ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 302, 2001-09-10 00:00

יעקב ליצמן: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: על סדר היום צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 64), התשס"א-2001.

יעקב ליצמן: תציג את הנושא בבקשה.

ישעיהו בן יהונתן: סוללות הטלפונים היו חייבות במס קניה, עד שיום אחד תבעו אותנו למשפט, ובית המשפט קבע שהסוללות המשמשות כגב לטלפון, אינן חייבות במס קניה, דבר שהוא בניגוד לכל כללי בריסל לגבי סיווג בינלאומי.

ישעיהו בן יהונתן: בכללי בריסל יש סעיף הקובע שסוללות אלה חייבות במס.

ישעיהו בן יהונתן: מאחר והפסדנו בבית המשפט, לדעתנו שלא בצדק, נקבע סעיף האומר שגם סוללות טלפונים המשמשות לטלפון, תהיינה חייבות במס, כפי שקבע בית המשפט.

ישעיהו בן יהונתן: הוא קבע שזהו חלק חילוף, וככזה הוא פטור ממס.

ישעיהו בן יהונתן: זהו מס שתמיד שולם.

ישעיהו בן יהונתן: חשוב לומר שהוא צריך להיות מוטל מבחינה עניינית, כי אחד העקרונות של המסוי הוא שאיננו מפלים בין סוגי מוצרים המשרתים אותה מטרה.

ישעיהו בן יהונתן: אם הסוללה משמשת כגב לטלפון, בית המשפט קבע שהיא פטורה ממס, אבל אם הסוללות מופיעות בנפרד, ואני מכניס אותן לתוך המכשיר – הן חייבות במס.

ישעיהו בן יהונתן: זהו מצב שהדעת אינה סובלת מבחינה כלכלית ומבחינה מסויית.

ישעיהו בן יהונתן: אנחנו מבקשים לאשר את התיקון, ולקבוע את המס על הסוללות האלה, כפי שהדבר היה קיים כל הזמן.

ישעיהו בן יהונתן: שימו לב למכשיר הטלפון שלי: המצבר אינו משמש כגב לטלפון אלא עומד כנפרד, ולכן הוא חייב בתשלום מס על-פי החלטת בית המשפט, אבל אם הוא מופיע יחד עם המכשיר, הוא אינו חייב במס.

ישעיהו בן יהונתן: ישנם מכשירים לא משופרים, שאפשר לשים בהם סוללות נטענות קטנות, והם חייבים במס.

ישעיהו בן יהונתן: אם זה מופיע כגב מכשיר הטלפון, זה פטור.

סמדר אלחנני: למה סיווג בריסל לא איפשר את הפתרון.

ישעיהו בן יהונתן: הוא איפשר, אבל לדעתנו בית המשפט טעה.

ישעיהו בן יהונתן: ישנו סעיף ספציפי שאומר כי הסוללות חייבות במס.

סמדר אלחנני: איך אתה יכול לחרוג עכשיו מסיווג בריסל?

ישעיהו בן יהונתן: קבעתי סיווג חדש.

ישעיהו בן יהונתן: בית המשפט הכניס את הסוללות כחלקי חילוף כלליים.

ישעיהו בן יהונתן: אני מכיר מקרים רבים בהם סוללות אינן משמשות כגב לטלפונים.

ישעיהו בן יהונתן: אם מגיע טלפון עם הסוללה, לא משלמים את המס בנפרד, אלא כמו על סוללה.

ישעיהו בן יהונתן: אנחנו מדברים על סוללות שמגיעות בנפרד, ולא ייתכן שנעשה אפליה בין סוגי סוללות.

אבשלום וילן: למרות שאני אינטרסנט, אצביע בעד.

יעקב ליצמן: אנחנו מצביעים.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור התיקון?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 64), התשס"א-2001, אושר תקנות הגנת הצומח (הסדר יבוא ומכירה של תכשירים כימיים)(תיקון), התשס"א-2001

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לסעיף הבא: תקנות הגנת הצומח (הסדר יבוא ומכירה של תכשירים כימיים)(תיקון), התשס"א-2001.

שלום ברלנד: התקנו תקנות שבאות להסדיר אפשרות של יבוא מקביל של תכשירי הדברה.

שלום ברלנד: ראשית אני רוצה לומר כי התקנות עברו את אישורה של ועדת הכלכלה של הכנסת, לאחר שנידונו על-יד בצורה יסודית.

שלום ברלנד: במסגרת התיקון הכנסנו שינויים לגבי אגרות.

שלום ברלנד: עדכנו במידה מסוימת את האגרות הישנות, וקבענו אגרות חדשות לגבי הסדר הייבוא המקביל.

שלום ברלנד: הייבוא המקביל של תכשירי הדברה מתייחס לתכשיר המיובא על-ידי היבואן המקורי, ונקנה בשוק העולמי על-פי ההזדמנויות הקיימות בו, המאפשרות לרכוש את התכשיר במחיר נמוך יותר.

סמדר אלחנני: זה דומה לייבוא המקביל את התרופות.

שלום ברלנד: נכון בחלקו.

שלום ברלנד: התחלנו לטפל בנושא לפני כמה שנים.

שלום ברלנד: הדוגמה דומה אבל גם שונה, משום שכאשר מדובר בייבוא מקביל של תרופות, המצב פשוט יותר: אם מנסים תרופה בשוויצריה או באנגליה, היא עובדת על אנשים שם כפי שהיא עובדת על אנשים אצלנו.

שלום ברלנד: לא כן הדבר כאשר מדובר בתכשירי הדברה שצריך לנסותם גם בתנאי הארץ.

שלום ברלנד: אם התכשירים עובדים בצורה מסוימת באירופה, אין זה אומר שכך יעבדו גם בגליל או בנגב.

שלום ברלנד: בערבה למשל, יש תנאים גיאוגרפיים שונים ומזג-אוויר שונה.

שלום ברלנד: כל אלה מחייבים בדיקה ממושכת, תוך הסתכלות מקצועית על התנהגות החומר בעולם הצומח.

שלום ברלנד: בכל הנוגע לתחום הטקסוקולוגי וההשפעה של חומרי ההדברה על בני-אדם, ההשפעה זהה שם וכאן, אבל ההשפעה על הצמחים יכולה להיות שונה, וכאן נדרש תהליך הרבה יותר ארוך, על מנת לקבוע אם התכשיר מתאים או לא לתנאי הארץ.

שלום ברלנד: אלה בדיקות ממושכות שמחייבות מעורבות של אנשי מקצוע.

שלום ברלנד: כדי לעשות זאת, עדכנו את האגרות.

יעקב ליצמן: מה גובה האגרה?

שלום ברלנד: על-פי תקנה 2, בעד היתר לעריכת ניסויים בתכשיר, תשולם אגרה של 728 שקלים.

שלום ברלנד: אם יבואן רוצה להכניס ארצה תכשיר חדש, יש לערוך בדיקה ראשונית שתקבע איך יתנהג התכשיר בתנאי שדה.

שלום ברלנד: עבור הבדיקה הזו אנחנו מבקשים אגרה של 728 שקלים.

שלום ברלנד: זו אגרה לא גדולה, בהתחשב באופרציה.

אבשלום וילן: כמה משלמים היום היבואנים הקיימים?

שלום ברלנד: מדובר על כלל היבואנים, לאו דווקא על יבוא מקביל.

שלום ברלנד: במסגרת התקנות יש תיקון כללי ואגרות כלליות, לאו דווקא במסלול הייבוא המקביל.

שלום ברלנד: התייחסתי כאן לסכום של 728 שקלים, כאשר מדובר בחומר חדש שמיובא מחו"ל.

שלום ברלנד: על הגשת הבקשה אנחנו מבקשים 380 שקלים במקום 211 שקלים.

יעקב ליצמן: מתי העליתם את האגרה בפעם האחרונה?

רינה אשכנזי: ב-1994.

שלום ברלנד: העליה מזערית.

שלום ברלנד: אגרת רישום היא אגרה שנגבית אחרי שנעשו כל הבדיקות, והבדיקות מורכבות מאד.

שלום ברלנד: גברת אשכנזי, מנהלת המחלקה לתכשירים כימיים, יכולה לפרט.

רינה אשכנזי: בעקרון, אנחנו מאשרים תכשירים יעילים ובטוחים לאדם ולסביבה.

רינה אשכנזי: יעילות נבדקת בתנאי שדה ובאזורים גיאוגרפיים שונים.

רינה אשכנזי: בכל הנוגע לבטיחות, אנחנו מקבלים תוצאות של בחינות טוקסיקולוגיות מורכבות הכוללות פיטוגניות (האם החומר משפיע על החומר הגנטי), האם החומר הוא נוירו-טוקסי, האם החומר עלול להשפיע על עוברים, האם החומר הוא קרנצינוגני.

רינה אשכנזי: כל האספקטים האלה נבדקים אצלנו על-ידי אנשי מקצוע, ומושקעת בכך עבודה רבה.

יעקב ליצמן: כמה זמן אורכות הבדיקות?

רינה אשכנזי: בדיקת השדה בתנאים לוקליים עורכת שנתיים.

רינה אשכנזי: בדיקת המעבדה נמשכת כחודש.

עופר חוגי: מה היה סכום האגרה עד כה?

רינה אשכנזי: 2105 ₪, מעתה 3789 ₪.

רינה אשכנזי: כאשר תמחרו את התהליך ב-1994, הוא היה הרבה יותר פשוט.

רינה אשכנזי: היום אתה מקבל כמות אדירה של חומר, הדורשת התמחות בתחומים צרים ביותר, על מנת להבין את תוצאות הבדיקות ולהסיק מהן את המסקנות הנכונות.

רינה אשכנזי: לשם-כך אנחנו חייבים להעסיק גם יועצים חיצוניים, ולכן תמחרנו מחדש את התהליך.

רינה אשכנזי: הבדיקות שאנחנו עורכים היום מבטאות את רוח הזמן: אנחנו בודקים את השפעת חומרים שונים על נשים בגיל הפוריות, על מנת לקבוע אם מותר להן לעבוד עם חומרים אלה.

עופר חוגי: מכון התקנים לא בודק זאת?

רינה אשכנזי: זה לא שייך למכון התקנים.

רינה אשכנזי: אנחנו מעסיקים יועץ חיצוני המומחה לתחום זה.

שלום ברלנד: כאן מדובר על ההיבטים השונים של ההגנה על הצומח, כולל ההשלכות שיש להם גם על בטיחות בעבודה, גם מבחינה טוקסיקולוגית.

שלום ברלנד: זוהי תקינה מיוחדת שמכון התקנים אינו עוסק בה.

