ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 312, 2001-10-24 09:00

יעקב ליצמן: בוקר טוב.

יעקב ליצמן: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: הסעיף הראשון בסדר היום הוא צו המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק), ייצור ושיווק מעל המכסה (הוראת שעה), התשס"ב-2001.

יעקב ליצמן: בבקשה.

מיכל סגן כהן: חוק המועצה לענף הלול מסדיר קביעת מכסות לייצור תוצרת לול, ביצים, פטמים וכו'.

מיכל סגן כהן: בתקופה שבה השרים קובעים מכסה ארצית, המועצה לענף הלול באמצעות ועדת מכסות שקיימת על פי החוק.

מיכל סגן כהן: מחלקת את המכסות למגדלים.

יעקב ליצמן: מהם הקריטריונים לחלוקה?

מיכל סגן כהן: הקריטריונים לחלוקה נקבעים בצו המכסות.

מיכל סגן כהן: במשך שנים רבות הקריטריונים הם כמעט זהים.

מיכל סגן כהן: למעשה, מי שהייתה לו זכות בעבר והוא רשום במועצה, ממשיך לקבל דבר ראשון מכסה.

מיכל סגן כהן: אם ישנם עודפים מתוך ויתורים או בגלל שצריך להגדיל את היקף היצור, דבר שלא קורה כרגע, ישנם קריטריונים חדשים.

מיכל סגן כהן: באותה תקופה שיש מכסות אסור לייצר מעל המכסות.

מיכל סגן כהן: על פי חוק המועצה, מותר לשרים, באישור שר האוצר ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע שמותר לייצר מעל המכסה בסכומים שהם קובעים.

יעקב ליצמן: אני סיירתי בכמה מושבים ושמעתי טענות על קיפוח.

יעקב ליצמן: האם יש ביקורת על החלוקה הזו?

מיכל סגן כהן: יש אמות מידה לחלוקה שנקבעו בכללים.

מיכל סגן כהן: אדם שרואה את עצמו מקופח לפי אמות המידה שנקבעו בכללים, לפי החוק, יכול לפנות לוועדת ערר, ואם ועדת הערר לא מספקת אותו עדיין נותרה לו אפשרות לפנות לבג"ץ.

יעקב ליצמן: את אומרת שיש קריטריונים.

יעקב ליצמן: האם אני יכול לקבל אותם?

מיכל סגן כהן: הם נמצאים פה ואני יכולה לתת לך אותם.

יעקב ליצמן: את יכולה למסור לי אותם לאחר הישיבה.

סמדר אלחנני: מצד אחד, ישנה חלוקה של מכסות של תוצרת הלול, אבל מצד שני, באים אלינו לעיתים קרובות לתקציבים לפינוי עודפים.

סמדר אלחנני: כלומר, כאשר שההיצע עולה על הביקוש.

סמדר אלחנני: אני מניחה שעכשיו יש פחות עודפים וזה בגלל הסגר.

סמדר אלחנני: האם יש יד מכוונת את הענף הזה?

סמדר אלחנני: מצד אחד זהו ענף שעדיין צריך מכסות.

סמדר אלחנני: אבל ייתכן שאם היינו נותנים לכוחות השוק לשחק לא היה צורך במכסות.

מיכאל קליינר: ההיגיון הוא שהשוק מאזן את עצמו.

מיכאל קליינר: הרי אף אחד לאורך זמן לא ייצר בהפסדים.

סמדר אלחנני: אין מידע משוכלל והשוק לא מאזן את עצמו.

סמדר אלחנני: על זה קיבל פרופ' שטיגיליץ פרס נובל לכלכלה.

יעקב ליצמן: למה לא?

יעקב ליצמן: נדמה לי כי ישנו חוק הגליל בקשר לביצים.

אורי צוק-בר: יש חוק הגליל לסובסידיה לאותו ענף והוא מתנהג כענף במכסות באופן מלא.

אורי צוק-בר: בניגוד לו, ענף הפטם עבר רפורמה בשנים 96-94.

אורי צוק-בר: מהות הרפורמה הייתה התייעלות בענף, צמצום מספר היצרנים מרצונם, לא בכפייה, ומתן אפשרות לאלה שנשארים לגדול ולייצר יותר על מנת לספק את הצריכה.

אורי צוק-בר: לשם כך, נעשה המהלך הזה של צו ייצור מעבר למכסה.

אורי צוק-בר: בתקופת המכסות היו מכסות של 20 ושל 30 טון למשק המשפחתי, ואפילו פחות מזה.

אורי צוק-בר: זו מכסה שלא יכלה לפרנס משפחה, אפילו לא רבע משפחה.

אורי צוק-בר: הייתה הבנה כי כך הענף לא יוכל להתייעל ולכן שחררו את הרף הזה ונתנו לאנשים לייצר מעבר.

אורי צוק-בר: הענף באמת הוכיח התייעלות.

אורי צוק-בר: הוא צמח וגדל בעוד שהמחירים לא עלו.

אורי צוק-בר: המחיר לצרכן ירד באופן ריאלי.

אורי צוק-בר: הוקמו לולים חדשים שהם יותר מודרניים.

אורי צוק-בר: הענף הזה מתחרה מבחינת מקצועית בלי שום בעיה בארצות אחרות מתקדמות בעולם.

אורי צוק-בר: יש הישגים יפים מאוד.

אורי צוק-בר: בחמש-שש שנים הוא גדל בקרוב ל-50% בצריכה.

יעקב ליצמן: יש הסכמה נדירה בין שר החקלאות לשר האוצר.

אורי צוק-בר: כן.

אורי צוק-בר: היום יש יצרנים שמייצרים 500 טון כאשר יש להם מכסה של 16 טון.

אורי צוק-בר: כלומר, לא ריאלי בכלל לא לאפשר המשך הצו הזה.

יעקב ליצמן: מי בעד צו המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק) ייצור ושיווק מעל המכסה (הוראת שעה), התשס"ב 2001?

יעקב ליצמן: בעד- 2

יעקב ליצמן: נמנע-אין

מיכל סגן כהן: תודה.

מיכל סגן כהן: 2.

מיכל סגן כהן: תקנות הנמלים – תיקון תעריפי עגינה במעגן הדיג בקישון

יעקב ליצמן: בישיבה הקודמת הם נשאלו לגבי הזיהום בנחל קישון, ואני מבין כי ישנה תשובה חלקית.

שוש צייזל פרי: אנחנו הבנו, ותקנו אותי אם אני טועה, בישיבת

שוש צייזל פרי: כם הקודמת אתה ביקשת לקבל פרטים על מצב הקישון.

יעקב ליצמן: אני קיבלתי פרטים על מצבו הגרוע של נחל הקישון מהעיתונות.

יעקב ליצמן: אני רציתי לדעת, האם בכסף שאנחנו הולכים לאשר לתוספת, העלאת האגרה, יש סעיף תקציבי שמיועד לשיפור מצבו של הקישון, ולכן ביקשתי לבדוק כמה כסף משקיעים בשיפור הזיהום הנחל, וכן ביקשתי לדעת מה מצבו של הנחל.

שוש צייזל פרי: אנחנו טרחנו ובאנו לכאן מהעיר חיפה ונשתדל לענות על שאלותיך.

שוש צייזל פרי: אנחנו נעבור עכשיו למצגת.

