

אמנון כהן: ברגע שאין דין ואין דיין, ואנשים רואים זאת, ממשיכים לבנות ולהשתלט על קרקעות חשובות.

אמנון כהן: לפעמים בונים על הכביש או על מקומות שיש לגביהם תכנון עתידי.

אמנון כהן: זו בעיה קשה ביותר.

אמנון כהן: דבר שלישי שציינתם – נושא הפרוטקשן.

אמנון כהן: אני עובר שם בעיר, והנושא הזה התחיל לעבוד שם בצורה רצינית.

אמנון כהן: אנשים פוחדים לדבר, אבל התופעה קיימת.

אמנון כהן: היא קיימת גם בנתניה, גם בלוד, ואולי אפילו אותן משפחות שגרות בג'ואריש מפעילות את הנושא הזה, ויכול להיות שהם קשורים לעוד מספר קבוצות.

אמנון כהן: הנושא הזה קיים.

אמנון כהן: זה, כמובן, נותן לנו להבין שאנשים יפרשו מהעסק כי לא כדאי להם לשלם עוד מס מכיסם.

אמנון כהן: לא קיבלנו דיווח על הנושא של שיטור קהילתי, ואני מניח שזה בגלל חוסר בכוח אדם במשטרה עצמה.

אמנון כהן: אני לא רואה שום יוזמה רצינית בעניין הזה, של שיטור קהילתי.

אמנון כהן: בתפקידי הקודם, כסגן ראש העיר ברמלה, באמת קידמנו את הנושא הזה, והיום אני לא רואה שום שיטור קהילתי.

אמנון כהן: אולי צריך לחשוב על הטבות כדי לרתום לזה גם גורמים כלכליים.

אמנון כהן: אולי צריך לעשות כאן מעין משולש כמו שעשו בנושא של תאונות הדרכים, עם חברות הביטוח.

אמנון כהן: אני חושב שבגלל המחסור שיש בכוח האדם, אזרחים צריכים להירתם לשמירת שכונת המגורים שלהם.

אמנון כהן: אם הם לא יכולים – שייתנו כסף למישהו אחר שיעשה זאת במקומם.

אמנון כהן: צריך לבצע את זה בצורה הרבה יותר רצינית.

אמנון כהן: לא יכול להיות שבמדינה שלנו, שליש מהרכבים של המשטרה הם ישנים מידי או בלתי שמישים לפעילות.

אמנון כהן: אלה דברים שצריכים לטפל בהם אד הוק.

אמנון כהן: לא יכול להיות שיש צי של רכבים שלא יכול לבצע את עבודתו.

אמנון כהן: אני חושב שוועדת הכספים צריכה לתת ביטוי לדברים האלה בדברי הסיכום.

אמנון כהן: לגבי השב"ס – אני מזדהה עם כל הצרכים שהעלתם.

אמנון כהן: אני חושב שגם אנשים שנמצאים במתקנים שם וחיים שם, צריכים לקבל את השירות המינימלי.

אמנון כהן: העבירו 200 מיליון שקל מתקציב פיתוח בתי הסוהר לנושא האקדמיזציה במשטרה, בגלל הסכמים שנעשו.

אמנון כהן: אני זוכר את הדברים.

אמנון כהן: מפיתוח מבני דת בשירות בתי הסוהר הועברו 200 מיליון שקל, והנימוק היה שאי אפשר לגמור את התקציב הזה השנה.

אורית אדטו: ממש לא בסכומים האלה.

אורית אדטו: הסכומים האלה מתאימים, אולי למשטרה, מבחינתנו מדובר בסדר גודל של 10 מיליון עד 20 מיליון, וגם זו בעיה.

אמנון כהן: השאלה היא למה.

אמנון כהן: פה אני מצדיק את האוצר.

אמנון כהן: הם נתנו את זה לנושא הפיתוח ולוקחים את זה לדברים אחרים.

אורית אדטו: זה גם לא מהפיתוח שלנו.

אורית אדטו: זה מתקציב הקניות.

אורית אדטו: אלה סדרי עדיפות פנימיים.

אמנון כהן: לא, זה מהפיתוח.

אמנון כהן: אני ראיתי את זה והתנגדתי, אבל הסבירו לי שחייבים לעשות את זה כי זה הסכם חתום וכן הלאה.

אמנון כהן: אני חושב שבהודעת הסיכום שלנו אנחנו צריכים להדגיש תקציב מסיבי לנושא של שירות בתי הסוהר בנושא של כלא דמון.

אמנון כהן: לא יכול להיות שיפתחו מקום חדש ויהיה צורך להסתדר עם כוח האדם הקיים.

אמנון כהן: פה אולי לא צריכים לתת 85 משרות, אבל צריך לבדוק לגופו של עניין כמה צריך וכמה ניתן להוסיף, בכל מה שקשור למתקני כליאה, לפרוייקטים עתידיים שאתם מייעדים.

אמנון כהן: צריך לשבת מול האוצר עם אנשים מטעם השב"ס.

אמנון כהן: הסיכום צריך להיות שאנחנו צריכים לעזור למשטרה ולשב"ס, בתוך אותם חוקים שמוקפאים יתפנו כל מיני תקציבים.