שלום ברלנד: הנושא נבדק באופן יסודי עם אנשי אגף התקציבים, שאינו נותן למשרד החקלאות לקבוע את התעריפים.

שלום ברלנד: המחיר מינימלי, שכן מדובר בתהליך ארוך מאד.

אבשלום וילן: חומרי הדברה יקרים מאד.

אבשלום וילן: כפי שמר ברלנד הסביר, בכל הנוגע לתרופות, ה-FDA האמריקאי מבצע את הבדיקות, וברור שאנשים בארה"ב ובישראל יגיבו באותו אופן על אותה תרופה.

אבשלום וילן: כאשר מדובר בחומר הדברה, הוא מסוגל לעורר מחלות שונות ולגרום לנזק גדול מאד.

אבשלום וילן: לא נורא אם גובים סכום של 3000 ₪, כדי לערוך את הבדיקות, אחרת נוצף בחומרי הדברה מסוכנים.

סמדר אלחנני: האם הבדיקות נערכות במשרד או במעבדות מורשות?

שלום ברלנד: גם במעבדות מורשות, וגם באמצעות יועצים חיצוניים.

שלום ברלנד: אנחנו לא מסוגלים לעשות הכל לבד.

שלום ברלנד: אנחנו נזקקים גם ליועצים חיצוניים.

שלום ברלנד: התמחור כאן הוא מינימלי, לאחר שהחישובים נעשו עם אגף התקציבים.

יעקב ליצמן: ניגש להצבעה.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור תקנות הגנת הצומח (הסדר יבוא ומכירה של תכשירים כימיים)(תיקון), התשס"א-2001?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה

יעקב ליצמן: ניגש להצבעה.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור תקנות הגנת הצומח (הסדר יבוא ומכירה של תכשירים כימיים)(תיקון), התשס"א-2001?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין תקנות הגנת הצומח (הסדר יבוא ומכירה של תכשירים כימיים)(תיקון), התשס"א-2001, אושרו תקנות עידוד החסכון (תכניות חסכון לדירה, לדיור, להשכלה גבוהה לעובדי מדינה, לרכב, תשורה, מט"חית)(תיקון מס' 2) התש"ס-2000(תיקון מס' 3); תקנות מילווה (סדרות מסוג גליל, גלבוע, שחר, גילון חדש, כפיר חדש(תיקון), התש"ס-2000 (תיקון מס' 3); צו לעידוד החסכון (פטור ממס הכנסה על אגרות חוב לפי אישור להנפקה והצעה לציבור (תיקון), התש"ס-2000(תיקון מס' 3); תקנות מס הכנסה (פטור ממס על פקדון במטבע ישראלי בתאגיד בנקאי (תיקון), התש"ס2000

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לנושא הבא: הרפורמה במס – הארכת ההוראות לתקופת הביניים.

יעקב ליצמן: מנכ"ל משרד האוצר, בבקשה.

אוהד מראני: בוקר טוב.

אוהד מראני: אנחנו מבקשים להאריך את הוראות המס לתקופת ביניים נוספת.

אוהד מראני: ההארכה הקודמת היתה עד סוף אוגוסט.

אוהד מראני: אין בעיה בשהוי של כמה ימים, אבל צריך להאריך את הוראות הביניים עד יוני 2002.

עופר חוגי: האם המס הוא רטרואקטיבי?

אוהד מראני: לא מדובר במס רטרואקטיבי.

ימימה מזוז: המס יכול לחול רק על 10 הימים מאז ה-1 בספטמבר.

ימימה מזוז: על הכנסה שנצברה בימים אלה ולא מעבר לכך.

ימימה מזוז: אנחנו מציעים להחיל את המס הזה רטרואקטיבית.

אוהד מראני: הדבר העיקרי הוא ששר האוצר ירצה לבוא בהמשך לא עם רפורמה כוללת במס אלא עם תיקונים במערכת המס, כפי שימצא לנכון.

אוהד מראני: הוא בודק ושוקל את העניין יחד עם אנשי האוצר ואנשי מערכת המסוי.

אוהד מראני: העניין עדיין לא בשל להחלטה, ואיננו רוצים שבשל כך נכסים שונים עליהם מדברות התקנות יחוייבו במס.

אוהד מראני: מה שאנחנו רוצים הוא להמשיך בפטור עד יוני 2002.

אוהד מראני: בנוסף לכך אנחנו רוצים ליצור מצב לפיו ברגע שיוחלט ויוגשו לכנסת תיקוני המס, לא ייווצר מצב בו אי אפשר יהיה למסות נכסים שונים, משום שיהיו מוגנים בצורה אבסולוטית.

אוהד מראני: הכוונה היא להאריך את אותן תקנות הנותנות הגנה לנכסים האלה אחורה, אך לא קדימה.

אוהד מראני: אם לדוגמה, באפריל או במאי תתקבל החלטה למסות נכסים מסוימים, הוראות הביניים האלה תאפשרנה למסות את התשואה על אותם נכסים מאותו חודש קדימה, והפטור יישאר עד אז.

אוהד מראני: זו המשמעות של ההצעה המונחת לפניכם.

אוהד מראני: זוהי הצעה שכבר נדונה בעבר והוארכה על-ידי ועדת הכספים.

אוהד מראני: אנחנו מבקשים להמשיך בהארכה עד יוני 2002, בתקווה שעד אז נוכל לבוא אל ועדת הכספים בדברים ברורים יותר, שיקבעו לאן יהיו מועדות פנינו בעתיד.

אוהד מראני: הדבר היחיד שאנחנו מבקשים כרגע הוא להמשיך במצב הקיים, כדי לא למסות את הנכסים.

יעקב ליצמן: האם אפשר לקבל הערכה לגבי כיוון ההחלטה של הוועדה הדנה ברפורמה הקטנה?

אוהד מראני: אין ועדה.

אוהד מראני: הוועדה של יאיר רבינוביץ' ותת הוועדות שלה, עוסקות כולן בנושא המסוי על נדל"ן.

אוהד מראני: בתחומים האלה אין ועדה, אבל שר האוצר עוסק בכך, והדברים יובאו בפניכם כאשר יהיו ב שלים.

אוהד מראני: אנחנו מבקשים עכשיו הארכה טכנית של התקנות האלה עד חודש יוני.

סמדר אלחנני: אני מבקשת להציע לכם להאריך את תוקף התקנות האלה לשנת מס.

יעקב ליצמן: נשאיר את זה לחצי שנה.

סמדר אלחנני: אני מציעה לקבוע את התקופה עד תום 2002.

סמדר אלחנני: אם ביוני 2002 תיכנס הרפורמה לתוקפה, אנשים אלה ירוויחו את המס על הריבית עבור חצי שנה.

סמדר אלחנני: חישובי המס הם תמיד שנתיים, לכן יהיה קשה מאד לערוך חישובים שאינם שנתיים.

סמדר אלחנני: כל רפורמה במס שתבוא, תשפר את המצב הקיים, אבל עדיין אני חושבת ששוק ההון עלול לקבל איתותים מעצבנים אם נקבע את ההארכה לחצי שנה.

סמדר אלחנני: מכיוון ששנת המס 2001 מתקרבת לסיומה, אני מציעה שנחליט על הארכה לשנת המס 2002.

סמדר אלחנני: כל זאת כדי שלא אצטרך לומר לכם פעם נוספת, אמרתי לכם.

אבשלום וילן: אצביע בעד ההארכה תוך מחאה.

אבשלום וילן: מחאתי מכוונת לכך שבעצם את כל מסקנות ועדת בן-בסט מעקר שר האוצר הנוכחי מן השורש, ובעיקר את הכוונה הנכונה להטיל מס על הבורסה ועל ההון.

אבשלום וילן: השר ישב כאן והסביר לנו ש-73 אחוז מהבורסה ממוסה היום דרך החשבונות הפרטיים.

אבשלום וילן: הוא הביא נתון שאיני יכול לבדוק אותו.

אבשלום וילן: אני קובע שיש כאן אנומליה: על עבודה יש מס גבוה, ולכולם ברור שצריך להוריד אותו.

אבשלום וילן: בו בזמן אין נוגעים בהון.

אבשלום וילן: אני לא רוצה לגרום לתוהו ובוהו במשק, ואני חושב שסמדר צודקת בהערתה, אבל אצביע בעד הארכה עד יוני 2002, ועד אז אני מצפה שיוחלט על מסוי שוק ההון במדינת ישראל, לאחר שתובא תכנית כוללת.

אבשלום וילן: אם לא תהיה תכנית כזו, נקיים את הקרב הכלכלי הגדול.

אבשלום וילן: נעשתה עבודה רצינית בהכנסת תכנית הרפורמה, ונראה לי כי בשנה האחרונה לא נעשית שום עבודה.

אבשלום וילן: ההסבר של השר לא היה נכון, הניתוח לא היה ניתוח.

אבשלום וילן: מה שנעשה בכל תחום מסוי ההון הוא מריחה אחת גדולה.

אבשלום וילן: אני קורא ליושב ראש הוועדה המייצג ציבור של אנשים החיים ממשכורתם ולא מעבר לכך.

אבשלום וילן: אני חושב שכל חברי הוועדה צריכים לקיים את הצדק החברתי, ואף אחד מאתנו לא צריך להיות חותמת הגומי של האוצר.

יעקב ליצמן: אני בטוח שלא נהיה חותמת גומי של האוצר.

יעקב ליצמן: אני רוצה להזכיר לך שגם בשעתו, כאשר דנו בדו"ח בן-בסט, לא היינו חותמת גומי, אלא התנגדנו לחלק גדול ממסקנותיו.

יעקב ליצמן: אם המלצות בן-בסט לא עברו כאן, זה מעיד על-כך.

יעקב ליצמן: נדמה לי שגם עתה הבעת התנגדות לסעיפים שונים בדו"ח.

אבשלום וילן: הייתי בעד קבלת ההמלצות כמקשה אחת, כדי להוציא את התכנית לדרך.

יעקב ליצמן: אני לא חושב שהיה חבר כנסת אחד שהיה בעד מס עיזבון ומס על מתנות.

מוסי רז: האם אפשר להטיל מס על מי שמשתכר 4000 ₪, ולא על מי שמקבל ירושה של מליון דולר?

ימימה מזוז: אנחנו מבקשים לקבוע את ההארכה את סוף יוני, ושומרים לעצמנו את האופציה להביא את השינוי גם קודם.

יעקב ליצמן: תצטרכו לקבוע תקנת מישנה.

אבשלום וילן: אדרבא, אם שר האוצר יביא קודם את תכנית הרפורמה.