שוש צייזל פרי: רשות נחל הקישון הוקמה בסוף שנת 94, לאחר תהליך של הקמת הרשות שארך כמה שנים בו עסק המשרד לאיכות הסביבה.

שוש צייזל פרי: אבל, כאשר קוראים את דו"ח שמגר מתברר שההצעה הראשונה להקים את נחל הקישון הייתה לפני שלושים וכמה שנים כדרך לנסות ולהתמודד עם הזיהום.

שוש צייזל פרי: הייתה המלצה חוזרת באותה מתכונת עשר או עשרים שנה לאחר

שוש צייזל-פרי: לא רק שקיבלנו נחל מזוהם, אלא שקיבלנו רק חלק של כ-25 ק"מ, מתוך כ-70 ק"מ של נחל, כאשר הקטע המזוהם ביותר הוא שבעת הקילומטרים האחרונים.

שוש צייזל-פרי: מקורות הזיהום התעשייתיים הם בתחום של הנחל.

שוש צייזל-פרי: בראשות הנחל יש 32 חברים.

שוש צייזל-פרי: למשל, משרדי ממשלה, קודם כל המשרד לאיכות הסביבה שהקים את הרשות, מתוך משרד החקלאות זאת נציבות המים, ניקוז, משרד הבריאות, משרד הפנים, משרד התיירות ומינהל מקרקעי ישראל.

שוש צייזל-פרי: בחוק מופיעות הרשויות המקומיות שיושבות על גבול הנחל.

שוש צייזל-פרי: ישנה כאן רשימה של המפעלים שחברים ברשות נחל הקישון.

שוש צייזל-פרי: היום יש כבר עדכון לרשימת המפעלים.

שוש צייזל-פרי: בזמנו כל המפעלים האלה הזרימו לנחל.

שוש צייזל-פרי: היום מפעל "נשר" כבר לא מזרים וגם מפעל "ליוור" כבר לא מזרים.

שוש צייזל-פרי: הם מתחברים למערכת הטיפול העירונית בשפכים ביתיים.

שוש צייזל-פרי: עוד חברים ברשות הם בעלי המקרקעין כאשר הגוף המרכזי היא רשות הנמלים.

שוש צייזל-פרי: למעשה, זהו החיבור ביננו.

שוש צייזל-פרי: התחום של רשות הנחל נכנס לתחום רשות הנמלים.

שוש צייזל-פרי: יש להם כחמשת אלפים דונם סביב הקטע התחתון ביותר של הנחל שכולל בתוכו את מעגן הדייג ואת נמל הקישון, ויש גם את אזור המספנה.

שוש צייזל-פרי: החברים האחרים ברשות הם תשתיות נפט ואנרגיה יש להם צנרת שעוברת, בתי הזיקוק הם גם מפעל אבל הם גם בעלי מקרקעין וכנ"ל מפעלים פטרוכימיים וכרמל אוליפינים.

שוש צייזל-פרי: הגופים האחרים החברים הם גופים ציבוריים שהחוק קבע שהם יהיו חברים ברשות.

שוש צייזל-פרי: למשל, איגוד ערים לאיכות סביבה, איגוד ערים לביוב, רשות הניקוז, החברה הממשלתית לתיירות, הקרן הקיימת, מקורות, רשות הטבע והגנים והחברה להגנת הטבע.

שוש צייזל-פרי: אלו גופים שיש להם זיקה כזו או אחרת לנושא או עניין כזה בשיקום הנחל והאזור שלו.

שוש צייזל-פרי: מעלה הנחל הוא אזור חקלאי בעיקרו.

שוש צייזל-פרי: נחל הקישון הוא אחד הנחלים היחידים בארץ שנחשבים כנחל איתן.

שוש צייזל-פרי: דהיינו, נחל שזורם לכל אורך השנה.

שוש צייזל-פרי: בפועל, זה לא לגמרי נכון לכל אורכו.

שוש צייזל-פרי: החלק העליון שלו הוא אכזב, בחלק התחתון יש זרימה.

שוש צייזל-פרי: מורד הנחל הוא החלק הכי רחב.

שוש צייזל-פרי: חשוב לציין כי חוץ מהשפכים שנכנסים אליו זהו אזור שנקרא estuary במושגים מקצועיים.

שוש צייזל-פרי: דהיינו, זהו האזור שבה הגיאות מהים נכנסת אליו.

שוש צייזל-פרי: זה כבר לא נחל לגמרי, אבל זה גם לא ים, אלא זהו אזור ביניים.

שוש צייזל-פרי: החלק הזה לא סובל ממחסור במים כמובן, כיוון שאם הכמות של המים שמגיעה מהמעלה יורדת אז נכנסים יותר מי ים.

שוש צייזל-פרי: הצינור שלו, כפי שאתם רואים, הוא צינור שטבול.

שוש צייזל-פרי: השפכים יוצאים בטמפרטורה של 50 מעלות.

שוש צייזל-פרי: עד לאחרונה הם היו בחומציות איומה, בחומציות הכי גבוהה שיכולה להיות בכלל.

שוש צייזל-פרי: זה דבר שלמעשה הורג כל דבר.

שוש צייזל-פרי: ממול נמצא מכון הטיהור של איגוד ערים לביוב שמשרת את האזור מאיבלין ושפרעם ועד טירה.

שוש צייזל-פרי: זה אזור מאוד גדול מבחינה גיאוגרפית ומאוד מסובך מבחינת הובלת השפכים.

שוש צייזל-פרי: הוא מקבל כמאה אלף מטרים מעוקבים של שפכים ליום.

מוסי רז: האם כל זה ליום?

שוש צייזל-פרי: כן.

שוש צייזל-פרי: עיקר הזיהום של הנחל בשנת 2000 היה על ידי השפכים החומציים של חיפה כימיקלים ועומס אורגני ממפעל גדות ביוכימיה.

שוש צייזל-פרי: בנוסף לזה, בשנת 2000 קיבלנו קולחין לא מטוהרים מספיק של מכון הטיהור.

שוש צייזל-פרי: לגבי השיפור באיכויות אנחנו לקחנו רק שלושה פרמטרים: את המוצקים המרחפים, את העומס האורגני ואת החנקן האמוניאקלי.

שוש צייזל-פרי: אפשר להיווכח כי השיפור הוא מאז שנת 1998 ועד שנת 2000.

שוש צייזל-פרי: לפי מה שמסתמן כרגע, התוצאות של שנת 2001 תהיינה עוד יותר טובות.

שוש צייזל-פרי: חשוב להזכיר כי לאחר השקעה של כשלושים מיליון דולר שהסתיימה לפני שנה בערך, האיכויות של מכון הטיהור עכשיו הן איכויות טובות.

שוש צייזל-פרי: אם הוא מזרים עכשיו זה בדרך כלל בגלל תקלה במקורות או בגלל שאין להם יכולת שאיבה מספקת, או בגלל פיצוצים בצנרת.

יעקב ליצמן: את אומרת בסיכומו של דבר כי מצב הזיהום יותר טוב.

שוש צייזל-פרי: מצב הזיהום הרבה יותר טוב.

שוש צייזל-פרי: הוא הרבה יותר קטן ממה שהיה.

עו"ד שגית אפיק: אני מבינה כי האחריות למניעת זיהום הנחל מוטלת על רשות נחל הקישון, ביחס לרשות הנמלים והרכבות.