מיכאל קליינר: קודם כל צריך להגיד שהמשטרה עמדה מערב ראש השנה הקודם, במבחן קשה מאד, עם תת משאבים ותת כוח אדם.

מיכאל קליינר: היא עמדה במבחן בצורה מעוררת כבוד.

מיכאל קליינר: כמובן שלדברים יש מחיר, והמחיר הוא אותו מאבק בפשיעה, באיכות החיים.

מיכאל קליינר: אם בתל אביב חוטפים מכוניות באמצע הרחוב, אני מניח שבתקופה אחרת המשטרה היתה יכולה לעשות יותר, ולכן גם קשה לבוא בביקורת.

מיכאל קליינר: אני רק מתפלל שאותה ועדה לא תגרום למצב שיהיה עוד יותר קשה לפעול בשנה הקרובה, כי גם ההרתעה נפגעת.

מיכאל קליינר: טוב עשה מי שהקים את הוועדה, בטעות, לפחות בעדותו תיקן חלק מהנזק שהוא גרם בעצם הקמת הוועדה הזו, ממניעים פוליטיים בלבד.

מיכאל קליינר: אני חושב שהיה צריך להגדיל את תקציב המשטרה כמו את תקציב הצבא, ביותר מכפי שהגדלנו.

מיכאל קליינר: הטענות לא צריכות להיות מופנות לנציג האוצר, או לאגף שלו.

מיכאל קליינר: הוא עושה את מלאכתו.

מיכאל קליינר: הוא צריך להגן על תקציב המדינה.

מיכאל קליינר: הוא צריך להגן על כספי משלם המסים.

מיכאל קליינר: הוא צריך להגן על סיכויי המשק להתאושש.

מיכאל קליינר: כבר היום התקציב גדול מידי, הממשלה גדולה מידי, והתקציב הזה חונק את המשק ואין אתו התאוששות, מכיוון שתקציב המדינה גדול מידי.

מיכאל קליינר: אם השאלה היא תשתיות, או הקטנת התקציב, עדיף להקטין את התקציב, מכיוון שהממשלה תגייס משאבים ותחנוק את היוזמה הפרטית.

מיכאל קליינר: האבטלה תגדל ואנחנו נימצא במעגל קסמים מסוכן, שהפתרון שלו הוא בדיוק הפוך ממה שחלק גדול מציע קטן.

מיכאל קליינר: לא צריך להתערב כדי לתקן.

מיכאל קליינר: צריך להקטין את ההתערבות, ואז, אולי, הכלכלה תתאושש.

מיכאל קליינר: לכן, כשאני בא בטענות מדוע אין לנו את מה שצריך, כדי להוסיף כסף למשטרה, אני בא בטענות אל עצמנו.

מיכאל קליינר: מה נטפלים לקצינים, שהם בחצי דרגה גבוהה יותר, שמרוויחים 2000 שקל יותר, כשאתה אומר לשמור על הממוצע?

מיכאל קליינר: הבעיה היא בכלל החוקים, וצריך להגיד את זה.

מיכאל קליינר: הבעיה היא החוקים, שכולם חיוביים, טובים ורצויים, אבל הם בלי שום סדר עדיפויות, בלי שום היגיון, בלי שום אחריות.

מיכאל קליינר: זה הרגע להגיד: אם היום צריכים יותר שוטרים בהר הבית, מה חשוב יותר –הצבת שוטרים שם, או חוק פופוליסטי כזה או אחר?

מיכאל קליינר: צריך יותר מצלמות בגלל פיקוח נפש בדרכים?

מיכאל קליינר: – השאלה היא עד כמה זה חשוב מול החוקים.

מיכאל קליינר: כל אחד שחוקק חוק ייקח את החוק שלו ויאמר בכנות האם החוק הזה חשוב יותר ממצלמות בכבישים, משוטרים בהר הבית, או בשיפור תנאי האסירים.

מיכאל קליינר: אלה השאלות שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו, ורק לנו יש את הכסף.

מיכאל קליינר: אין מקור חיצוני אחר.

מיכאל קליינר: אלה הכספים של משלם המסים, שלא ניתן להעמיס עליהם יותר מידי.

מיכאל קליינר: יש לי מספר שאלות להפנות אליכם.

מיכאל קליינר: שאלה ראשונה היא בנושא השוהים בלתי חוקיים מהרשות.

מיכאל קליינר: אני שומע בהרבה מקרים שאתם עושים מאמץ גדול, משקיעים, תופסים אנשים, ולא עושים להם דבר.

מיכאל קליינר: מגרשים אנשים ולמחרת הם מגיעים שוב.

מיכאל קליינר: אז מה ההגיון?

מיכאל קליינר: מה הטעם?

מיכאל קליינר: אני פשוט לא מבין את הדברים האלה.

מיכאל קליינר: אני לא רוצה לחזור על מה שהועלה כאן לגבי המעצרים והתנאים בהם.

מיכאל קליינר: זו תופעה שהיא פשוט מחרידה, וכולנו, כחברה, לא יכולים להשלים עם הדברים, במיוחד כשמדובר בהרבה מקרים בחפים מפשע.

משה גפני: אני מצטרף לדברים שאמר חבר הכנסת קליינר.