סמדר אלחנני: זה יכניס עצבנות במשק.

ימימה מזוז: מה שהיה בפניות קודמות, לגבי קופות הגמל, לא מופיע כאן.

ימימה מזוז: ויתרנו על המגבלה של 20 אלף שקל, מכיוון שהנושא לא עומד כרגע על הפרק, והוא כרוך בחקיקה ראשית.

יעקב ליצמן: אנחנו ניגשים להצבעה על הרפואמה במס – הארכת ההוראות לתקופת הביניים?

אבשלום וילן: אצביע בעד, תוך מחאה.

אבשלום וילן: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין הוחלט לאשר את ההצעה להאריך לתקופת ביניים את הוראות הרפורמה במס.

אבשלום וילן: תקנות ניירות ערך (דו"חות תקופתיים ומיידיים (תיקון), התשס"א-2001

יעקב ליצמן: על סדר היום תקנות ניירות ערך (דו"חות תקופתיים ומיידיים)(תיקון), התשס"א-2001.

דרורה ליפשיץ: אנחנו מציעים להוסיף לתקנות האלה חובת דיווח על תרומות שתורם תאגיד.

ערן סער: אני רוצה להסביר מה הניע אותנו להעלות את הנושא הזה.

ערן סער: אחריות חברתית ומעורבות בקהילה על-ידי תאגידים עסקיים, הוא נושא שנמצא במגמת עליה בעולם המערבי וגם אצלנו.

ערן סער: הנושא כולל אספקטים רבים: סביבתיים, אתיקה בעסקים, שמירה על זכויות עובדים, תרומות של תאגידים בכסף או בשווה כסף, השפעות על מוצרים שמייצר התאגיד ועוד נושאים רבים.

ערן סער: ממחקרים שנערכו בשנים האחרונות עולה שתרומות של תאגיד לקהילה משפיעות מאד על שווי החברה ועל המוניטין שלה בעיני המשקיעים.

ערן סער: מכך יוצא שתאגידים אינם נמדדים היום רק לפי השורה התחתונה של הרווח החשבונאי, אלא גם על-פי שורה של מדדים חברתיים וסביבתיים.

ערן סער: רבים מאתנו רואים במדפי הסופרמרקט את ההערה: המוצר לא נושא על בעלי-חיים.

ערן סער: זהו דבר שיגרום לחלק מהצרכנים לקנות דווקא מוצר כזה ולא אחר.

יעקב ליצמן: חברה שידוע כי תרמה לאיל"ן למשל, גם זה ישפיע על מכירותיה.

ערן סער: מחקרים מצביעים על-כך שבשנת 2000 הושקעו בארה"ב 2.2 טריליון דולר בהשקעות המוגדרות כהשקעות חברתיות.

ערן סער: משקיעים מקצועיים השקיעו את הסכום הזה למטרות חברתיות.

ערן סער: רק חברות שעמדו בסטנדרטים חברתיים שונים, למשל שמרו על איכות הסביבה, קיבלו את התרומה.

יעקב ליצמן: איך יכול מישהו להתנגד לכך?

ערן סער: יכול מישהו להתנגד לניסוח התקנות.

דידי לחמן-מסר: בעינינו תרומה היא תרומה.

ערן סער: גם לאור התייחסות מפורשת, חדשנית יחסית, בחוק ההשקעות לנושא של תרומות, מדובר באפשרות של החברה לשקול גם את ענייני העובדים וגם לתרום למטרות פילנטרופיות.

ערן סער: כל הדברים יגבירו את מרכיב מתן התרומות במכלול האסטרטגיה העסקית של חברה.

ערן סער: ברשות לניירות ערך חושבים שיש מקום להתייחס לנושא זה, ולגלות מהן התרומות שהתאגיד מעביר לקהילה.

ערן סער: כל מה שקשור לפעילות חברתית של התאגיד הוא נושא רחב מאד שכולל אספקטים רבים.

ערן סער: בשלב ראשון החלטנו להתחיל בהתמקדות ברכיב אחד שהוא אחד החשובים בכל המערכת הזו, והוא נושא התרומות.

ערן סער: אני מניח שאנחנו רואים בדיווח הזה איזה שהוא פיילוט, ובעתיד תיבחן האפשרות להרחיב את הדיווח לאספקטים חברתיים נוספים, כמו היבטים סביבתיים, היבטים אתיים בפעילות העסקית של החברה וכדומה.

ערן סער: לגופן של התקנות, ביקשנו מהחברות הציבוריות לפרט מספר דברים: א.

ערן סער: את המדיניות של התאגיד בנושא תרומות חברתיות, והשתלבות הנושא בעסקי החברה.

ערן סער: אם דירקטוריון החברה מקבל היום החלטה על תרומה לגוף זה או אחר, משום שציבור המשקיעים בחברה יראה זאת בעין חיובית, זה משהו שאנחנו רוצים שהחברה תדווח על-כך לציבור המשקיעים.

ערן סער: היה חשוב לנו שתרומה תהיה נקיה.

ערן סער: אנחנו לא רוצים שחברות תתהדרנה בנוצות לא לה, למשל שחברה תתרום לקבוצת כדורגל, והלוגו שלה יופיע על חולצת השחקנים.

ערן סער: אנחנו לא רואים בכך תרומה.

ערן סער: אנחנו לא רוצים שהתרומה תינתן לבעל עניין בחברה שהוא גם מנכ"ל עמותה.

ערן סער: זו אינה העברה נקיה בעינינו.

ערן סער: תקנות ניירות ערך דורשות היום גילוי כל ההעברות המבוצעות לבעלי עניין.

ערן סער: במסגרת הדו"חות הכספיים, כל העברה שמבוצעת לבעל עניין, צריכה לקבל את הגילוי הנאות.

ערן סער: במסגרת הפיקוח על תרומות, אנחנו רוצים להתמקד בנושא הספציפי.

ערן סער: לכן קבענו שההעברה תהיה התנדבותית.

יעקב ליצמן: איך אתם מגדירים תרומה?

ערן סער: תרומה היא העברה בהתנדבות של כסף או שווה כסף (גם אם התאגיד נותן שירותים, לצורך העניין).

ערן סער: ישנם איגודים רבים שמקצים שעות עובדים לקהילה .

ערן סער: זוהי תרומה שהיא שוות כסף.

ערן סער: תרומה לצד שלישי שאינה מותנית באירוע עתידי שהתממשותו אינה ודאית.

ערן סער: אנחנו לא רוצים שתאגיד יאמר שיתן מליון דולר, אם השמש לא תזרח מחר, כלומר תרומה שתינתן רק אם דבר מסוים יהפוך לוודאי.

ערן סער: תנאי נוסף הוא שהתאגיד אינו מקבל ערך כלשהו כתוצאה מהתרומה.

ערן סער: אנחנו לא מעוניינים לכלול במסגרת תרומה העברות כספיות, כאשר בתמורתן אני מקבל משהו.

ערן סער: אם כתוצאה ישירה מהתרומה, התאגיד מקבל ערך כלשהו, אנחנו לא חושבים שמה שנתן הוא בגדר תרומה.

ערן סער: אנחנו חושבים שצריך לשים את הדגש על התוצאה הישירה מהתרומה.

ערן סער: אין ספק שכל תאגיד שתורם היום לקהילה, מקבל ערך מוסף, אבל לא כתוצאה ישירה מהתרומה.

ערן סער: אמרנו שבתרומה ההעברה צריכה להיות לצד שלישי, למעט מי שהוא בעל עניין, חברה בת או חברה קשורה.

ערן סער: אם אני פועל כתאגיד ואני תורם כבעל עניין, זו אינה תרומה, ז הו דווידנד.

ערן סער: זה לא נעשה במסגרת הוולונטרית והפילנטרופית של מתן תרומה.

ערן סער: יתרה מזאת, אני לא רוצה שתאגיד ידווח במסגרת דיווח על תרומות, על תרומה שנתן לעמותה, אם אשתו של המנכ"ל היא יושבת-ראש העמותה.

ערן סער: במסגרת דו"ח הדירקטוריון, החברה רשאית לדווח על הכל, אבל שלא תקרא לכך תרומה כפי שאנחנו רואים אותה.

אנה שניידר: לפני שדידי תגיב, רציתי לבקש ממך הבהרה לפרוטוקול: התקנות האלה הן מכח סעיף 36 לחוק ניירות ערך.

אנה שניידר: בסעיף 36 נאמר שבתקנות על-פי סעיף זה, יתייחסו לכל עניין החשוב לדעת שר האוצר למשקיע סביר השוקל קניה או מכירה של ניירות ערך של תאגיד.

אנה שניידר: הייתי מבקשת ממך הבהרה לפרוטוקול, האם כל מה שאיננו בגדר תרומה כהגדרתה בתקנות המוצעות, נמצא באיזה שהם פרטים שהתאגיד צריך לדווח עליהם, על מנת שהמשקיע הסביר יקבל את האנפורמציה, כדי שנוכל לראות אם הכל מכוסה והמשקיע הסביר מוגן על-ידי התקנות, בין אם מכח התקנות המדברות על תרומה בהגדרתה כפי שהבהרת, ובין אם בפרטים או בתקנות אחרות שהתאגיד צריך לדווח עליהם.

ערן סער: לא צריך לשכוח שהתקנות האלה הן במסגרת מכלול של דיווחים כספיים ואחרים שהתאגיד מפרסם כל רבעון.

ערן סער: לפחות בנושא של בעלי עניין וצדדים קשורים, תקנות ניירות ערך מדברות במפורש על-כך שכל העברה הנעשית מתאגיד לבעל עניין או ויס ורסה, צריכה להיות מדווחת במסגרת הדו"חות הכספיים (תקנה 64 לתקנות בדבר הגשת דו"חות כספיים.

דידי לחמן-מסר: אחת לשנה.

ערן סער: יתרה מכך, אם הדבר מהותי, התאגיד גם מחוייב במס.

ערן סער: אם תאגיד מעביר היום לקבוצת כדורגל סכום נכבד של כסף תמורת הסכם שירותי פרסום, הוא חייב לדווח על-כך במסגרת הגילוי הנאות.

ערן סער: במסגרת בירור התקשרויות בדו"חות הכספיים הוא יתן את הנתונים, וכך במסגרת דו"ח לדירקטוריון, אבל אנחנו לא רוצים שיקראו לכך תרומה, כי איננו רואים בכך תרומה.

ערן סער: צריך להסתכל על מכלול תקנות ניירות ערך וחוק ניירות ערך.

ערן סער: גם היום יש חברות שמדווחות על תרומות.