שוש צייזל-פרי: אני לא יודעת מה מוטל על רשות הנמלים והרכבות.

עו"ד שגית אפיק: האם רשות הנמלים והרכבות משלמת לכם אגרות עבור שירותים שרשות נחל הקישון מעניקה לה?

שוש צייזל-פרי: לא.

שוש צייזל-פרי: רשות הנמלים מתוקף היותה חברה ברשות הנחל, ורשות הנחל שיש לה רק תקציב רגיל, משלמת את חלקה בתקציב הרגיל.

שוש צייזל-פרי: אנחנו נדון בתקציב בהמשך הישיבה.

עופר חוגי: מהו לוח הזמנים שלכם ואיך אתם מתקדמים?

שוש צייזל-פרי: אנחנו מייד נגיע לנושא הזה בהמשך.

שוש צייזל-פרי: נושא התכנון.

שוש צייזל-פרי: הבאנו לכאן את תוכנית האב שהסתיימה לפני מספר חודשים, גם את הדו"ח המסכם של שנת 2000 ואת הדו"ח המסכם של חמש שנות הפעילות הראשונות.

מוסי רז: הסמכות שלכם היא לאיזה מרחק מאפיק הנחל?

שוש צייזל-פרי: פורמלית, 25 מטר מקצה דופן הגדה.

מוסי רז: ואתם חורגים ממנה.

שוש צייזל-פרי: בוודאי, כי מטפלים בזיהום ממקורותיו.

מוסי רז: זה ברור לגבי זיהום, אבל מה קורה כאשר אתם מקימים פארק גדול?

מוסי רז: מהי המדיניות לגבי בנייה על אפיק הנחל?

מוסי רז: אני יודע שהיה איזשהו סיפור בקריית טבעון בקשר לבנייה.

שוש צייזל-פרי: תלוי על איזה בנייה מדובר.

שוש צייזל-פרי: ברור שלא מדובר על בתים למגורים.

שוש צייזל-פרי: הנחל מיועד לציבור כולו.

מוסי רז: בקריית טבעון זה לא בשבעת הק"מ האחרונים.

מוסי רז: זה בתחום שלנו, זה ב-25 ק"מ של תחום הרשות.

מוסי רז: אזור מפאר הקישון הוא הקטע האקולוגי והנופי הכי חשוב בנחל והוא נמצא שם.

מוסי רז: בנוסף לזה, זהו אזור של פשט הצפה.

מוסי רז: זה האזור שבכל חורף יש שם הצפות, גם כאשר כמות הגשמים היא מועטה.

מוסי רז: כדי למנוע הצפות צריך קודם כל לעשות שם השקעות בעשרות מיליונים.

מוסי רז: זה אומר, למחוק את הנחל ולעשות איזשהי תעלה מלאכותית.

מוסי רז: אנחנו חושבים שהאזור הזה צריך להישאר טבעי ככל האפשר וצריך לשמור על האיכויות שלו.

מוסי רז: הוא צריך להיות פתוח לכלל הציבור.

מוסי רז: הוא לא צריך להיות פתוח לעשרים שלושים בעלי וילות שיפתחו את חלון ביתם ויראו מים ויטענו שיש בהם יתושים ולכן צריך לרסס או שבגלל שיש שם צמחיה צריך לכסח אותה.

מוסי רז: בסופו של דבר, מתוכננת לעבור שם רכבת ובסוף יבנו גם קיר אקוסטי כדי שהרכבת לא תפריע לדיירים האלה.

מוסי רז: כך שזוהי לא מציאה גדולה.

מוסי רז: בסוף שנה זו, על פי תוכנית מוסכמת והמוצהרת של המשרד לאיכות הסביבה, כל המפעלים צריכים להגיע למצב טיפול בשפכים ושכבר לא יהיו שפכים בנחל, אלא אך ורק קולחין מטוהרים ברמה של תמלחות.

יעקב ליצמן: אנחנו כבר בסוף השנה, האם זהו המצב?

שוש צייזל-פרי: זה יהיה המצב בעוד חודשיים וחצי.

שוש צייזל-פרי: אנחנו מניחים שאולי יהיה איחור של חודש, חודשיים, שלושה חודשים בחלק מהמפעלים.

שוש צייזל-פרי: חלק הגיעו פחות או יותר לדרישות.

שוש צייזל-פרי: לכאורה, זה יכול להישמע כבר כמצב טוב מאוד, אבל זה עדיין לא כך.

שוש צייזל-פרי: התמלחות אמורות להכיל מלחים מסוגים שונים, כגון: כלורידים – כ-700 ק"ג ליום, ניטראטים כ-6.5 טון, זרחות – כ-250 ק"ג ואמוניה כ-200 ק"ג.

סמדר אלחנני: מספיק גרם אחד בשביל למות.

שוש צייזל-פרי: לכן אנחנו חושבים שזהו מצב שאנחנו לא יכולים להסתפק בו.

שוש צייזל-פרי: המצב הזה ייפתר אך ורק כאשר יהיה פתרון מלא לתמלחות וזה הפתרון של צינור מוצא ימי שמדובר עליו.

שוש צייזל-פרי: זה לא יזיק לגוף מים כמו הים.

שוש צייזל-פרי: אלו גם כמויות זעירות.

סמדר אלחנני: השאלה היא באיזה רדיוס הם לא יזיקו?

סמדר אלחנני: במוצא הם כן יזיקו.

סמדר אלחנני: אי אפשר יהיה לשחות שם.

שוש צייזל-פרי: מדובר על רדיוס של בין מאה למאתיים מטר.

שוש צייזל-פרי: אני חושבת שהמשרד הולך לכיוון של רדיוס מאה.

שוש צייזל-פרי: זאת אומרת, קוטר מאתיים.

שוש צייזל-פרי: על פי חברת ייעוץ בינלאומית שעשתה עכשיו עבודה עבור המשרד, דובר על שתי אפשרויות: על אורך של חמישה ק"מ ועל אורך של 2.5 ק"מ.

סמדר אלחנני: האם איגוד ארצות הים התיכון יסכים לזה?

שוש צייזל-פרי: כן, זה עומד בדרישות של אמנת ברצלונה.

שוש צייזל-פרי: מאז השבועיים-שלושה האחרונים הנחל הולך וכבר מתמלא באצות.

שוש צייזל-פרי: החשש שלנו שעד שלא יהיה הפתרון של צינור המוצא הימי וסילוק התמלחות האלה מהמים, גם הנחל יסבול מזה וגם כל אזור המוצא שלו.

שוש צייזל-פרי: דהיינו, אזור הנמל ואזור המפרץ הקרוב.

יעקב ליצמן: לפי דעתך, מתי מצב זיהום הנחל יגיע למצב מספק?

שוש צייזל-פרי: לוח הזמנים שלנו הוא כזה.

שוש צייזל-פרי: לגבי שנת 2000, אנחנו השלמנו תוכנית האב, אנחנו השלמנו את פארק מעגן הדייג, הכנו תקן סביבתי למי הנחל ופרסמנו.

שוש צייזל-פרי: כמובן שאנחנו כל הזמן תומכים בקידום מעגן הדייג, כי הספורט הימי הוא אחד האלמנטים הכי חשובים בנחל חי.

שוש צייזל-פרי: שלב הביניים הוא איכות מי הנחל.

שוש צייזל-פרי: אנחנו החלטנו שעד שנת 2004 הצינור צריך לקום.