משה גפני: האחריות שלנו היא לא רק כלפי המשטרה והשב"ס, אלא לגבי כל תקציב המדינה.

משה גפני: אנחנו כמו במשפחה – ברגע שיש בעיות של ביטחון צריך להקדיש יותר משאבים לעניין, ופחות לדברים אחרים.

משה גפני: אני יכול לתת דוגמה אחת מיני רבים, וזו הטענה שלי לאוצר.

משה גפני: סיפרו לי שיש סרט חדש, שמומן מכספי חוק הקולנוע.

משה גפני: לפי דעתי, אם זה נכון מה שמתארים לי שיש בסרט, הסרט הזה יביא לעוד שוהים בבתי הסוהר.

משה גפני: האוצר נותן עוד כספים לחוק הקולנוע, כדי - -

קובי הבר: הכנסת חוקקה את חוק הקולנוע.

משה גפני: מה שקרה זה ששר האוצר הביא לממשלה חוק הסדרים, ובו הוא ביטל כמה חוקים פרטיים, ובחוקים אחרים הוא לא נגע, למשל – בחוק הקולנוע.

משה גפני: את זה אנחנו קיבלנו, אבל לא אנחנו מחוקקים את חוק ההסדרים.

משה גפני: אנחנו צריכים לאשר אותו.

משה גפני: מביאים תיקונים לחוק, באופן סקטוריאלי.

קובי הבר: בא נדייק – אלה הן החלטות ממשלה.

משה גפני: מכיוון שאני מכיר את הטכניקה, אי אפשר להסביר לי שאלה הן החלטות שהממשלה החליטה.

משה גפני: בממשלה יושבים שרים, שמי שתומך בראש הממשלה ושר האוצר מצביע בעד, ולא יודע על מה, ומי שלא תומך בהם – מצביע נגד, ולא יודע על מה.

משה גפני: אני מכיר את הטכניקה, והנושא ברור.

משה גפני: זו הצעה של משרד האוצר.

משה גפני: היא גובשה במשרד האוצר, ועשתה ביטול של חוקים באופן סקטוריאלי ופוליטי.

משה גפני: לכן, משרד האוצר לא בא בידיים נקיות.

משה גפני: זה נכון, הצעתי ואני מציע, שצריך לחתוך flat בכל תקציב המדינה, לקצץ בכל החוקים הפרטיים, ללא יוצא מן הכלל.

משה גפני: מצבה של מדינת ישראל מבחינה כלכלית הוא מצב קשה מאד.

משה גפני: אם משרד האוצר מבצע את הקיצוצים בצורה סקטוריאלית זו כבר לא שאלה של כסף.

משה גפני: לכן אני סבור שהמשטרה אכן צריכה לקבל תקציב הרבה יותר גדול, משום שזה סדר העדיפות.

משה גפני: משרד הביטחון והמשרד לביטחון פנים צריכים לקבל באופן ברור יותר מאשר המשרדים האחרים.

משה גפני: לצערי הרב המשטרה לא מקבלת מספיק, וזה עלול חס וחלילה לעלות בחיי אדם.

משה גפני: לגבי הנושא של שכר השוטרים – שכרם הוא נמוך באופן ברור כלפי מקומות אחרים.

משה גפני: כאשר המפכ"ל יקבל תקנים נוספים הוא יגייס, אין בעיה בגיוס שוטרים.

משה גפני: הבעיה היא בעובדה הזו שאנשים עם מיומנות גבוהה ובעלי יכולות גבוהות יותר לא יגיעו למשטה עם שכר כה נמוך.

משה גפני: שוטר או קצין שנמצא במשטרה והיכולות שלו גבוהות, יעזוב בסופו של דבר, וימצא את מקומו בסקטורים אחרים שבהם השכר גבוה יותר.

משה גפני: זה ברור לחלוטין שברגע שאומרים שמקצים שכר גבוה לסקטור אחד ושכר נמוך יותר לסקטור אחר, קובעים שלסקטור המסוים הזה יגיעו אנשים עם מיומנות נמוכה יותר.

משה גפני: המשמעות של מיומנות נמוכה יותר, בעידן שבו אנו מצויים, הוא קריטי.

משה גפני: לגבי השב"ס – זה בלתי מתקבל על הדעת.

משה גפני: אנחנו מדינה יהודית ודמוקרטית.

משה גפני: אף אחד מאתנו לא יכול לסבול את המצב הזה שבו אנו מבקרים בבתי הסוהר, ורואים את התנאים הירודים בו.

משה גפני: זה בניגוד מוחלט ליהדות ולמוסר האנושי.

משה גפני: בלתי מתקבל על הדעת.

משה גפני: יש בתי כלא שדינם להריסה, מכל היבט אפשרי.

משה גפני: אנשים סובלים שם מספיק בעצם העובדה שהם משלמים את עונשם לחברה בכך שהם מאחורי סורג ובריח.

משה גפני: כל אחד הוא יצור אנוש, וחייב לקבל את מינימום התנאים.

משה גפני: הם לא מקבלים, לא בגלל שהשב"ס לא רוצה לתת אלא בגלל שאין לו את תנאי הכליאה.

משה גפני: זו לא חוכמה לומר שצריך לשנות את התמהיל בתוך תקציב המשרד לביטחון פנים.