ערן סער: חשבנו שלאור העובדה שזוהי מגמה שתלך ותתרחב בשנים הקרובות, יש לתת עליה את הפוקוס.

ערן סער: יחד עם זאת, אנחנו לא רוצים "ללכלך" את התרומות בהעברות נגועות.

דידי לחמן-מסר: הוויכוח שלי הוא על המשפט האחרון שאמרת.

דידי לחמן-מסר: אני רוצה להודיע לפרוטוקול: אנחנו במשרד המשפטים, לא קיבלנו את התקנות האלה אלא ביום ראשון, כאשר ביקשנו אותן מהוועדה.

דידי לחמן-מסר: לכן לצערי אתם שומעים כאן ויכוח בין משרדי הממשלה.

יעקב ליצמן: מכתבו של שר האוצר שלפנינו הוא מה-25 ביולי.

דידי לחמן-מסר: הוא לא נשלח אלינו אלא לוועדה.

דידי לחמן-מסר: אנחנו לא קיבלנו כל עותק.

דידי לחמן-מסר: יכולנו אולי לפתור את חילוקי הדעות קודם, אלא שלצערי לא משרד האוצר ולא רשות ניירות ערך הודיעו לנו על התקלות האלה, ולכן אנחנו מצטערים על שאנחנו גוררים את הוועדה לוויכוח בין משרדי הממשלה, דבר שאנחנו מנסים בדרך כלל להימנע ממנו.

עופר חוגי: אולי נשלח אותם להתייעצות.

דרורה ליפשיץ: את הקטע הנוגע למשרדי הממשלה, אי אפשר להשאיר ללא תשובה.

דרורה ליפשיץ: דידי דיברה ברבים על משרדי הממשלה.

דרורה ליפשיץ: משרד המשפטים קיבל עותק מהתקנות, וההערות של דידי הממונה על הנוסח במשרד המשפטים התקבלו.

דרורה ליפשיץ: היא קיבלה עותק והעירה את הערותיה בדרך המקובלת וכפי שצריך.

דרורה ליפשיץ: התקנות האלה לא דרשו התייעצות מעבר לכך.

דרורה ליפשיץ: גם לדידי אין הערות משפטיות המונעות את אישור התקנות, אלא הערות שאינני יודעת אם במת הכנסת היא הבמה הראויה לבירורן.

דרורה ליפשיץ: התקנות הן בסמכות שר האוצר, והן קיבלו את כל האישורים של הגורמים המוסמכים במשרדי הממשלה, לרבות משרד המשפטים.

דידי לחמן-מסר: אני חולקת על דעתה של חברתי, אבל אינני רוצה לערב אתכם בנושא.

דידי לחמן-מסר: יש לנו את הסמכות המלאה לומר את הדברים.

דידי לחמן-מסר: אנחנו עוסקים בסוגיה חשובה מאד של תרומות לחברה ולקהילה.

דידי לחמן-מסר: אנחנו עוסקים כאן באקט עליו החליט שר האוצר, שחברות תחוייבנה להגיש דיווח על תרומות.

דידי לחמן-מסר: השאלה היא מהי תרומה עליה יחול דו"ח הדירקטוריון, וזוהי שאלה חשובה מאד.

דידי לחמן-מסר: סברנו שאם מטרת התקנות היא לעודד תרומה לקהילה, הרי מבחינתנו ככל שהתקנות יכללו תרומות שהוכרו על-ידי שלטונות המס כתרומות לכל דבר ועניין – הרי שהן תרומות לגיטימיות.

דידי לחמן-מסר: לעומת זאת, התקנות הללו מבחינות בין תרומות לתרומות שלא על-פי אמת המידה של מוכר לצרכי מס או לא.

דידי לחמן-מסר: מבחינתי, כמי שאחראית במשרד המשפטים על חוק החברות ועל דיני חברות, המבחן העיקרי לתרומות הוא האם ניתנו משיקולים עסקיים או שלא.

דידי לחמן-מסר: חוק החברות החדש מתיר לכל החברות לתרום משיקולים עסקיים.

דידי לחמן-מסר: מהו שיקול עסקי?

דידי לחמן-מסר: זהו שיקול האם התרומה מקדמת את מעמד החברה בקהילה.

דידי לחמן-מסר: לעומת זאת, שיקול שאיננו עסקי (סעיף 11 לחוק החברות קובע זאת במפורש), הוא שיקול שבגינו אסור לחברה לתרום, משום שהכסף אינו רכוש הדירקטורים.

יעקב ליצמן: תני לנו דוגמה מוחשית.

דידי לחמן-מסר: אני מדברת על IDB ו"תפוח".

דידי לחמן-מסר: יושב ראש IDB הוא מר רקנאטי.

דידי לחמן-מסר: כמצנאט הרוצה לתרום לחברה ולקהילה, הוא החליט להקים עמותה – או שהוא אפילו לא הקים אותה – לעידוד מתן מחשב לכל ילד.

דידי לחמן-מסר: הוא הלך לחברה הציבורית שלו IDB ואמר לה לתרום לעמותה הזו.

דידי לחמן-מסר: על-פי תקנות ניירות ערך ולפי חוק החברות, זוהי עסקה עם בעל עניין, ואין חולק על-כך, והיא צריכה לקבל אישור האסיפה הכללית ולהיות מדווחת כעסקה שלבעל השליטה יש בה עניין.

דידי לחמן-מסר: כאשר החברה תבוא ותשאל האם זו תרומה, תגידו לה רשות ניירות ערך שזו אינה תרומה על-פי התקנות הללו.

עמיר שרף: הנקודה לפיה זו אינה תרומה, היא הצגה קצת לא נכונה של העובדות.

עמיר שרף: מה שאנחנו מדברים עליו כאן הוא איזה שהוא גילוי מינימלי התחלתי של מה שמחוייבים לדווח עליו לפי החוק.

עמיר שרף: אם IDB רוצה, היא יכולה לכתוב על הפעולות החברתיות האחרות שלה.

עמיר שרף: כל המטרה כאן היא למנוע "לכלוך" של התרומות האלה.

דידי לחמן-מסר: מה שקורא הוא שהחברה לא תהיה רשאית לכתוב זאת במסגרת הדו"ח שלה על-פי התקנות האלה.

עמיר שרף: היא לא תהיה חייבת, היא תהיה רשאית.

דידי לחמן-מסר: חבר הכנסת ליצמן, תקרא את התקנה ותבין מה הוא לא יכול, וכיצד זה מכתים את התרומה.

דידי לחמן-מסר: חברי אמר כאן, ובצדק, שזו תרומה לא נקיה.

דידי לחמן-מסר: מדוע?

דידי לחמן-מסר: התקנות מחייבות את הדירקטוריון לפרט את מדיניות התאגיד בנושא תרומות.

דידי לחמן-מסר: אני קוראת מתוך התקנה, פסקה 6, תקנה 2: אחרי פסקה (5) תבוא פסקה (6).

רחמים מלול: לדוגמה של IDB קוראים תרומה "מלוכלכת"?

דידי לחמן-מסר: כן.

סמדר אלחנני: הכוונה לא מלוכלכת אלא צבועה – teinted באנגלית.

דידי לחמן-מסר: התקנה אומרת: חברה מחוייבת לפרט את מדיניות התאגיד בנושא מתן תרומות.

דידי לחמן-מסר: יפורטו היקפי התרומות שנתן התאגיד בשנת הדיווח.

דידי לחמן-מסר: התרומה הזו לא תפורט במסגרת זו.

יעקב ליצמן: אם הוא רוצה, הוא יכול לפרט?

דידי לחמן-מסר: לא.

עמיר שרף: הוא יכול לפרט זאת בדו"ח אחר.

דידי לחמן-מסר: זאת אומרת, בדו"ח התרומות ש-IDB רוצה להתגאות בו כלפי הציבור.

דידי לחמן-מסר: בדו"ח שתמסור IDB על התרומות, היא לא תהיה רשאית לכלול את התרומה הזו כתרומה.

יעקב ליצמן: איפה היא יכולה לפרט את התרומה הזו?

עמיר שרף: בתשקיף.

דידי לחמן-מסר: אני סבורה שקודם כל היא תהיה חייבת לדווח עליה כעסקה.

דידי לחמן-מסר: במאזן, בביאורים, אבל לא כתרומה.

דידי לחמן-מסר: אני רוצה לומר מה מפריע לי: אני נגד עסקאות של בעל שליטה שלא אושרו בידי האסיפה הכללית.

דידי לחמן-מסר: אם אושרה, זו תרומה לכל דבר ועניין.

דידי לחמן-מסר: למה רשות ניירות ערך סבורה כי בגלל שזוהי תרומה לעמותה שבעל השליטה בחברה או בעל עניין עומד בראשה – לצורך דו"ח הדירקטוריון על תרומות, זה לא נחשב כתרומה.

עמיר שרף: האם זה הולך לציבור בסופו של דבר?

דידי לחמן-מסר: זה קשור בשני היבטים: IDB תצטרך לעשות מחר מאמצים מיוחדים כדי להסביר את עצמה.

דידי לחמן-מסר: בכך אנחנו פוגעים בתרומות רבות.

דידי לחמן-מסר: אנחנו לוקחים תרומות המוכרות לצורכי מס, תרומות שאושרו על-פי דיני החברות, שהן תרומות לעמותה שלבעל השליטה יש בה עניין.

דידי לחמן-מסר: תציין את זה ותגיד כמה תרמת.

דידי לחמן-מסר: זה חשוב גם לציבור המשקיעים, וגם לציבור הרחב.

דידי לחמן-מסר: כואב לי שרצה לברך ויצא פוגע.

דידי לחמן-מסר: מבחינתי, כל תרומה משיקול עסקי המוכרת על-ידי שלטונות המס, חייבת להיות מדווחת בדו"ח על התרומות.

דידי לחמן-מסר: אם הרשות לניירות ערך סבורה, כמו שאמרה סמדר, שזו תרומה שהיא "TEINTED".

דידי לחמן-מסר: תציינו שזו תרומה לעמותה שבעל השליטה בה הוא בעל עניין.

דידי לחמן-מסר: למה לא לקרוא לכך תרומה, כאשר כך הדבר לדעת כל העולם ואחותו?

יעקב ליצמן: את מסכימה שיקראו לכך תרומה, אם כך ייכתב על-ידה.

דידי לחמן-מסר: זה מה שאני מציעה.

דידי לחמן-מסר: יש לי הערה מהותית נוספת, לגבי תרומה שאינה משיקולים עסקיים: חוק החברות לא מרשה לחברות לתרום שלא משיקולים עסקיים, כי זהו רכושם של בעלי המניות.