שוש צייזל-פרי: כלומר, המים באמת צריכים להיות כבר נקיים עד אז.

שוש צייזל-פרי: זה לא תלוי בנו אם לוח הזמנים הזה יצא לפועל.

שוש צייזל-פרי: אנחנו נפעל ככל יכולתנו שלוח הזמנים הזה יתגשם.

שוש צייזל-פרי: אנחנו קבענו את התאריך האחרון בשנת 2010 כתאריך לשיקום האקולוגי המלא.

שוש צייזל-פרי: זה כבר לא לגמרי מעניין את הנמל.

שוש צייזל-פרי: זה כבר הליטוש.

שוש צייזל-פרי: זה כולל יישום של תוכנית מים, של אספקת מים למעלה.

שוש צייזל-פרי: זאת בערך התמונה.

שבתאי לוי: השורה התחתונה היא שעד שנת 2004 הנמל מזוהם.

יעקב ליצמן: ואני הבנתי שזה ייקח יותר זמן.

עופר חוגי: מה עם התקציב שלכם?

שוש צייזל-פרי: התקציב שלנו הוא 2.730 מיליון.

שוש צייזל-פרי: זה תקציב רגיל.

שוש צייזל-פרי: אין לנו תקציב פיתוח.

שוש צייזל-פרי: אנחנו פה מגייסים תקציבים כמיטב יכולתנו.

עופר חוגי: האם את עושה "שנורר"?

שוש צייזל-פרי: נכון, כאשר הכתובת המרכזית לנושא הפיתוח היא הקרן הקיימת והמשרד לאיכות הסביבה.

יוסף יצחק פריצקי: נדמה לי כי לשר לאיכות הסביבה יש סמכות להוציא צווים מסוימים לגבי ניקוי והפסקת הזיהום.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת פריצקי, יכול להיות שבשבוע הבא השר לאיכות הסביבה יופיע כאן.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב ראש, אני מוכרח לומר לך כי מכל השרים במדינת ישראל, השר לאיכות הסביבה יחסית יש בידיו כוח גבוה מאוד בענייני משרדו, בחתימות צווים.

שוש צייזל-פרי: אתם חברי ועדת הכספים ואתם יודעים שאי אפשר לעשות גדולות ונצורות בתקציב כזה.

אברהם הירשזון: זה היה צריך להיות כבר לפני עשר שנים.

שוש צייזל-פרי: הם בסוף שלבי העבודה עד סוף השנה הזו, שנת 2001.

יוסף יצחק פריצקי: האם אני יכול לצפות שעד סוף שנת 2001 יהיו מתקני טיהור בכל המפעלים המזהמים האלה?

שוש צייזל פרי: יש כבר עכשיו.

מתי שולימוביץ: מדובר בשדרוג והתאמה של מתקנים.

יעקב ליצמן: יש מתקנים אבל השאלה היא האם הנחל הוא נקי?

יוסף יצחק פריצקי: היושב ראש שאל שאלה נכונה.

יוסף יצחק פריצקי: האם אני יכול לצפות שהנחל יהיה יותר נקי משנת 2002?

שוש צייזל-פרי: כן.

יעקב ליצמן: המצב השתפר בהרבה, אבל לא הגענו למצב האופטימלי.

אברהם הירשזון: צריך תקציב מיוחד בשביל לטפל בזיהום שישנו בנחל.

שוש צייזל-פרי: בדיוק.

יעקב ליצמן: אבל הם לא יקבלו תקציב מיוחד.

אברהם הירשזון: האם אתה רוצה שאנשי חיל הים ימשיכו לחיות עם סרטן?

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב ראש, תראה באיזו מדינה מטומטמת אנחנו חיים.

יוסף יצחק פריצקי: לו היו עושים את זה לפני עשרים שנה, היום לא היינו משלמים פיצויים לאנשי השייטת בכאלה סכומים.

שוש צייזל-פרי: בתוכנית האב שלנו יש פרק מיוחד שמדבר על פרוייקטים, כולל נושא התקציבים.

שוש צייזל-פרי: עד עכשיו עיקר ההשקעה הייתה של המפעלים, כל אחד מתקציבו.

שוש צייזל-פרי: מדובר בהשקעות של עשרות מיליונים, ושלא יובן לא נכון, אין לי שום צער על זה ולא כאב.

שוש צייזל-פרי: הם עשרות שנים זיהמו חופשי בלא לשלם, ואין שום בעיה בזה שהם ישלמו עכשיו.

אברהם הירשזון: המזהם משלם.

שוש צייזל-פרי: נכון, שהמזהם ישלם.

שוש צייזל-פרי: אנחנו כבר עשינו פרויקט אחד בנושא הבוצה שהם שילמו עליו.

שוש צייזל-פרי: יש על גדות הנחל בריכות של בוצה שהוצאה מקרקעות הנחל כדי למנוע שטפונות.

שוש צייזל-פרי: המפעלים שלימו עבור הפתרון בריכה שהוכרזה כמזוהמת ביותר.

שוש צייזל-פרי: עשינו פרוייקט חלוץ עם המשרד לאיכות הסביבה והעברנו את החומר לשריפה בנשר רמלה והמפעלים שילמו.

שוש צייזל-פרי: כלומר, כבר היה תקדים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: הגברת שרמן מרשות הנמלים בבקשה.

מאירה שרמן: אנחנו הצגנו את הנושא בפעם הקודמת.

מאירה שרמן: התעריפים שקיימים היום הם התעריפים שאנחנו מבקשים לראות בעתיד, לאחר שהרשות השקיעה במעגן הדייג בקישון 36 מיליון שקל.

מאירה שרמן: אני רוצה להעביר ליושב ראש כמה תמונות שמראות כיצד נראית המעגנה היום.

יעקב ליצמן: מועדון שייטי הכרמל, בבקשה.

יעקב ליצמן: אתם מתנגדים לתעריפים.

גיורא רדר: אנחנו מועדון שייטים שקיים משנת 1936.

גיורא רדר: בהתחלה הוא היה בתוך נמל חיפה, לאחר מכן אנחנו הועברנו לנמל קישון, ועכשיו מנסים להעביר אותנו לנמל הדייג.

גיורא רדר: אנחנו מתעסקים בנושא השייט הרבה הרבה שנים.

גיורא רדר: כל המטרה שלנו בעיקר, היא שייט.

גיורא רדר: המועדון שלנו מורכב מ-80% שכירים, גימלאים.

גיורא רדר: יש לנו במועדון שמונים ספינות, מעל כ-70%-60% מהספינות הן בנות למעלה מ-15 שנה.

גיורא רדר: אנחנו לא מייצגים ספינות כמו יאכטות.

גיורא רדר: ב-11.5% מתעריף נמל יפו.

גיורא רדר: אנחנו היום לא קיבלנו תגובה על הנתונים שישנם.

מוסי רז: האם ההשוואה לנמל יפו לא נראית בעינכם הגיונית?

שבתאי לוי: בכל העולם נושא תשתית אינו מוטל על השייט.

שבתאי לוי: המדינה מכסה את נושא התשתית או מכספה או מזה שהיא עושה השבחה סביבתית ומיזמות נדל"נית.

שבתאי לוי: השייט אף פעם לא משלם, כפי שהנוסע לא משלם את התשתית עבור הרכב וכפי שהנוסע בכביש אינו משלם את תשתית הכביש.