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: ממה אתם מציעים ששירות בתי הסוהר יקצצו?

משה גפני: יש לנו דיון בוועדת הפנים בשבוע הבא על תנאי המעצרים.

משה גפני: חברת הכנסת זהבה גלאון הוציאה דו"ח על העניין.

משה גפני: אני רוצה לומר דברים גבי האבטחה בעיר העתיקה.

משה גפני: הכותל, לכל הדעות הוא נושא מרכזי ביהדות.

משה גפני: אם חס וחלילה יהודים לא יבואו לכותל, אנחנו עושים נזק בל יתואר למדינת ישראל, גם מבחינה פנימית וגם מבחינה חיצונית.

משה גפני: העובדה שיהודים מכל העולם מגיעים לשם, עם המשטרה, והמשטרה עושה שם עבודה נאמנה, היא חשובה.

משה גפני: המשטרה חייבת לקבל את המשאבים שחייבים להיות מופנים לשם, על מנת שסידורי הביטחון שם יהיו מושלמים, ומדובר בתקציב של 300 או 400 מיליון שקל.

משה גפני: לגבי האקדמיזציה במשטרה – יש לי מסמך שאומר שברגע שהורידו את העניין הזה של השכר, הביאו את זה למצב שבו אדם שלומד מנהל עסקים והולך להיות טבח בשירות בתי הסוהר, או שוטר תנועה או בלש – או תפקיד שאין לו שום קשר למנהל עסקים, הוא מקבל תוספת לשכר.

משה גפני: בינתיים תיקנו את התנאים שמי שלומד יהדות לא מקבל שום דבר.

משה גפני: אני יכול להביא שמות ספציפיים.

משה גפני: אני מבקש לבדוק את המצב הזה, מכיוון שאם יש אפליה, ומכירים בכך אדם שלומד איזשהו מקצוע אחר, גם אם אין לו רלבנטיות בתפקיד, בגלל שהוא נקרא "אקדמאי" בדברים האחרים, ולא לימודי יהדות – אני חושב שזו אפליה וצריך למנוע את העניין הזה.

משה גפני: אני מכבד את המשטרה והשב"ס על העבודה הנאמנה שהם עושים בימים קשים אלה.

רחמים מלול: אדוני היושב ראש, אדוני המפכ"ל.

רחמים מלול: אני אפתח במה שסיים קודמי.

רחמים מלול: אני רוצה לומר דברי שבח למשטרה ולשב"ס.

רחמים מלול: כולנו יודעים מה הן המטלות והמעמסות המרובות שמוטלות עליהן, במיוחד בשנה האחרונה.

רחמים מלול: הם עומדים בהן בכבוד, בגאון ולתפארת מדינת ישראל, ועל כך כל הכבוד להם.

רחמים מלול: אני גם רוצה לחלוק על מה שאמרה חברת הכנסת גוז'נסקי שכאילו האמון במשטרה נפגע.

רחמים מלול: נכון שקיבלנו תדמית כאילו האמון של הציבור כלפי המשטרה נמצא בירידה.

רחמים מלול: עם זאת, דווקא בשנה האחרונה, בשנת האינתיפאדה, האמון במשטרה הולך וגובר, וזאת בגל התפקוד הראוי, הנכון והמסיבי של המשטרה בשנה האחרונה הזו.

רחמים מלול: כאשר הציבור שומע על כל מיני פיגועים איומים ועל איך המשטרה טיפלה בהם למופת, איך היא תפסה לעתים מפגעים בצורה מהירה ויעילה – האמון גובר.

רחמים מלול: מה שחברת הכנסת גוז'נסקי התכוונה הוא למה שקרה במגזר הערבי.

רחמים מלול: הציבור היהודי בהחלט מאמין במשטרה.

רחמים מלול: לנו, כחברי כנסת, יש בעיה.

רחמים מלול: השאלה היא האם לאור דברי השבח הללו אנחנו צריכים לרדת מהדרישות שלנו שנוגעות לטיפול הישיר של המשטרה, בנושאים שלכאורה הם שוליים היום, והם עולים מידי פעם לפעם לדיון במליאת הכנסת.

רחמים מלול: לדוגמה – הנושא של רצח נשים, אלימות במשפחה, עבירות מין וכדומה.

רחמים מלול: מידי פעם עולות הצעות דחופות לסדר היום בגלל אירועים שקורים, ואז חברי הכנסת מדברים בלהט ובפתוס, הדברים מועברים לדיון בוועדות ומתקבלות החלטות.

רחמים מלול: השאלה היא מה, בסופו של דבר, המשטרה עושה בנושאים הללו, שהיום נראים לנו שוליים, לכאורה.

רחמים מלול: אנחנו תלויים בין הפטיש לסדן.

רחמים מלול: אם נתבע מהמשטרה לטפל במלוא המרץ גם בתחומים הללו, בכל האמצעים העומדים לרשותה – זו בעיה.

רחמים מלול: מדוע?

רחמים מלול: – משום שעל המשטרה מוטלות היום מעמסות הרבה יותר כבדות.

רחמים מלול: אבל בכל זאת יש שתי נקודות, שני נושאים בפשיעה, שלדעתי מהוות בעיה לאומית, שאתם, בכל זאת, צריכים לשים עליהן את הדגש.