דידי לחמן-מסר: אם אתה פילנטרופ וחושב שתרומה תורמת לשמה הטוב של החברה ולמעמדה בחברה כולה, זה יכול להיות שיקול עסקי.

דידי לחמן-מסר: אם אתה תורם שלא משיקולים עסקיים , הדוגמה הבולטת לכך היא מתן בסתר.

דידי לחמן-מסר: מבחינתי, אם החברה תרמה בעילום שם, את הקרדיט שלה כחברה ציבורית היא לא קיבלה.

יעקב ליצמן: מה קורה בתחום זה בארצות הברית?

דידי לחמן-מסר: עד כמה שאני מבינה, הנושא אינו מוסדר שם.

דידי לחמן-מסר: אם החברה תורמת במסגרת מתן בסתר, זוהי תועלת חברתית ולא שיקול עסקי.

דידי לחמן-מסר: לכן חברה שרוצה לתרום בסתר, רשאית לעשות זאת, אם יש איזו הוראה בתקנון שלה שמתירה לה זאת (ויש חברות רבות שמתירות זאת), אבל היא צריכה לציין שהסכום סביר.

דידי לחמן-מסר: למשל, אם חברה בהפסדים תתרום 10 מליון ₪ במסגרת מתן בסתר, בעלי המניות וגם הנושים יוצאים ניזוקים.

דידי לחמן-מסר: לכן חשוב לציין מה גובה התרומה שניתנה בעילום שם.

דידי לחמן-מסר: הוויכוח שלי עם רשות ניירות ערך הוא על שני דברים: ראשית, שלא מבחינים בין תרומות משיקולים עסקיים לתרומות שלא משיקולים עסקיים, כמו שחוק החברות דורש, ועל-ידי כך מבלבלים את ציבור המשקיעים ומטעים אותו, כי לא מגלים לו את האינפורמציה החשובה באמת, והיא מהי התרומה משיקולים עסקיים ומהי התרומה שלא משיקולים עסקיים.

יעקב ליצמן: אולי את יכולה לומר לי בדיוק, מה את רוצה לשנות כאן.

דידי לחמן-מסר: ראשית, אני רוצה שהגדרת התרומה תשונה.

אוהד מראני: בסופו של דבר, מה שמוצע כאן מרחיב את הגילוי הנאות לעומת מה שקיים היום ומרחיב את האנפורמציה לציבור, ובסופו של דבר הוא גם מעודד תרומות של חברות למטרות הציבור, דבר שהוא רצוי מאד.

דידי לחמן-מסר: זה מטעה.

אוהד מראני: אני מבין את דבריך, אם כי איני בטוח שאני מסכים עם הכל.

אוהד מראני: מה שאני מציע לוועדה הוא להעביר את התקנות האלה.

אוהד מראני: נשב אחר-כך עם דידי ונציגי רשות ניירות ערך, ואם נמצא לנכון להביא תיקון שיכסה את הנקודות שדידי העלתה, נביא אותו לוועדה.

דידי לחמן-מסר: אני מתנגדת לכך.

דידי לחמן-מסר: אני טוען שהציבור מקבל כאן אנפורמציה לא נאמנה.

דידי לחמן-מסר: בדו"חות הכספיים קורא הציבור כי מדובר בעסקה עם בעל עניין, אבל בביאורים הוא יקרא שמדובר בתרומה.

יעקב ליצמן: זה הקטע הלא מובן בדבריך.

יעקב ליצמן: את אומרת שהדבר מופיע בדו"ח.

דידי לחמן-מסר: אבל לא כתרומה.

דידי לחמן-מסר: אתה כמשקיע מקבל את דו"ח הדירקטוריון, ומופיע שם בסעיף התרומות סכום של 100, למרות שהחברה תרמה 300.

דידי לחמן-מסר: המשקיע צריך לחפש האם יש תרומות אחרות.

יעקב ליצמן: אבל זה מופיע.

דידי לחמן-מסר: תחת שם אחר.

עמיר שרף: לא נכון.

מירי כץ: אני חושבת שיש כאן טעות: אין שום מניעה.

מירי כץ: יש לפעמים מעבר שהוא לא חד ולא חלק, ורצינו קודם כל לדבר על תרומות שאינן קשורות לבעלי עניין, כאשר אנחנו עושים את פריצת הדרך.

מירי כץ: אני כבר מודיעה שלא נתערב בדו"חות.

מירי כץ: מתחת למה שלא מוגדר כתרומות, שורה אחת למטה, היא תוכל לומר כי מלבד אותם 100 השקלים, תרמתי עוד 200 שקלים שדידי מודאגת בגינם, תרומה שאינה טהורה לגופים שונים, הואיל ובעל עניין שלי מעורב בהם, אבל גם הם מבחינתי מהווים תרומה.

מירי כץ: חשיבות העניין היא בכך שאף אחד לא יוכל להבין שבאותם מקרים בהם צריך לעשות עסקה עם בעלי עניין ולבצע את הפרוצדורה המיוחדת, עם יהיו פטורים מכך.

מירי כץ: אשר לתרומה למטרות חברתיות משיקולים עסקיים או לא, עם כל הכבוד, אני לא חושבת שצריך לתקן את חוק החברות דרך תקנות ניירות ערך.

מירי כץ: אם חוק החברות לא הגדיר מהי תרומה, בוודאי לא צריך לעשות זאת דרך התקנות שלנו.

מירי כץ: באופן מעשי, כמעט לא תהיינה תרומות שלא למטרות עסקיות.

מירי כץ: מאותו רגע שחברה מדווחת עליהן, המטרה שלה היא ליצור דעת קהל חיובית.

מירי כץ: למעשה אנחנו מדברים כאן על משבצת ריקה.

מירי כץ: מעבר לכך שזוהי משבצת ריקה, אנחנו חושבים שפעמים רבות זה עלול להקשות על חברות ולגרום להן לחשש, האם כאשר הן אומרות שהתרומה היא למטרות עסקיות, מישהו יכול לקבוע אחרת.

מירי כץ: ממילא אי אפשר ליצור את המהות בעצם הדיווח.

אוהד מראני: אני מציע שנחסוך את זמנה של הוועדה.

אוהד מראני: נערוך סבוב נוסף של התייעצויות ונחזור אליכם תוך ימים אחדים.

סמדר אלחנני: אני רוצה להעיר כמה הערות לקראת ההתייעצויות שלכם.

יעקב ליצמן: אני מציע שנפסיק את הדיון לחצי שעה.

סמדר אלחנני: אני רוצה להעיר הערה עקרונית.

סמדר אלחנני: אני רוצה להתייחס לנימוק שמביאים כאן, שהכל מיועד למטרות חברתיות ולמעורבות בקהילה וכולי: אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה, שמעורבות חברתית ואזרחות טובה פירושם קודם כל לשלם את כל המסים.

סמדר אלחנני: בשנה שעברה אישרה ועדת הכספים את תקרת הסכום המקנה זיכוי ממס הכנסה לתרומות.

סמדר אלחנני: היא העלתה אותו מ-480 אלף ₪ ל-2 מליון, תוך אפשרות של גרירה על פני 3 שנות מס.

סמדר אלחנני: התרומות מוגדרות גם בשווה ערך וגם בכסף.

סמדר אלחנני: לצורך מס הכנסה, מדובר רק בתרומות שהן בכסף, כי שווה ערך עדיין לא קיים במס הכנסה.

סמדר אלחנני: מה שצריך לציין בדו"ח הזה הוא האם התרומה הזו הקנתה זיכוי ממס או לא, כי זה מה שמשנה.

סמדר אלחנני: דברים אלה מתקשרים עם הדברים שאמרה דידי: האם כאשר אני מדברת על תרומה, לקחתי את הזיכוי במס או לא.

יעקב ליצמן: כחבר כנסת אני חולק על הדברים האלה.

סמדר אלחנני: זה מגדיל את העלות הריאלית ואת הדיווידנד.

יעקב ליצמן: אני מכריז על הפסקה של חצי שעה.

יעקב ליצמן: (הישיבה הופסקה בשעה 11:30 וחודשה בשעה 11:45) תקנות ניירות ערך (אגרה שנתית)(תיקון), התשס"א-2001

יעקב ליצמן: אני מחדש את הישיבה.

יעקב ליצמן: אני מבין שעל דעת כל הצדדים הדיון בסעיף זה נדחה ליום רביעי.

יעקב ליצמן: בישיבה האחרונה ביקשתי מחבר הכנסת עופר חוגי שייכנס לעובי הקורה ויבדוק אם אפשר להגיע להסכמה.

יעקב ליצמן: אני שמח על שהצליח בכך.

יעקב ליצמן: אני מבקש ממנו להציג את הסיכום.

עופר חוגי: היו שני נושאים שטיפלנו בהם, והראשון הוא הסדרת עמלות הבורסה מול הרשות.

עופר חוגי: סיכמנו על מחירון קבוע, בערך 80 מליון שקל.

עופר חוגי: הנושא השני שטיפלנו בו הוא נסיון להסדיר את האגרה שהבורסה משלמת לרשות.

עופר חוגי: ניסינו להגיע לפשרה מסוימת, אבל לא הצלחנו.

עופר חוגי: במצב הקיים היום הם עברו מסכום ברוטו לסכום נטו, וביקשנו לעבור מתשלום יומי לתשלום חודשי.

עופר חוגי: לא הצלחנו להגיע לפשרה לגבי גובה האגרה שתשלמנה הקרנות.

עופר חוגי: הרשות הציעה לקרנות שלוש אופציות של מדרגים.

מירי כץ: למעשה, הדבר נעשה על-פי בקשתו של חבר הכנסת חוגי.

מירי כץ: האופציה הראשונה שהצענו היתה מעבר מברוטו יומי לנטו יומי, דבר שכשלעצמו נותן לקרנות הנחה של למעלה מ-40 אחוז באגרת פרסום תשקיף, ובהיקף הכללי של האגרות כ-29 אחוז.

מירי כץ: חבר הכנסת חוגי חזר וביקש כי הואיל ולקרנות נוח יותר לערוך את החישוב שלא על בסיס יומי אלא על בסיס חודשי (למרות שבעידן המחשב כל העניין הוא טכני גרידא), הצענו לעבור מנטו יומי לנטו חודשי.

מירי כץ: על-פי החישובים של שנת 2000, הצענו אחת משתי חלופות נוספות: לקחת סכום של 3 מליון ו-100 אלף שקל ולחלקו בין 4 הקבוצות הקיימות היום של הקרנות, ולהוסיף להן אחוזים מסוימים באגרה הקבועה, או לחלק את הסכום בין שתי קבוצות, כדי שהמעבר בין האגרות השנתיות יהיה פחות חד.