שבתאי לוי: כנ"ל לגבי מרינות.

שבתאי לוי: בשום מקום בעולם התעריף לא בנוי על זה שאם המדינה משקיעה 36 מיליון אז השייט הבודד שבא לעגון צריך לשלם את ההשקעה.

סמדר אלחנני: הוא משלם אבל בתשואה שוטפת.

שבתאי לוי: הציגו כאן את הדברים כי אין הצמדה לאגרה.

שבתאי לוי: יש אגרה שהיא צמודה לדולר.

שבתאי לוי: דולר זה הצמדה.

שבתאי לוי: רשות הנמלים החליטה להצמיד את האגרות שלה לדולר.

שבתאי לוי: הדולר במקרה נתקע.

שבתאי לוי: אני זוכר תקופה בה רצו להצמיד למדד משום שהמדד רץ, לאחר מכן התחרטו.

שבתאי לוי: יש אצלנו הרבה מאוד אנשים שפוחדים להיכנס לשם.

שבתאי לוי: צריך להבין כי כאשר מחזיקים ספינה אז חלק מהאביזרים שלה נופלים למים, החבלים הם במים וכך יוצא שכל הזמן יש מגע עם המים.

שבתאי לוי: ילדים שבאים לספינה שעוגנת במקום הזה גם חשופים לזיהום הזה.

שבתאי לוי: השייט צריך לצלול לבדוק את תחתית הספינה, הוא צריך לבדוק דברים אחרים.

שבתאי לוי: בנוסף לזה, המעגנה ממוקמת בשדה אלקטרומגנטי.

סמדר אלחנני: מי אשם בשדה האלקרטומגנטי הזה?

שבתאי לוי: בתי הזיקוק ותש"ן.

שבתאי לוי: הם מגינים על הצינורות שלהם עם אלקטרודות בכניסה לנמל הקישון וישנם שני גורמים שנפגעים מזה.

שבתאי לוי: ראשית, המזחים של רשות הנמלים נפגעים ואני לא מבין למה היא לא זועקת על כך.

שבתאי לוי: שנית, בעלי הספינות נפגעים מכך.

סמדר אלחנני: האם השדה האלקטרומגנטי גורם לקורוזיה?

שבתאי לוי: כן, זה גורם לעיכול חלקי המתכת.

שבתאי לוי: חלק מסידורי העגינה שהם שמו שם נאכלו תוך חצי שנה והם היום לא יכולים להוריד צולל לתקן את זה.

שבתאי לוי: קיים בשטח מצב אבסורדי.

שבתאי לוי: הם דורשים מאיתנו אגרות גבוהות עבור שירותים.

שבתאי לוי: אין שם שירותים.

שבתאי לוי: אני מבין כי אגרה צריכה להיות צמודה לשירות שאתה מקבל.

סמדר אלחנני: זה דבר שנוי במחלוקת עכשיו.

שבתאי לוי: הם דורשים עכשיו 400% מהמחיר הנגבה עם הצמדה וזה לא הגיוני.

שבתאי לוי: לכן, אנחנו מתנגדים להעלאת התעריפים.

שבתאי לוי: אין לנו התנגדות לשלם כאשר המצב שם יהיה דומה למצב האיכותי בנמל יפו.

פאני אקסל: אנחנו לא משקיעים בפיתוח מעגנות וזו עובדה.

פאני אקסל: היום מקימים הרבה מעגנות ומרינות לאורך חלקי הארץ ויש הרבה מקומות עגינה.

פאני אקסל: יש אפילו טענה שיש יותר מידיי.

פאני אקסל: זה תהליך של יזמות וצריך להחזיר את העלות של החזקה והקמה.

פאני אקסל: לפעמים, העיריות בשלב ראשונות מוכנות קצת לסבסד ולאט לאט הן מעלות את התעריפים.

פאני אקסל: אנחנו קבענו שהבסיס יהיה כמו ביפו.

פאני אקסל: יש היום ביפו הרבה מקומות עגינה, היא בעיקר נמל דייג.

פאני אקסל: אין כמעט יאכטות.

פאני אקסל: כאשר רשות הנמלים קבעה את האגרות לשייטות היא התייעצה איתנו.

פאני אקסל: זה לא בא מיוזמתה.

פאני אקסל: אנחנו אמרנו כי הרמה של נמל יפו מבחינת השירותים היא הכי סבירה, לא מבחינת המיקום של יפו.

פאני אקסל: אנחנו לא משווים את המיקום של נמל יפו למיקום של מעגנת הקישון.

פאני אקסל: אנחנו בוודאי לא התייחסנו לאיכות המים, אלא לאיכות השירותים.

פאני אקסל: לשייטים יש טענה מאוד נכונה ואנחנו מוכנים לקחת אותה בחשבון והיא הטענה שעדיין אין במעגנה בקישון שירותים.

פאני אקסל: משרד התחבורה כנראה מוציא תקנות חדשות להפעלת המעגנות.

פאני אקסל: זה נמצא בתהליכים שונים.

פאני אקסל: יש חובה שבמעגנה יהיו שירותים כמו מים וחשמל וכל מה שקשור בהפעלת מעגנה.

פאני אקסל: לכן, אנחנו מבקשים מהוועדה שתחולת האגרות תהיה בהתאם למה שרשות הנמלים כתבה ותאמר כאן, שהפעלת השירותים וכל התשתיות הנוספים תהיה במחצית שנת 2003.

פאני אקסל: אנחנו מבקשים שתחולת התעריפים תהיה בהתאם לכך ולא לפני זה.

יעקב ליצמן: כלומר, את חולקת על משרד האוצר.

יעקב ליצמן: אם את מבקשת שזה יהיה בשנת 2003 אז זה לא מה שכתוב פה.

סמדר אלחנני: כאשר מבקשים לגבי שנת 2003 אז צריך לבוא בשנת 2003.

יעקב ליצמן: אני מתפלא שאין תיאום בינכם.

פאני אקסל: אנחנו עושים את זה רק בעקבות הבקשה של השייטים.

פאני אקסל: אנחנו נתאם את זה עם משרד האוצר ואני בטוחה שהם יסכימו.

פאני אקסל: אנחנו חשבנו שיהיו כבר שירותים.

פאני אקסל: הלכנו לבדוק ועדיין אין שירותים.

אבשלום וילן: גבירתי, את מדברת על עוד שנה וחצי.

אבשלום וילן: הכל יכול להיות עוד שנה וחצי.

אבשלום וילן: בנימין נתניהו יכול להיות עד אז ראש ממשלה ומיכאל קליינר יכול להיות שר תחבוה.

אבשלום וילן: אני מציע שאנחנו נדחה את זה ושנדון בזה בבוא העת.

אבשלום וילן: אני לא מבין את ההיגיון בזה שאנחנו נאשר היום משהו שיהיה עוד שנה וחצי.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, הגברת פאני אקסל לא מייצגת את משרד האוצר.

יעקב ליצמן: הבקשה באה ממשרד האוצר וזה לא מתיישב בדיוק עם מה שהיא אמרה כאן.

יעקב ליצמן: לפני כמה ימים התקיים כאן דיון על הנושא הזה ושמענו מפי נציגי האוצר דברים אחרים.

יעקב ליצמן: אני אדחה את ההצבעה היום בנושא הזה ונקיים את ההצבעה ביום שני.