רחמים מלול: הנושא הראשון הוא נגע הסמים, והוא נדון השבוע במליאת הכנסת.

רחמים מלול: דומה שלאחרונה, התחום הזה קצת מוזנח.

רחמים מלול: זו באמת הופכת להיות בעיה חינוכית לאומית ממדרגה ראשונה, הגובלת בסיכון לחיי אדם.

רחמים מלול: אנו שומעים שנערים רכים בשנים מתים מנטילת כדורי "אקסטזי".

רחמים מלול: המפכ"ל סיפר קודם על תפיסת מיליון וחצי כדורים, שדווקא ישראלים עמדו מאחורי זה.

רחמים מלול: אנחנו מבקשים לא להזניח את הנושא הזה.

רחמים מלול: נושא אחר, שגם הוא חשוב, לדעתי, מבחינה לאומית, ממדרגה ראשונה.

רחמים מלול: אני מעלה אותו כי עבדתי פעם בדרום הארץ במועצה בדואית, כראש מועצה ממונה, וראיתי מקרוב את נושא הבניה הבלתי חוקית בדרום.

רחמים מלול: ידוע שהבדואים בדרום שולטים על כ- 700 או 800 אלף דונם בתביעות בעלות.

רחמים מלול: יתרה מזו, לא רק שיש להם בעלות, אלא שבשלושת השנים האחרונות, הבניה הבלתי חוקית שם, הופכת למכת מדינה ממש, לא רק מכה של כל הנגב.

רחמים מלול: אנשים בונים וילות, קוטג'ים, ובניה רוויה, על נתיבים של כבישים, על מקומות שהם שטחי ציבור, ואין פוצה פה ומצפצף.

יעקב ליצמן: גם פותחים תחנות דלק.

רחמים מלול: כן.

רחמים מלול: זו בעיה לאומית, ממש, כי ברבות הימים, בעוד כמה שנים, הממשלה לא תוכל לעשות כלום.

רחמים מלול: הם יוצרים עובדות בשטח.

רחמים מלול: זו בעיה שאתם צריכים לתת עליה את הדעת.

רחמים מלול: לכן, אדוני נציג האוצר, חייבים להגדיל את תקציב המשטרה.

רחמים מלול: אני מניתי רק כמה נושאים שהם בגדר עדיפות לאומית.

רחמים מלול: נכון שיש אינתיפאדה, יש מצוקה ביטחונית, אבל מהנושאים האלה אי אפשר להעלים עין, כי הם מכרסמים בנו, מכרסמים בחברה שלנו, מקעקעים את כל היסודות שלנו פה, ואם המשטרה לא תטפל בהם, מי יודע מה יהיה הסוף.

רחמים מלול: לגבי שכר השוטרים – אין ספק שהוא לא מעודד מתגייסים.

רחמים מלול: נכון שיש בעיה תקציבית, אבל אותו שכר שהציג פה המפכ"ל במצגת מתייחס למשרה של 45 שעות שבועיות.

רחמים מלול: לא לחינם שאתי כמה שעות עובדים היום השוטרים, ביממה.

רחמים מלול: הם עובדים 12 שעות, כלומר- אם תכפיל את זה במכפלה פשוטה של 5 ימים, התוצאה היא 60 שעות שבועיות.

רחמים מלול: אז לפחות, בהפרש הזה בין ה- 45 ל- 60 שהם יקבלו את הגמישות, ותגדילו את שכר השופטים.

רחמים מלול: כאשר יחזרו הימים להיות כתקנם, ששוטר יעבוד 40 שעות או 45 – תחזרו לשכר הקיים היום, אבל כשהם עובדים 60 שעות, אולי תמצאו דרך לפצות אותם על שעות נוספות, או תתנו להם תוספת ספציפית, "תוספת לחימה" או "תוספת סיכון" וכדומה?

רחמים מלול: לא ייתכן ששוטר יעבוד 60 שעות בשבוע, ויקבל שכר עבור 45 שעות.

רחמים מלול: באשר לשב"ס, הם עושים עבודה בתנאים שהם תת תנאים.

רחמים מלול: בסיור שערכנו שם הזדעזענו.

רחמים מלול: בחדר של 4 על 4 מטרים משוכנים 12 או 13 אסירים, שחלקם הגדול הראה לנו באיזה תת תנאים הם מתקלחים, ישנים וכדומה.

רחמים מלול: יש לנו בעיה.

רחמים מלול: אנחנו, כחברי הכנסת צריכים לקחת אותה לידינו ולחוקק את חוק זכויות האסיר, כמו שקיים חוק זכויות העציר.

רחמים מלול: היום לעציר יש זכות למיטה.

רחמים מלול: אולי לא מקיימים את החוק הזה, אבל הוא קיים.

רחמים מלול: האוצר חייב למצוא את הפתרון לבעיה הזו, כי לראות 12 או 14 אסירים בחדר לא חדר, זה נותן לנו תדמית של מדינת עולם שלישי באיזו שהיא רפובליקת בננות.

רחמים מלול: תעשו שם סיור, ותשתכנעו בעצמכם.

רחמים מלול: אנחנו הזדעזענו כשיצאנו משם.