מירי כץ: הבנו ששתי האלטרנטיבות האלה לא התקבלו על דעת הקרנות, ולכן חזרנו להצעה המקורית.

מירי כץ: כפי שכבר יצא לי לומר בהזדמנויות קודמות, אנחנו רואים בכל השינוי הזה שינוי מבני.

מירי כץ: בעצם המטרה היא לא להגדיל את העוגה אלא במקרה זה אפילו להקטינה בכל הנוגע לאגרות הרשות, אבל תוך חלוקה אחרת: אנחנו מורידים בצורה ניכרת מהקרנות, ומטילים לראשונה אגרה על הבורסה.

מירי כץ: אנחנו מקלים בכל הנוגע להנפקות של ניירות ערך מסחריים ומקלים על הנפקות פרטיות רבות ועל חברות הרישום הכפול, בכך שאנחנו פוטרים אותו מאגרת תשקיף, ומטילים עליהן רק אגרה שנתית, כאשר בין שאר הסיבות שעומדות ביסוד הדברים, ברוב המקרים שהיו בעבר, את הרישום הכפול איננו בודקים.

מירי כץ: עצם הרישום הכפול בארץ מסתמך העובדה שרגולטור חזק אחר – ה-ICC – בודק את התשקיפים.

מירי כץ: יש כאן הצעה מקיפה לשינוי כל מבנה האגרות של הרשות.

מיכאל ציבייר: אני משמש כיושב ראש איגוד הקרנות.

מיכאל ציבייר: אני רוצה להתייחס לדיווח של חבר הכנסת חוגי וגם לדבריה של מירי כץ.

מיכאל ציבייר: איגוד הקרנות הציע כנגד כל הצעה של הרשות הצעות מצדו לשם קידום העניין, שהיו מבוססות על שלושה עקרונות: לדעתנו, החשבונות לגבי תשקיף הקרנות צריכים להיות שנתיים.

מיכאל ציבייר: הבנו מחבר הכנסת חוגי וגם מאנשי הרשות שכאן מדובר ברפורמה מוגזמת לחלוטין, ולכן היינו מוכנים ללכת במגמה להקטין את התלות בפעילות המסחרית.

מיכאל ציבייר: אם לקוח שלנו קונה אלף יחידות מקרן מסויימת ביום אחד, ולמחרת הקרן פודה אלף יחידות, ואחר-כך לקוח אחר קונה אלף יחידות – בגלל שמדובר בשקלים, הרשות הכפילה ואף יותר את דמי האגרה שהיא שילמה בשנת 2000, וזה יהיה המצב גם בשנת 2001.

מיכאל ציבייר: אמרנו שצריך להגדיל במידת-מה סבירה את האגרה הקבועה, וללכת להגדרה על בסיס חודשי.

רחמים מלול: מה היה בשנת 2000, האם הבסיס היה חודשי?

מיכאל ציבייר: אז לא היה בסיס יומי ולא בסיס אחר, אלא הבסיס היה מה שהרשות דרשה בשנת 1995.

מיכאל ציבייר: על-פי אותו בסיס שילמנו עבור מה שלקוחות קנו, גם אם באותו יום היו יותר פדיונות מאשר קניות.

רחמים מלול: זה חישוב שנתי?

מיכאל ציבייר: לא יומי ולא כלום אלא תשלום חודשי בלי שום קיזוזים.

מיכאל ציבייר: מה שנקרא ברוטו יומי.

מיכאל ציבייר: הגשנו בג"ץ בעניין זה, והרשות הסכימה לתקן את המצב, כי היא הבינה שהדבר לא יעמוד בבג"ץ.

מירי כץ: אני חייבת להעיר: כמו שאתה יודע, זמן לא ארוך אחרי שנכנסתי לתפקיד, באתם והצגתם את העניין בפני.

מירי כץ: אמרתי לכם כבר אז שאינני יכולה לראות את אגרת הקרנות במנותק מכלל האגרות של הרשות.

מירי כץ: הרשות מתקיימת אך ורק מתשלום אגרות,.

מירי כץ: הבטחתי לכם אז, ואכן קיימתי.

מירי כץ: אמרתי לכם שאני מוכנה לבחון את סך-כל מבנה האגרות של הרשות.

מירי כץ: אני לא רוצה להתייחס לנציגי הקרנות שיושבים בדירקטוריון הבורסה, אבל כמו שאתה יודע היטב וכמו שיודעים חברי הוועדה משום שהניירות מונחים לפניהם, ההצעה שלנו היתה מונחת לפני ועדת הכספים של הכנסת כבר בראשית שנת 2000.

מירי כץ: הדבר לא הסתייע, ואין זה שייך להגשת הבג"ץ.

מירי כץ: אמרתי לכם לפני כל בג"ץ, שהדבר נכון בעיני וצריך לעשותו, ואכן עשינו את הדברים על-פי מיטב הבנתנו המקצועית.

מיכאל ציבייר: מה שנותר הוא הוויכוח על משקל האגרות פר כל גוף.

יעקב ליצמן: למה אי אפשר להגיע לפשרה?

מיכאל ציבייר: אחרי שאיגוד הקרנות בדק את הנתונים לא רק של 2000 ו-2001, ערך סימולציה גם של הנתונים מ-1995, 1996 ו-1997 ובחן את ההצעות השונות של הרשות.

מיכאל ציבייר: המצב היום בשוק ההון של הקרנות הוא שיש קרנות רבות ששווי הנכסים שלהן נמוך, ומעט קרנות ששווי הנכסים שלהן גבוה.

מיכאל ציבייר: לכן עצם ההסכמה שלנו להעלות במידה מסוימת את האגרה הקבועה, היא הסכמה חשובה מאד.

מיכאל ציבייר: הצענו שלושה דברים: קיזוז חודשי, הגדלת האגרות המשתנות על בסיס הקיזוזים האלה ל-10 מליון ש”ח, ולהעלות את האגרה הממוצעת בשיעור של בין 12.5 אחוז ל-15 אחוז כאגרה שנתית קבועה שאינה קשורה כלל למצב שוק ההון.

מיכאל ציבייר: גם במצב זה, השיעור שנשלם מתוך האגרות שהרשות גובה, הוא שיעור גבוה מאד בהשוואה למשקלנו בשוק הזה.

מיכאל ציבייר: הרשות אמרה שההצעה שלנו של 12.5 עד 15 אחוז נמוכה מדי, וצריך להגיע לשיעורים עצומים.

מירי כץ: הנקודה לא היתה 12.5 או 15 אחוז.

מירי כץ: היינו מוכנים לתת מעבר למה שתכננו מראש עוד כמליון שקל, אבל השיטה הזו היתה נוחה לכם יותר.

מירי כץ: היינו מוכנים ללכת לקראתכם גם בעניין זה.

מירי כץ: מבחינתנו בחלוקת האגרות יש גם ראיה מבנה השוק.

מירי כץ: אנחנו חושבים שצריך לחזק את התחרותיות בענף זה שהוא מאד ריכוזי.

מירי כץ: לצורך זה צריך לתת לקרנות הקטנות לחיות, כי ממילא הן אלה שמרוויחות פחות כתוצאה מהעובדה שעברנו מנטו יומי לנטו חודשי.

מירי כץ: לכן החלוקה לא יכולה להיות לכולם.

מיכאל ציבייר: אבל הסכמנו להעלות את האגרות בקרנות הגדולות בין 30 ל-40 אחוז, וגם את זה פסלתם.

דודו לביא: אני רוצה להכניס סדר בנתונים: ההצעה של הקרנות היתה אפס, 20, 30 ו-40 אחוז, ולכך לא הסכמתם.

דודו לביא: בסופו של דבר, במסגרת התנאים הקיימים, אנחנו מדברים על משחק סכום אפס, כלומר במעבר משיטה של נטו יומי לנטו חודשי, מדובר באובדן הכנסות בסדר גודל שמירי ציינה, של קרוב ל-4 מליון שקל, כפי שמירי ציינה.

מיכאל ציבייר: מהו עודף ההכנסות מאגרות של הרשות.

דודו לביא: ערכנו סימולציות שהתבססו על הנתונים העדכניים ביותר לגבי שנת התקציב 2000, שאופיינה בין היתר בפעילות ערה מאד בתחום הקרנות השקליות.

דודו לביא: בהחלט נתנו את דעתנו לנקודה הזו.

דודו לביא: בהתבסס על התחשיבים שעשינו, בכל מקרה מדובר בהפסד של קרוב ל-4 מליון ₪ כתוצאה ממעבר משיטה על בסיס נטו יומי לנטו חודשי, הפרש שצריך היה לגשר עליו על-פי אחת החלופות באמצעות תוספת לאגרה השנתית.

דודו לביא: במסגרת התוספת לאגרה השנתית, חשוב לציין כי הנהנות העיקריות הן אותן קרנות שקליות שכתוצאה מהשינוי המבני המוצע, חוסכות סכומים של מאות אלפי שקלים, עד קרוב למליון שקל לשנה במקרים של קרנות שקליות גדולות מאד.

דודו לביא: החסכון הזה בסופו של דבר לא יבוא לידי ביטוי בכל שינוי שהצענו, גם לא במסגרת החלופה השניה של 4 קבוצות, וגם לא במקרה של החלופה השלישית של 6 קבוצות, משום שעל מנת שהשינוי יהיה ניטראלי וישקף בצורה נכונה את חלקן של כל אחת ואחת מהקרנות, מדובר באגרות שנתיות שצריכות להיגבות מקרנות שקליות גדולות, בסדר גודל של מאות אלפי שקלים.

דודו לביא: אתייחס לחלופה שהזכרת קודם, של אפס לקרנות הקטנות, 20, 30 ו-40 לגדולות יותר, לעומת חלופה אחרת של 5, 15, 35 ו-45 אחוזים שאנחנו הצענו.

דודו לביא: ההבדל נעוץ בכך שבשתי הקבוצות של הקרנות הגדולות, על-פי הצעתנו, תוספת האגרה היא 35 אחוזים ו-40 אחוזים, כאשר על-פי הצעתכם תוספת האגרה היא 30 ו-40 אחוזים.

דודו לביא: בשני המקרים אנחנו מדברים על סכום שהוא בסביבות 3 מליון.

דודו לביא: ההבדל נעוץ בשאלה מי מסבסד את מי ובאיזו מידה.

דודו לביא: על-פי החלופה שלכם, הקבוצה שנושאת בנטל העיקרי של מימון העלויות, היא לא הקבוצה שהיתה צריכה לשאת בנטל הזה מלכתחילה.