יעקב ליצמן: יחד עם זאת, אני רוצה להביע את מורת רוחי על כך שמשרדי הממשלה לא מתואמים בנושא הזה.

יעקב ליצמן: הגברת פאני אקסל אמרה היום דברים שהיא לא אמרה בישיבה הקודמת.

נחום לנגנטל: אני לא שולל את העניין הזה.

נחום לנגנטל: הם צריכים עכשיו להשקיע ולעשות את כל התשתיות.

נחום לנגנטל: הם צריכים לדעת האם תהיינה אגרות כתוצאה מההשקעות.

נחום לנגנטל: אני לא הייתי אומר שבעוד שנתיים תבואו ותגידו לנו את מה שיש לכם לומר.

נחום לנגנטל: אתה יכול לומר שאתה מאשר את האגרות, אלא שאתה מתנה את זה בקיום תנאים כאלו ואחרים, וכשהתנאים האלה יהיו תבואו שוב לוועדה.

נחום לנגנטל: הם צריכים לדעת שזו העמדה.

נחום לנגנטל: אתה צריך להבהיר לרשויות התיכנון מה קורה איתן.

יעקב ליצמן: נציג המשרד לאיכות הסביבה, בבקשה.

נמרוד אוטיץ: אני מבין כי הקולגות שלי מרשות נחל הקישון הציגו פה מצגת.

יעקב ליצמן: כנציג המשרד לאיכות הסביבה, האם אתה בעד עמדת משרד התחבורה או משרד האוצר?

נמרוד אוטיץ: אני לא רוצה להיכנס לשאלה האם צריך להעלות את האגרה כן או לא.

מיכאל קליינר: אבל זו הסוגיה שבגינה התכנסנו היום.

נמרוד אוטיץ: השייטים העלו טענה שאיכות המים היא לא טובה.

נמרוד אוטיץ: איכות המים השתפרה מאוד.

נמרוד אוטיץ: אני מבין שקיבלתם פחות או יותר הסבר מהמנכ"לית וממהנדסת הרשות.

נמרוד אוטיץ: מכל מקום, האיכות השתפרה.

נמרוד אוטיץ: אני הבאתי לכם נייר שמדבר על שיפור מצד המפעילים, ואני מעביר לכם אותו.

שבתאי לוי: האם אתה מוכן לבוא ולשחות אצלנו?

נמרוד אוטיץ: אין לי בעיה.

נמרוד אוטיץ: אני גם מוכן לצלול שם.

יעקב ליצמן: אנחנו שמענו את כל המשלחות.

יעקב ליצמן: רבותיי, בעקבות דבריה של נציגת משרד התחבורה אני דוחה את ההצבעה.

יעקב ליצמן: אנחנו נשמע ביום שני את נציג האוצר, אנחנו נצביע על כך בלי המשלחות.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אנחנו עושים הפסקה של חמש דקות.

בשעה 10: 3.

בשעה 10: שינויים בתקציב לשנת 2001.

יעקב ליצמן: אני מחדש את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לפנייה מס' 216 של משרד החינוך.

יעקב ליצמן: בישיבה הקודמת היה רפרנט של משרד האוצר, אבל ביקשו ממני לא להצביע באותו יום ולא הצבעתי.

יעקב ליצמן: אורי, בבקשה.

אורי שוסטרמן: מדובר בהפשרת רזרבות להתייקרויות במשרד החינוך.

אורי שוסטרמן: כמו כל שנה מפשירים רזרבה להתייקרויות לקראת סוף שנה וזה בהתאם לשינויים במחירים או שינויים בעלות השכר שהייתה במשך השנה וגירעונות שנוצרו.

משה גפני: בחינוך היסודי מופיע סכום של 255 מיליון.

משה גפני: בחינוך מיוחד יש סכום של חמישים מיליון, בחינוך העצמאי יש סכום של חמש מיליון וכנ"ל במעיין החינוך התורני.

משה גפני: אני רוצה לדעת איך מגיעים למספרים האלה?

משה גפני: האם זה לפי מספר התלמידים?

משה גפני: האם זה לפי מספר המורים?

אורי שוסטרמן: לא.

אורי שוסטרמן: יש פה שני משתנים שמשחקים.

יעקב ליצמן: אני מבקש שאנשי ש"ס לא יסבירו מה קורה בחינוך העצמאי ושמר גפני לא יסביר מה קורה בחינוך של ש"ס.

משה גפני: יש פה דבר שהוא קצת משונה בעיניי.

משה גפני: אם אנחנו מדברים על רזרבה להתייקרויות אז אני מבין שיש סכום של 255,787.

משה גפני: איך זה שבחינוך ההתיישבותי ובחינוך העצמאי ובמעיין החינוך התורני זה סכום עגול?

מוסי רז: אני אבהיר את השאלה של חבר הכנסת גפני.

מוסי רז: רזרבה להתייקרויות אמורה להיות באחוז מסוים.

מוסי רז: איך זה שלחינוך העצמאי שהוא 466 מיליון יש חמישה מיליון?

אורי שוסטרמן: הרזרבה להתייקרויות היא לכל המשרד, היא לאו דווקא לפי תקנה.

אורי שוסטרמן: ההתייקרויות מגיעות להיכן שהיה צורך.

מוסי רז: מי החליט שלחינוך העצמאי יש התייקרות של אחוז ולמעיין החינוך התורני יש 2.5%?

מוסי רז: איך זה יכול להיות?

אורי שוסטרמן: זה היה בתיאום של משרד האוצר ושל משרד החינוך.

יעקב ליצמן: מוסי, נציג האוצר אומר שהסכומים האלה תואמו בין משרד האוצר למשרד החינוך.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת גפני, אם יש לך שאלות אתה צריך לשאול אותן את הרב רביץ כי הוא זה שתיאם.

משה גפני: אדוני היושב ראש, גם בהיותך חבר הוועדה, אבל קל וחומר כאשר אתה יושב ראש הוועדה,לא קיבלת מעולם טיעון שזה תואם בין המשרדים.

משה גפני: אתה רואה על פניו דבר לא נכון.

משה גפני: יש כאן התייקרויות לשכר, האם זה לא לפי מספר המורים?

אורי שוסטרמן: זה לא היה לפי מספר המורים, אלא זה בא במקום שבו היה צורך בעדכון שכר.

אורי שוסטרמן: למשל, במעיין החינוך התורני היה איזשהו עדכון שקשור בהסכם ההבראה.

אמנון כהן: יש כאן התייקרות רגילה.

אמנון כהן: למה לא שואלים את השאלות האלה במקרים אחרים?

אבשלום וילן: זה הכל תיקונים תקציביים.

אבשלום וילן: נדמה לי שסתם נטפלים.

משה גפני: כולנו תמכנו בהעברות למעיין החינוך התורני בתקופה האחרונה.

משה גפני: האם זה שוב חלק מתוכנית ההבראה?

אורי שוסטרמן: חלק מזה זה עדכון מחירים.

אורי שוסטרמן: חוץ מזה יש העברות לפדיון חובות אבל זה סיפור אחר לגמרי.

משה גפני: אני ממש לא מבין.

משה גפני: האם אני יכול לדעת מה זה החמישה מיליון לגבי החינוך העצמאי?