רחמים מלול: באשר לבינוי ותשתיות, אני חושב שצריך לבדוק אפשרות לשתף את מפעל הפיס.

רחמים מלול: מפעל הפיס דואג לקהילה.

רחמים מלול: אולי נעשה תיקון חקיקה בעניין, או שינוי תקנות.

רחמים מלול: צריך לבדוק את זה.

רחמים מלול: דבר אחרון – לגבי החוק לשחרור מוקדם.

רחמים מלול: בזמנו, רבים קמו נגד החוק הזה, ולא מסיבות ענייניות.

רחמים מלול: לא בגלל גופו של עניין אלא בגלל גופו של אדם מסוים.

רחמים מלול: היום, כשהחוק הזה עדיין תקף, לפני שייכנס החוק החדש לתוקפו - -

אורית אדטו: החוק כבר חל מיוני.

רחמים מלול: לפחות על מנת לפתור את בעיית האכלוס, בעיית המיטות, תזרזו את עבודת הוועדות שמטפלות בשחרור המוקדם, על מנת לפנות קצת יותר מקומות.

רחמים מלול: אני מדבר על אלה שהגיע זמנם, על פי החוק הישן, ועל פי החוק לשחרור מוקדם.

רחמים מלול: צריך לזרז את הטיפול בהם, על מנת שזה, אולי, יקל על הצפיפות, לפחות.

עופר חוגי: קודם כל, יש כמה פרוייקטים שאני חושב שאפשר להשליך אותם גם על מתקני הבניה.

עופר חוגי: מדובר בנושא של פינוי ובינוי.

עופר חוגי: אני הייתי תושב פתח תקווה.

עופר חוגי: המשטרה שם יושבת על כמעט 15 דונם במרכז העיר.

עופר חוגי: אפשר להקצות אפילו דונם אחד לקבלן, והוא יבנה מתקן מעצר גדול, שיפתור את כל בעיית המעצרים בכל אזור השרון.

עופר חוגי: תמורת הקרקע הוא יבנה את הבניין, ללא עלות למשטרה.

עופר חוגי: אפשר להגיע להסדר עם המנהל, ואולי לתת לו שטח אחר תמורת אותו שטח.

עופר חוגי: אפשר להגיע להסדרים, גם עם המנהל.

עופר חוגי: אם יש היום בעיה של חוסר מיטות בבתי מעצר, וחוסר במתקני מעצר הולמים, אפשר קצת להפעיל את המחשבה, ולנסות לפתור את הבעיה.

עופר חוגי: זו בעיה לאומית.

עופר חוגי: זו לא בעיה של סקטור מסוים.

עופר חוגי: כל אחד יכול להיות עצור באיזה שהוא שלב בחייו.

עופר חוגי: אפשר לרוץ עם העניין תוך שנה, בכמה מתקנים של המשטרה: ברחובות, ברמלה, וכמעט בכל מקום בו מתקני המשטרה נמצאים על עשרות דונמים.

עופר חוגי: אפשר לעשות שם את הפרוייקטים של פינוי-בינוי.

עופר חוגי: יש עוד שיטה, שהיא BOT.

עופר חוגי: אם היום עומדים לבנות אלף כיתות לימוד בבתי הספר ובמשרד החינוך, ב- BOT או PFI - -

יעקב ליצמן: אתה רוצה להציע את זה גם בבתי הסוהר.

עופר חוגי: לפחות לבתי המעצר.

עופר חוגי: אם יש לנו מצב כזה שאסירים נמצאים בתת תנאים, ומדובר על אלף עצירים, לפחות צריך לתת לעציר מקום ראוי כשהוא נתקל בבית מעצר.

עופר חוגי: אפשר לעשות את זה במקום אחד, שהוא מקום מרכזי.

משה גפני: אתה מציע שישלמו שכירות.

עופר חוגי: זה עדיף על המצב הקיים.

עופר חוגי: אני חושב שאפשר באמת לבדוק את הנושא של שיתוף מפעל הפיס.

עופר חוגי: היום זה הזמן, לפני שאנחנו מחדשים למפעל הפיס את הזיכיון הנוסף שלהם, לפני שנחתם חוזה, אפשר להכניס גם את התחום הזה של מתקני כליאה או מתקנים אחרים של המשטרה.

עופר חוגי: חלק מהמשא"זים או הפעילות הקהילתית יכולה להיות כלולה בפעילות של המתנ"סים.

עופר חוגי: אני חושב שזה יוכל לצמצם את העלויות של המשטרה.

עופר חוגי: חלק מהפעילות יכולה להיעשות במתנ"סים, כי בסך הכל המתנ"ס מבצע פעילות קהילתית בקהילה.

עופר חוגי: שלמה אהרונשקי; יש לנו פעילות בתוך המתנ"סים.

עופר חוגי: יש בהרבה מקומות מש"קים שעובדים.

עופר חוגי: אפשר לשלב את זה בכל עיר, בכל מתנ"ס.

עופר חוגי: מבחינת הפיתוח וקניית הציוד, דפדפתי בספר ולא ראיתי את תקציב הפיתוח.

עופר חוגי: אני רוצה לדעת איפה הדברים עומדים, ומה המוכנות של המשטרה לטפל בציוד הקיים.