דודו לביא: שוב, אנחנו מדברים על הקרנות הגדולות שחוסכות סכומים אדירים, כאשר בקרנות היותר קטנות החיסכון מצומצם מאד.

דודו לביא: על-פי הצעה שלנו ועל-פי בדיקות שעשינו, קבוצת הקרנות הקטנה ביותר, כתוצאה מהשינוי הזה , נהנית מסכום שנתי ממוצע של כ-500-600 שקלים, דבר שמצדיק תוספת של 5 אחוזים.

דודו לביא: הקבוצה הקטנה על-פי הצעתנו אמורה לשאת בנטל גדול יותר, על-פי הצעתנו 15 אחוז.

דודו לביא: על-פי הצעתכם, הנטל שהקבוצה הזו היתה אמורה לשאת בו הוא נטל של 20 אחוז.

דודו לביא: אנחנו מדברים על הקבוצה הגדולה.

דודו לביא: במוקד הדיון עומדות הקרנות שהן בדרך כלל קרנות בנקאיות.

דודו לביא: על-פי הנתונים שיש לנו, מדובר בהכנסות בהיקפים לא מבוטלים שמגיעים עד כדי 20 מליון שקל בשנה.

דודו לביא: אנחנו חושבים שכאשר קבוצה מסוג זה חוסכת כתוצאה מהשינויים המבניים סדר גודל של 700-800 אלף שקלים, תוספת לאגרה השנתית על-פי הצעתנו של כ-14 אלף שקלים היא בהחלט פרופורציונית.

דודו לביא: האלטרנטיבה היא פשוט להעמיס את העלות על הקרנות הקטנות יותר, כאשר השינוי עצמו לא תורם להן הרבה, משום שהיקף הפעילות בהן קטן מאד והיקף הפדיונות לא גדול, וכתוצאה מכך השינוי המבני באגרה לא תורם להן.

מירי כץ: הכוונה היא לעודד אותן ולא לחנוק אותן.

מיכאל ציבייר: אנחנו איתן באותו איגוד, ואנחנו מייצגים אותן בנאמנות אף יותר ממה שנדמה לכם.

מיכאל ציבייר: אם שווי הקרנות האלה עולה ב-25 אחוז, אתה יודע כמה תהיה האגרה שלהן?

מיכאל ציבייר: גבוה ביותר מ-50 אחוז.

מיכאל ציבייר: מה אתה מספר להם סיפורים?

מיכאל ציבייר: המצב הנוכחי הוא שכל הקרנות הן בשפל.

מיכאל ציבייר: עליה הכי קטנה בשוק, תגרום לקפיצה של למעלה מ-50 אחוז באגרות.

דודו לביא: על-פי ההצעה שלכם, תוספת האגרה גדולה מאפס ל-3000 ₪ ולאחר מכן ב-7000 ₪.

דודו לביא: על-פי הצעתכם, ברגע שקרן עוברת משווי נכסים של 5 מליון ו-700 אלף ל-7 מליון, האגרה גדלה מ-13 אלף ל-22 אלף.

מיכאל ציבייר: ההצעה שלכם פוגעת בכל הקרנות.

מיכאל ציבייר: המצב היום הוא מצב זמני ולא קבוע.

מיכאל ציבייר: הרשות לא צריכה לגבות אגרות כאלה.

דודו לביא: אני רוצה להזכיר כי כתוצאה מהשינוי, אנחנו מציעים אגרה בסדר גודל של כ-43 אחוז מאגרת התשקיף.

מיכאל ציבייר: אלה סכומים שנגבו שלא על-פי החוק.

מיכאל ציבייר: על איזו הנחה אתה מדבר?

מיכאל ציבייר: על איזה הפסד הכנסה?

מיכאל ציבייר: זו פרשנות לא נכונה.

מירי כץ: אם אתה חושב שצריך לבדוק את הנושא בבג"ץ, נשאיר את המצב הקיים.

מיכאל ציבייר: אני לא רוצה לבדוק זאת בבג"ץ.

מיכאל ציבייר: במשך 5 שנים התאפקנו וגילינו סבלנות.

מיכאל ציבייר: כאשר האגרות עלו מ-7 מליון ל-20 מליון שקל, זה נראה לנו מוגזם.

מיכאל ציבייר: זהו שינוי מבני בשוק.

מיכאל ציבייר: בדיון האחרון עם מינטקביץ', הוא אמר שתורידו את האגרות.

יעקב ליצמן: הדיון אינו ביניכם, גם אנחנו משתתפים בדיון.

רחמים מלול: בסופו של דבר, אנחנו כחברי הוועדה צריכים להסתכל על האזרח הקטן שרוכש את הקרן.

רחמים מלול: מניין נובעת היכולת של מנהלי הקרנות לשלם את האגרות, האם מן ההפרש בין שער המכירה לשער הקניה או מתשואת הקרן?

אליעזר קינדרמן: את האגרה משלמים מתוך שכר המנהל הקבוע בכל קרן.

רחמים מלול: ושכר המנהל נובע מהרווחים או מההפרשים.

אליעזר קינדרמן: לא מהרווחים ולא מההפרשים, אלא מדמי ניהול קבועים שרשומים בתשקיף.

רחמים מלול: דמי ניהול שנלקחים ממי בסופו של דבר?

רחמים מלול: איך שתסובב את זה, בעל התעודה הוא שנושא בסופו של דבר בעלויות של האגרות והשכר.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיע להסכמה בנושא זה.

יעקב ליצמן: אני מנסה להגיע לפשרה.

דודו לביא: הקרנות שעומדות במוקד העניין הן הקרנות השקליות, שבמהלך השנים האחרונות הצליחו להגיע לשווי נכסים של מליארדי שקלים.

דודו לביא: דמי הניהול שנגבים מאותן קרנות מגיעים לסדרי גודל של מליונים רבים.

רחמים מלול: אתם מבחינים לגבי גובה האגרה בין הקרנות השקליות לבין הקרנות המניתיות?

דודו לביא: אנחנו מדברים על שתי אגרות שונות: יש את האגרה השנתית שנגבית מכל מנהל קרן עבור כל קרן שהוא מנהל.

דודו לביא: זו אגרה שמביאה לידי ביטוי את שווי הנכסים של הקרן אותה הוא מנהל.

דודו לביא: ככל ששווי הנכסים של הקרן גדול יותר, גובה האגרה השנתית שהוא משלם גבוה יותר.

דודו לביא: יכול להיות שיש מקום על-פי אחת החלופות לגבות אגרות גבוהות יותר מהקרנות הגדולות יותר.

דודו לביא: דיברנו מקודם על החלופות ועל השאלה מי ישא בעיקר הנטל כתוצאה מהשינויים המבניים באגרות, לאחר ההנחה של 42 אחוז.

דודו לביא: לאחר שנקבעה הנחה של 42 אחוז, באו מנהלי הקרנות וביקשו שינוי נוסף.

דודו לביא: אמרנו שאנחנו מוכנים להיעתר ולשמוע את הצעותיהם, ובמסגרת השינוי אמרנו שמעבר להנחה הזו נחלק את ההפרש הנוסף, בסדר גודל של קרוב ל-4 מליון שקל בין הקרנות בדרך מסוימת.

דודו לביא: על-פי ההצעה שלנו ועל-פי שתי חלופות שהצענו, מדובר היה בחלוקה של הנטל בצורה לא שוויונית, בצורה פרוגרסיבית כפי שמצאנו לנכון.

דודו לביא: זאת אומרת, הקרנות הגדולות שמנהלות מליארדי שקלים, שנהנות מהכנסות של עשרות מליוני שקלים, תישאנה בחלק פרופורציוני יותר גבוה של העלויות, אבל בחלק שעדיין לא משתווה לפרופורציה האמיתית.

דודו לביא: על-פי הצעתנו, דיברנו על תוספת של עשרות אחוזים, בזמן שהערך המוסף או הסכום ממנו הם נהנים כתוצאה מהשינוי נאמד בסדרי גודל של מאות אחוזים.

דודו לביא: דיברנו על פריסה לא שוויונית, זאת אומרת הקרנות הקטנות והחלשות שממילא השינוי לא משפיע עליהן בצורה יותר מדי גדולה, אין צדק להעמיס עליהן יותר מחלקן הפרופורציוני.

דודו לביא: לעומת זאת הקרנות הגדולות היו אמורות לשאת בנטל גדול יותר של האגרה השנתית.

דודו לביא: האגרה השניה היא אגרת התשקיף, בהיקף של 0.03 אחוזים.

דודו לביא: הזכרת קודם את השאלה, באיזו עלות נושא בעל יחידה בקרן.

דודו לביא: אנחנו מדברים על תמורה שמנהל הקרן משלם, בשיעור של 0.03 אחוזים, 3 מאיות האחוז.

דודו לביא: זאת אומרת שעל כל יצירה של 10,000 ₪, מנהל הקרן משלם בסך הכל 3 שקלים.

דודו לביא: מנהל הקרן יפרע מנכסי הקרן דמי ניהול שהם מקור ההכנסה שלו.

דודו לביא: מתוך אותם דמי ניהול הוא אמור לשלם את האגרות האלה.

דודו לביא: למנהל הקרן יש כלים, וחלק ממנהלי הקרנות עשו זאת בפועל.

דודו לביא: במבנה העלויות של הקרן, ללקוח יש אפשרות להוסיף או להעמיס על מחיר היחידה את ההוספה בשעור של 0.03 אחוזים על מחיר היחידה.

דודו לביא: הוספה זו לא היתה מתבטאת כמעט במחיר היחידה, זאת אומרת העלויות שלה ללקוח היו אפסיות.

דודו לביא: כדי לסבר את האוזן, לקוח שרוכש יחידה בסכום של 100 אלף שקל, היה משלם 30 שקל.

דודו לביא: אנחנו לא מדברים כאן על סכומים גדולים.

דודו לביא: זאת מלבד ההכנסות שיש למנהל הקרן כתוצאה מדמי הניהול.

דודו לביא: מנהלי הקרנות משיקוליהם, בחרו שלא לעשות זאת במרבית המקרים.

מיכאל ציבייר: תגיד כמה שילמנו בשנת 2000?

דודו לביא: בשנת 2000 ההכנסה היתה 21 מליון שקל.

דודו לביא: בשנת 2001 מדובר ב-10 מליון נוספים.

רחמים מלול: אולי תקבעו את גובה האגרות על-פי מצב הקרן בשוק?

רחמים מלול: לקרנות המט"חיות יש תשואה גבוהה, ואתם יכולים לחייב אותן.