יעקב ליצמן: רבותיי, בעוד כמה דקות יגיע לפה החשב הכללי בנושא ערבות לאל-על וחברות תעופה כי התוקף פג היום בשעה 12:00.

יעקב ליצמן: לא יכולתי להודיע על כך בסדר היום ולכן אני מודיע עכשיו שזה הגיע הרגע.

יעקב ליצמן: אני חייב להצביע על זה, כי אחרת אין נחיתות.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה זה החמישה מיליון של החינוך העצמאי?

משה גפני: תיקח בחשבון שאני לא מבין את המילה "משתנים" ו"מורכבות".

אורי שוסטרמן: החמישה מיליון הם עקב הוצאות שלא היו צפויות בחינוך העצמאי.

משה גפני: מה למשל לא היה צפוי?

אורי שוסטרמן: התייקרויות שכר.

אורי שוסטרמן: מדובר פה על התייקרויות שכר.

אורי שוסטרמן: זאת אומרת, היו יותר מידיי הוצאות שכר ממה שצפו וזה השינוי.

משה גפני: זה לא פרופורציונלי למה שקורה במערכת החינוך הכללית.

אורי שוסטרמן: לאו דווקא.

אורי שוסטרמן: יכול להיות שכן, יכול להיות שלא.

משה גפני: המילים "לאו דווקא" מוכרות לי.

משה גפני: מי שמקבל יותר באופן יחסי זה החינוך הממלכתי והממלכתי דתי.

אורי שוסטרמן: אני לא אמרתי את זה.

יעקב ליצמן: זה לא מה שהוא אמר.

משה גפני: אבל זה מה שכתוב.

יעקב ליצמן: לא, הוא אמר בעקבות מה שצריך.

משה גפני: מה פירוש המילים "מה שצריך"?

משה גפני: אדוני היושב ראש, אף אחד מאיתנו לא נולד אתמול.

משה גפני: אנחנו יודעים שמאחורי העניין הזה עומדת כוונה פוליטית.

יעקב ליצמן: לא.

משה גפני: ועוד איך.

יעקב ליצמן: הרב גפני, זה בדיוק אותה פוליטיקה כפי שהיה בפנייה הקודמת של החינוך העצמאי.

משה גפני: סיפורי מעשיות.

משה גפני: אמר חבר הכנסת אמנון כהן בצדק.

משה גפני: זה 17 מנדטים מול חמישה מנדטים ולא חינוך.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר לך ולאנשי ש"ס.

משה גפני: היה כאן ויכוח שלא נוגע לעניין הזה ואני מזהיר שוב.

משה גפני: אתם צריכים לראות את התוצאה כאשר מתחילים עם העניין הפוליטי.

משה גפני: אנחנו דרשנו בנושא השמיטה כי סכום של 15 מיליון שקל יעבור למשרד החקלאות על מנת שהם יתנו את זה לחקלאים שומרי שמיטה, לא פוליטית.

משה גפני: הכסף ניתן והוא עבר לחקלאים.

משה גפני: אני לא יודע איזה חקלאים קיבלו ואלו לא.

משה גפני: ש"ס, על 17 המנדטים שלה, דרשה שזה יעבור למשרד הדתות.

משה גפני: שבעה מיליון שקל עברו למשרד הדתות לנושא של כוללים של שמיטה.

יעקב ליצמן: הכסף לא נוצל.

יעקב ליצמן: הסכום של 15 מיליון שאנחנו דרשנו להעביר למשרד החקלאות ניתן כולו לחקלאים והיום כאשר הסתיימה שנת השמיטה הם יכולים לחזור לעבודה.

יעקב ליצמן: הסכום של שבעה מיליון שקל שהלך לש"ס, למשרד הדתות, ככסף פוליטי חוזר לאוצר בגלל שהם לא יכולים להעביר את זה.

יעקב ליצמן: אתם נותנים יד לעניין הפוליטי.

יעקב ליצמן: רבותיי, אני מצביע על פנייה מס' 216.

יעקב ליצמן: מי בעד פנייה מס' 216?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד- רוב נגד-אין נמנע-1.

אבשלום וילן: הדברים של גפני השאירו אותי פעור פה.

יעקב ליצמן: עוד עשר דקות נדון בעניין ערבות המדינה-פנייתו של מר ניר גלעד.

יעקב ליצמן: בשעה 12:00 הערבות מסתיימת.

בשעה 10: 4.

בשעה 10: ערבות מדינה – ביטוח סיכוני מלחמה.

יעקב ליצמן: אני מחדש את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: על סדר היום ערבות מדינה-ביטוח סיכוני מלחמה.

יעקב ליצמן: אנחנו קיבלנו פנייה של החשב הכללי מר ניר גלעד על כך שתוקף הכיסוי הביטוחי פג היום בחצות הלילה ולכן יש צורך דחוף לאשר מחדש את הערבות שניתנה לפני חודש ימים.

משה גפני: מה עם נתיב הטיסה של הטיסות האלה?

משה גפני: הן עוברות מעל בתי הקברות ויש בעיה עם זה.

משה גפני: יש בארץ כוהנים שנמצאים ממש במצור.

משה גפני: הם לא יכולים לטוס בטיסות שטסות מעל בית העלמין בחולון.

משה גפני: הם אמרו שהם מסיטים את הנתיב, אבל בפועל הם לא הסיטו אותו.

יצחק קליין: אני התבקשתי על ידי החשב הכללי להציג בפניכם את תמונת המצב.

יצחק קליין: לפני כחודש אישרה ועדת הכספים מתן ערבות מדינה לחברת ענבל על מנת שהיא תיתן כיסוי ביטוחי לחברות התעופה, על מנת שהן תוכלנה לנחות בבירות העולם, וזאת משום שחברות הביטוח העולמיות והבינלאומיות ביטלו מרכיב של סיכון מלחמה וטרור בביטוח שהיה לחברות התעופה.

יצחק קליין: מצד שני, רשויות שדות התעופה בכל המקומות הגדולים לא אפשרו למטוסים לנחות אם אין להם כיסוי ביטוחי מתאים.

משה גפני: מה התפקיד של חברת ענבל?

יצחק קליין: חברת ענבל היא חברת ביטוח ממשלתית.

יצחק קליין: היא מבטחת את הרכוש הממשלתי ואינטרסים חיוניים של המדינה.

יצחק קליין: היא פועלת מתוקף רישיון שיש לה לנושא הזה.

יצחק קליין: אישורכם שניתן לפני חודש ביקש לבחון מה קורה בשוק משום שאין הכוונה שהממשלה תמשיך להיות המבטחת של התעופה האווירית לאורך כל השנים.

יצחק קליין: יש תזוזה קטנה מאוד, רק חברה אחת, חברת AIG, נתנה פתרון מוגבל ויקר מאוד.

יצחק קליין: בשלב זה, אף אחת מהחברות שאנחנו יודעים, לא משתמשת בפתרון שנתנה חברת AIG.

יצחק קליין: אל על עשתה חישובים שזה יוסיף לה כששה וחצי מיליון דולר הוצאות ביטוח רק עבור אותו כיסוי מוגבל שהוצג על ידי חברת AIG.

משה גפני: האם כל הזמן נתבקש להוסיף ולהאריך את המועד הזה?

יצחק קליין: אנחנו מבקשים להמשיך את התערבות הממשלה בנושא הזה דרך חברת ענבל בתקופות של שלושים יום עד סוף השנה, עד 31 בדצמבר, אם לא יהיה פתרון.