שלמה אהרונישקי: חסר לנו תקציב של 300 מיליון ₪ לציוד.

עופר חוגי: על זה אתם חייבים לתת מענה, כמו שאתה נותן לצבא.

קובי הבר: כולם חיים במסגרת המגבלות.

עופר חוגי: זה לא נכון.

עופר חוגי: אתה מחכה היום לדו"ח של הוועדה?

עופר חוגי: חלק מהאשמה תוטל על האוצר, שהאוצר לא הזרים כסף, ועל המשטרה, בגלל שלא היה ציוד.

עופר חוגי: זו מציאות שנראית לעין, וזה דבר שזועק לשמיים.

עופר חוגי: אם היום לא ניתן להם את הציוד ואת מה שהם צריכים, ממילא ניקלע לצרה יותר גדולה מזו שהיתה לפני שנה ולפני 10 שנים.

עופר חוגי: יש כמה נושאים שחייבים להיכנס לטיפול מיידי במשטרה, כי היא איבדה את כוח ההרתעה שלה.

עופר חוגי: אני מתכוון לנושא הריסת הבתים, לנושא הגבייה וההוצאה לפועל, כשהיום אין לכם כמעט תקנים.

עופר חוגי: היום כל הנושא של ההוצאה לפועל מהווה בדיחה.

עופר חוגי: קראנו אתמול ידיעה על כך שירדה האלימות בדרום ב- 270 אחוז, אך כל הנושא של הפרוטקשן בנגב לא נכנס לטיפול.

עופר חוגי: לגבי נושא העובדים הזרים.

עופר חוגי: אני מבין שהנושא עבר לאחריות משרד העבודה והרווחה?

עופר חוגי: ראיתי שהתקציב עבר אליהם.

שלמה אהרונישקי: משרד העבודה ייקח פקחים, ותפקידם יהיה לעשות את העבודה.

עופר חוגי: איך זה הולך לקרות?

שלמה אהרונישקי: זה בדיונים בינינו לבין משרד העבודה.

קובי הבר: העבירו את אותם 40 תקנים שהיו במשטרה, לטובת הנושא, והעבירו את התקציב שלהם למשרד העבודה והרווחה נקודתית לצורך הנושא הזה.

קובי הבר: הנושא הוא יותר מורכב מדיון אחד.

עופר חוגי: מי יהיה אחראי על 40 השוטרים האלה, שר העבודה והרווחה?

עופר חוגי: שר המשטרה?

עופר חוגי: איך עושים את זה?

שלמה אהרונישקי: זה כרגע נמצא בדיונים.

עופר חוגי: לגבי נושא המלחמה בתאונות הדרכים.

עופר חוגי: אני רוצה לדעת כמה מהכוחות שהיו מוקצים למלחמות בתאונות הדרכים הועברו לטובת פעילות שוטפת של המשטרה?

עופר חוגי: הבנתי שהיום הרבה פחות שוטרים עוסקים בתאונות דרכים.

עופר חוגי: שלמה אהרונישקי: היום יש את אותו מספר שוטרים, אבל בגלל הבעיות הנוספות שקיימות הם עוסקים גם בדברים אחרים.

עופר חוגי: סדר העדיפות נקבע כפי שהסברתי.

עופר חוגי: לא יכול להיות שבשנה שבה יש בעיות ביטחון כאלה שכל אחד ימשיך לעבוד בתפקידו ובמשימתו כאילו לא קורה כלום במדינה.

עופר חוגי: הכל בסוף נופל על כתפי השוטרים, ואנחנו צריכים לקבוע את סדר העדיפות שהוא פועל יוצא של התרחישים.

עופר חוגי: לא סוד הוא שגם שוטרי תנועה, גם שוטרי חקירות וגם שוטרי בילוש עוסקים בבעיות ביטחון חלק יותר גדול מהזמן השנה.

עופר חוגי: הכל מסת

עופר חוגי: כם סביב דבר אחד שחסרים משאבים.

עופר חוגי: כמה עובדי כוח אדם יש במשטרה, וכמה מתוכם אתם פיטרתם, עקב החוק החדש, על חבר הכנסת עמיר פרץ?

שלמה אהרונישקי: יש 600 עובדים אזרחיים, ובינתיים לא פיטרנו אף אחד.

שלמה אהרונישקי: אנחנו כרגע בדיונים מול האוצר.

עופר חוגי: אתם מנסים להכניס אותם בתקן?

שלמה אהרונישקי: לא, זה בלתי אפשרי, כי אם זה בתקן זה חייב להיות שוטר, לא אזרח שוטר.

משה גפני: למה המשטרה צריכה לקחת עצירים ולהביא אותם עם ליווי שדורש כוח אדם כדי להאריך את מעצרם בבתי המשפט?

משה גפני: למה לא מביאים שופטים או בתי משפט ליד בתי מעצר, על מנת לחסוך בכוח אדם?

שלמה אהרונישקי: אין לך מחלוקת אתנו בנושא הזה.

משה גפני: זה יכול לחסוך כסף ולעזור לכולם.

משה גפני: תחשבו על כך.

שלמה אהרונישקי: הזמן לא נותן לי לענות על הכל, אך בסוף צריך לקחת בחשבון שבסופו של דבר הכל נופל על הבעיה שאתה צריך להתחיל ואתה לסיים - בעיית המשאבים.