יצחק קליין: נכון לשבוע זה, אנשי אל על נמצאים בלונדון מתוך כוונה לחדש את הביטוח שלהם לשנה הבאה.

יצחק קליין: הם גם בוחנים אפשרויות אחרות.

יצחק קליין: זהו שוק דינמי.

יצחק קליין: יחד עם זאת, תקופה של שלושים יום שנבחנת מידי פעם, מאפשרת להתכונן וגם לאותת שאנחנו לא נמצאים שם כל הזמן.

יצחק קליין: בנוסף לבקשה שביקשנו בפעם הקודמת הצטרפו עוד שתי חברות שפנו למשרד האוצר ואל הממשלה.

יצחק קליין: אחת החברות היא חברת ממן שמבצעת את הבידוק הביטחוני של כל מטעני הייצוא שיוצאים דרך האוויר.

יצחק קליין: גם לה ביטלו את פוליסת הטרור שהייתה.

יצחק קליין: במקרה של החברה הזו, ביטול הפוליסה ואי יכולתה להשיג ביטוח מתאים, כי למקרה שלה אין שום פתרון, חושף את החברה בפני סכנה קיומית, ובהכרח פגיעה ביכולת שלנו לבצע ייצוא.

שמואל הלפרט: האם חברת ממן היא חברת בת של אל על?

שמואל הלפרט: היא חברה פרטית.

יצחק קליין: היא חברה פרטית, אבל לאל על יש בה אחוזים.

יצחק קליין: היא לא חברה ממשלתית.

יצחק קליין: בנוסף, פנתה אלינו רשות שדות התעופה.

יצחק קליין: גם לרשות שדות התעופה היה ביטוח נגד סיכוני טרור ומלחמה וגם הוא בוטל על ידי חברות הביטוח, וגם היא נשארה חשופה.

יצחק קליין: אנחנו במהלך תהליך הבדיקה מצאנו שאין מדיניות אחידה מצד מינהל התעופה האזרחי שקובע מהו סכום הביטוח המינימלי הנדרש מכל חברה שנוחתת בארץ.

יצחק קליין: למעשה, יש חשיפה לנחיתה של מטוסים שהם לא מכוסים.

יצחק קליין: יש פה איזשהו חוסר איזון.

יצחק קליין: אנחנו נדרשים לבטח את כל המטוסים שלנו שנוחתים בעולם, בעוד שאנחנו לא קובעים איזשהי מדיניות.

יצחק קליין: אנחנו ממליצים שהטיפול ברשות שדות התעופה, מבחינת הכיסוי הביטוחי, יינתן בתנאי שתוצג מדיניות סבירה.

עופר חוגי: אתה אומר דבר מאוד חמור.

עופר חוגי: כלומר, יכול להיות שמטוס רוסי ייפול על אחד מהמגדלים בתל-אביב ולא יהיה לזה כיסוי ביטוחי.

עופר חוגי: זה דבר מאוד חמור.

יצחק קליין: אם יש רשלנות אז חברת התעופה הרוסית תשלם.

עופר חוגי: למה אנחנו צריכים להיות חשופים לתביעות?

עופר חוגי: האם האוקראינים מוכנים לשלם היום?

עופר חוגי: זה תהליך שייקח הרבה מאוד זמן.

עופר חוגי: לעומת זאת, כאשר יש ביטוח משלמים מייד לאנשים.

עופר חוגי: אנחנו לא נאשר את זה.

עופר חוגי: אני רוצה שהחשב הכללי יבוא לפה להציג את הנושא.

עופר חוגי: זה לא בסדר שהוא לא נמצא פה.

יצחק קליין: נמצא פה נציג החשב הכללי.

עופר חוגי: בכל אופן, אני חושב שלא ייתכן שמדינת ישראל תהיה חשופה לתביעות לתשלומים כאלה.

עופר חוגי: בכל העולם דורשים מהחברות שלנו להיות מבוטחות על נזקי מלחמה.

יצחק קליין: אנחנו מציעים להתנות את זה.

יצחק קליין: זו ההמלצה שלנו.

משה גפני: אגב, מה עושות שאר מדינות העולם?

יצחק קליין: בנמלי העולם דורשים מחברות התעופה ביטוח נגד טרור.

יצחק קליין: חברות התעופה פונות לממשלות שלהן והממשלות שלהן נותנות כיסוי, בדיוק כמו ישראל.

סמדר אלחנני: בהמשך להערות שלי בדיון הקודם, אתם צריכים לכתוב פה כי הסכום צריך להיות נקוב בשקלים.

סמדר אלחנני: זה 10% כרגע מהתקציב.

סמדר אלחנני: אתם לא צריכים לכתוב 4 מיליארד דולר, אלא 17,5 או 17,4 מיליארד שקל.

יצחק קליין: הבעיה היא שאנחנו נותנים את הביטוח לחברות התעופה בדולרים.

אנה שניידר: כל הענף הזה עובד בדולרים.

יעקב ליצמן: האם הערבות הזו היא עד סוף השנה?

רן אלון: כן.

יעקב ליצמן: נניח וב-31 בדצמבר אין פתרון, האם אתם חייבים לבוא עוד פעם לוועדה?

יצחק קליין: נכון, צריכים לבוא עוד פעם.

משה גפני: אם הבנתי נכון, אנחנו מאשרים עכשיו עד ה-31 בדצמבר להסמיך את החשב הכללי, אבל אנחנו מאשרים עכשיו בפועל רק לשלושים יום, ומסמיכים את החשב הכללי רק עד סוף השנה.

יעקב ליצמן: נכון.

אבשלום וילן: יש פה בעיה עקרונית אם תמשיך את זה הלאה.

אבשלום וילן: זה 10% מתקציב המדינה.

אבשלום וילן: השפיל הוא על הגבול.

סמדר אלחנני: מעולם לא נדרשה המדינה לתת תקרת ערבויות כאלה.

סמדר אלחנני: כל היקף הערבויות אף פעם לא גרד את התקרה הזו בכלל.

סמדר אלחנני: הפעם הגיעו לקצה, לארבעה מיליארד דולר.

סמדר אלחנני: פורמלית, זה צריך להיות נקוב בשקלים.

סמדר אלחנני: שנית, כנהוג בארצות מתוקנות, למשל בארצות הברית, נהוג לפתוח סעיף תקציבי שאליו מפרישים סכום מסוים.

סמדר אלחנני: זו הוצאה תקציבית.

יעקב ליצמן: זה לא שייך לדיון הזה, עם כל הכבוד.

עופר חוגי: איזה אינטרס יהיה לחברות לנהל משא ומתן עם חברות הביטוח אם יש להן היום את ההסדר הזה?

יצחק קליין: אנחנו עוקבים אחרי מה שקורה בעולם מידי יום, אנחנו עוקבים אחרי כל החברות.

יצחק קליין: ברגע שיש ביטוח אנחנו מפנים את זה לתשומת ליבן.

יצחק קליין: הן מפנות את זה לאיגוד ביטוח שלהן.

יצחק קליין: ה לא רוצות שאנחנו נהיה בפנים.

יצחק קליין: הן רוצות לעבוד מול מבטח רגיל.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור ערבות מדינה-ביטוח סיכוני מלחמה?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה אושר פה אחד.

יעקב ליצמן: תודה רבה.