שלמה אהרונישקי: הכל צריך להיות.

שלמה אהרונישקי: צריך לטפל בפשיעה, בעצורים, בבעיית הנוער, בהגנה על קורבנות, בשב"חים, בבנייה הבלתי חוקית, צריך לטפל במחסומים, למגן את הרכב ואת השוטרים, צריך לטפל במגזרים היחודיים.

שלמה אהרונישקי: צריך לתת יותר שירותי משטרה שמאופיינים מול המגזרים האלה.

שלמה אהרונישקי: אני יכול להציג לכם עוד ים שלם של נושאים שאם היה זמן הייתם גם אתם מעלים אותם.

שלמה אהרונישקי: אנחנו עובדים מתוך הבנה שעם מה שיש צריך לעשות את הטוב ביותר.

שלמה אהרונישקי: אנחנו צריכים לפעול על פי סדר עדיפות מתחייב.

שלמה אהרונישקי: לכן אמרתי – מה שנותנים, עם זה עובדים ועם זה פועלים.

שלמה אהרונישקי: אתם יודעים בעצמכם.

שלמה אהרונישקי: אני מודה לכם על השבחים ועל הסיוע וההבנה שלכם לצרכים.

שלמה אהרונישקי: מי שרוצה יותר טיפול, מי שרוצה להתמקד גם במניעה, ולא רק בטיפול אחרי, מי שרוצה לעשות יותר ולממש יותר הרתעה, לשמור פה יותר על החוק, צריך להבין שיש לזה משמעות תקציבית.

שלמה אהרונישקי: זה לא נעשה בהוקוס פוקוס.

שלמה אהרונישקי: אני חושב שהשנה האחרונה הוכיחה יותר מכל עד כמה הנושא הזה חשוב ומורכב.

שלמה אהרונישקי: מפה צריכה לתת בשורה.

שלמה אהרונישקי: ודאי שצריך לפעול לפי סדר עדיפות.

שלמה אהרונישקי: לא יכול להיות שבימים אלה, אחרי כל מה שקורה, ולקראת כל מה שיקרה, כל מה שנקבל כסיוע הוא אפילו לא המעט שהיינו צריכים לקבל כדי להיות רלבנטיים.

שלמה אהרונישקי: הבעיה המרכזית שמטרידה אותי, ואני לא ישן בגללה בלילה, זה שאנחנו נפסיק להיות רלבנטיים, שלא נממש הרתעה, לא נשמור על החוק.

שלמה אהרונישקי: החברה הזו פשוט תתפורר, כי אם יש גוף ששומר על החברה זה המשטרה.

שלמה אהרונישקי: בסוף גם צריך להבין שלא הכל הוא לפתחה של המשטרה.

שלמה אהרונישקי: היא מטפלת במחלות חברתיות.

שלמה אהרונישקי: השוטר הוא האקמול.

שלמה אהרונישקי: צריך לטפל בבסיס.

שלמה אהרונישקי: יש מערכות שלמות ותהליכים שלמים, וצריך להתחיל עם זה.

שלמה אהרונישקי: זה לא פשוט, ולא תראו תוצאות בשנה הקרובה.

שלמה אהרונישקי: לצערי לא מטפלים בדברים נכון, לא בסדר העדיפות שבעיניי צריך להיות הנכון.

יעקב ליצמן: תודה למפכ"ל ולכל הצוות.

יעקב ליצמן: אני מודה למשטרה על הפעילות שלה ועל הביטחון שהיא מעניקה לתושבים.

יעקב ליצמן: השר יין לשבח גם את משרד האוצר, ואני יכול להצטרף, עם מספר הסתייגויות: כפי שאמרתי, אנחנו כוועדה נסייר במתקנים של שירות בתי הסוהר, אחרי דיונים התקציב.

יעקב ליצמן: באדיבות של המפכ"ל אני ארצה לסייר גם אצלכם.

יעקב ליצמן: אנחנו נעשה דיון עם כל המשטרה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לומר מה הם הנושאים שאני רואה אותם בחשיבות עליונה: הנושא של שכר השוטרים, נושא של טיפול בתאונות דרכים, והדבר השלישי – נושא הפיתוח.

יעקב ליצמן: אנחנו נתמקד בשלושתם.

יעקב ליצמן: בנושא מפעל הפיס אני חושב שזה רעיון נכון.

יעקב ליצמן: אני רוצה להבהיר דבר אחד.

יעקב ליצמן: שמענו משר האוצר על 2500 כיתות לימוד של מפעל הפיס בשנה הבאה.

יעקב ליצמן: אחר כך זה ירד ל- 2350.

יעקב ליצמן: זה הנתון שקיבלנו שלשום.

יעקב ליצמן: נדמה לי שיש הרבה מקום לשפר את עניין הפיתוח.

יעקב ליצמן: אם הממשלה רוצה להשקיע כל כך הרבה בתשתיות, מוזר לי שהם יפסחו על המשרד לביטחון פנים מבחינת פיתוח, ועל משרד הבריאות, מבחינת בתי החולים.

יעקב ליצמן: אני רוצה לבדוק את המצב, אם יש אפשרות לשנות.

יעקב ליצמן: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.