דודו לביא: הדיפרנציאציה היא פונקציה של שווי נכסי הקרנות.

דודו לביא: גם באגרת התשקיף, כאשר יש הצלחה לתחום מסוים, הציבור מסתער על אותן קרנות.

דודו לביא: יש גם יציאות, כפי שראינו בקרנות השקליות ב-3-4 השנים האחרונות וכפי שאנחנו רואים בקרנות המט"חיות ובשקליות קצרות הטווח לאחרונה.

דודו לביא: הדבר מתבטא בתשלומים גבוהים יותר של אגרות.

דודו לביא: על-פי המוצע במסגרת השינויים המבניים, בין אם אנחנו עוברים לנטו יומי ובין אם אנחנו עוברים לנטו חודשי, אם ביום מסוים מנהל הקרן גייס כספים, ומצד שני יצאו כספים מהקרן – מנהל הקרן יהיה פטור מתשלום האגרה, או כאשר ההפרש יהיה חיובי, הוא ישלם רק בגין התוספת, זאת אומרת רק בגין הסכום העודף שנכנס לקרן.

דודו לביא: על-פי אחת החלופות שמנהלי הקרנות ביקשו לבדוק, האינטרוול הזה לא יעשה על-פי תחשיב יומי אלא על בסיס חודשי, וגם לכך הסכמנו.

דודו לביא: הצענו גם לכך מספר פתרונות.

יעקב ליצמן: אני מציע שנקיים התייעצות של כמה דקות.

יעקב ליצמן: אני מפסיק את הישיבה.

יעקב ליצמן: (הישיבה הופסקה בשעה 12:15 וחודשה ב-12:35) שינויים בתקציב לשנת 2001

יעקב ליצמן: אני מחדש את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לסעיף ההעברות התקציביות.

יעקב ליצמן: בקשה 33022:

צבי חיימוביץ': מדובר על עודפים משנת 2000 שהועברו לשנת 2001, עקב אי הזרמת מזומנים בשנת 2000.

צבי חיימוביץ': העודפים האלה הם עודפים מחוייבים שהופיעו בספרים ואושרו על-ידי החשב הכללי אחד לאחד.

צבי חיימוביץ': מדובר בחוזים ובהתחייבויות, ובהחזר עודפים לתקציב החטיבה.

צבי חיימוביץ': זהו חלק מתקציב 2000 שלא נוצל עקב בעית מזומנים, והוא עובר להיות חלק מהעודפים המחוייבים לשנת 2001 על-פי פירוט.

צבי חיימוביץ': בזמן ביצוע ההתחייבויות, היה לכל אחת מהן תקציב מסודר.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור פניה 33022?

יעקב ליצמן: פניה 3302 אושרה פה-אחד.

יעקב ליצמן: בקשה 40020:

ולדימיר סימון: הבקשה היא להפשרת רזרווה לטובת שכר עובדים במע"צ, שלא היה מתוקצב בתחילת השנה.

ולדימיר סימון: מדובר בסכום של 12 מליון ₪ שהוקצה לסעיף הרזרווה 4045, והיום אנחנו מבקשים להפשירו לתשלום שכר, עקב הגירעון.

רחמים מלול: אנשים לא קיבלו שכר כל השנה?

ולדימיר סימון: אנשים קיבלו שכר, אבל הצפי לקראת סוף השנה הוא גירעון, וזאת משתי סיבות: למעלה מ-12 מליון שקל יורדים מהרזרווה, והסיבה השניה היא הסכמי שכר שנחתמו במהלך השנה.

רחמים מלול: האם היתה גם תוספת עובדים?

ולדימיר סימון: לא.

ולדימיר סימון: מע"צ אינה גדלה מבחינת מספר העובדים אלה להפך.

רחמים מלול: עוד לא הסברת, מדוע סכום זה לא היה מתוקצב מלכתחילה.

ולדימיר סימון: החל משנת 1996, על-פי החלטת הממשלה, אנחנו מבצעים את ההעברה הזו כל שנה.

רחמים מלול: למה זה לא מופיע בבסיס התקציב?

ולדימיר סימון: נתקבלה החלטה על קיצוץ של למעלה מ-350 עובדים במע"צ ב-1996, כאשר לא היה שר למע"צ ממונה.

ולדימיר סימון: באותה תקופה עמדנו על למעלה מ-1000 עובדים.

ולדימיר סימון: היום חסר כסף לשכר העובדים.

ולדימיר סימון: כל שנה אנחנו מבקשים לתקצב אותנו באופן נכון, בהתאם למספר העובדים כפי שאנחנו מוסרים לאוצר.

ולדימיר סימון: בסופו של דבר בספר התקציב אנחנו מתוקצבים בפחות מכך.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור פניה 40020?

רחמים מלול: אני נמנע.

יעקב ליצמן: הפניה אושרה.

יעקב ליצמן: בקשה מס' 195:

שרון גמבש: הפניה הזו באה לתגבר את כוחות מג"ב הפרוסים על קו התפר בכ-500 שוטרים נוספים, בג'יפים, באמצעי מודיעין ובאמצעים אחרים, וזאת בהמשך להחלטת הממשלה ביוני השנה.

שרון גמבש: מדובר בסכום של 20 מליון שקל, נתח ראשון של הפניה.

שרון גמבש: זהו הסכום עד לסוף שנת 2001.

יעקב ליצמן: קראתי אתמול שמפכ"ל המשטרה אומר כי חסר לו סכום של מליארד וחצי שקלים.

שרון גמבש: בכל שנה אלה הדרישות.

שרון גמבש: צריך לזכור כי בחודש יוני אושרה תוספת של 400 מליון ₪.

שרון גמבש: גם הפעם מדובר בסכום מכובד.

שרון גמבש: אנחנו מבינים את החשיבות של פעולת המשרד לבטחון פנים, נוכח המשימות העומדות בפניו, אבל כולם מכירים גם את המגבלות התקציביות.

שרון גמבש: אותו לחץ קיים גם בתחומי הבריאות, החינוך והתשתיות, ואנחנו מנסים למצוא את האיזון.

שרון גמבש: אני מקווה שבתקציב 2002 יינתן מענה הולם.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור פניה 195?

יעקב ליצמן: פניה 195 אושרה.

איוור קירשנר: אתמול נאמר על-ידי אחת המורות ברדיו, בעקבות הפיגוע בבקעת הירדן, שהמשטרה לא הכירה בכביש בקעת הירדן כמחייב מיגון האוטובוסים בהם מוסעים המורים.

יעקב ליצמן: גם באוטובוסים של אגד הנוסעים שם אין מיגון.

שרון גמבש: מוגנו למעלה מ-200 אוטובוסים.

שרון גמבש: מי שקובע את ההקצאה המבצעית הוא הצבא ולא אנחנו, כלומר הפיקודים המרחביים.

שרון גמבש: למיגון הוקצו מאז אוקטובר 2000 כ-180 מליון שקל.

שרון גמבש: מי שקבע את החלוקה בין מרכיבי הביטחון השונים הוא פיקוד העורף עם הפיקודים המרחביים.

שרון גמבש: בקשה 196-197:

רפרנט אגף התקציבים: מדובר בהעברה מתקציב משרד הדתות לבתי הדין השרעים והדרוזים לתקציב משרד המשפטים.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: פניות 196 ו-197 אושרו.

יעקב ליצמן: בקשה 04023:

רפרנט אגף התקציבים: מדובר בעודפי תקציב מתקציבו של סגן השר מלכיור, המועברים לתקציב משרד ראש הממשלה.

רפרנט אגף התקציבים: סגן השר מלכיור עבר למשרד החוץ.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: בקשה 04023 אושרה.

יעקב ליצמן: בקשה 04022:

יעקב ליצמן: לפני שנאשר את הבקשה, אמרתי שאני מבקש את רשימת בתי הספר המקבלים את התמיכה ברוסיה.

רפרנט אגף התקציבים: הבנתי מיורי שהוא דיבר אתך על-כך.

יעקב ליצמן: אדבר אתו עד יום רביעי.

רפרנט אגף התקציבים: אשלח לך את הרשימה.

רפרנט אגף התקציבים: בקשה 22008:

נטשה מיכאלוב: הפניה התקציבית נועדה לממן את הנושאים הבאים: על-פי ההסכם הקואליציוני עם סיעת המפד"ל, מימון המכון לייעוץ בנושאי הפרייה, והעברת כל נושא הגיור מהעמותה שעסקה בכך אל הנהלת בתי הדין הרבניים, על-פי החלטת הממשלה.

נטשה מיכאלוב: נושא שלישי הוא הסדרת מימון קניית שירותי כח-אדם ברבנות הראשית.

נטשה מיכאלוב: היתה להם בשנה שעברה חריגה, והיא זלגה גם לשנה זו.

נטשה מיכאלוב: הנושא טופל, והרבנות הראשית אינה חורגת יותר בקניית שירותי כח-אדם, לכן אנחנו מחזירים את מימון החריגה שהיתה להם עד עכשיו.

נטשה מיכאלוב: אלה הנושאים העיקריים בפניה הזו.

סמדר אלחנני: למה יעוץ גנטי להפרייה צריך להיות גם כאן?

סמדר אלחנני: למה זה לא מופיע בסל הבריאות?

נטשה מיכאלוב: לשם-כך צריך היה לזמן לכאן את רכז נושא הבריאות.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור פניה 22008?

יעקב ליצמן: הבקשה אושרה.

יעקב ליצמן: בקשה 200:

נטשה מיכאלוב: כאן מדובר במכונים ללימודי יהדות.

רחמים מלול: גם זה על-פי הסכם קואליציוני?

נטשה מיכאלוב: על-פי המלצות ועדת נאמן.

נטשה מיכאלוב: מדובר במכונים בהם לומדים אנשים יהדות, ובסופו של התהליך הם יכולים לגשת למבחני הגיור.

יעקב ליצמן: זה תחת השגחת הרבנות הראשית?

יעקב ליצמן: נטשה מיכאלוב?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: זה נמצא תחת הנהלת בתי הדין הרבניים.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור פניה מס' 200?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: הבקשה לא אושרה.

נטשה מיכאלוב: ישנו עניין הנוגע לביטוח הלאומי והעברת בתי הדין השרעים למשרד המשפטים.

איוור קירשנר: זה אושר.

איוור קירשנר: בקשה 191:

נטשה מיכאלוב: משרד האוצר חייב לביטוח הלאומי סכומים גבוהים בגין חוב שלא שולם בשנת 2000.

נטשה מיכאלוב: חלק מהסכום הזה, כ-400 מליון שקל, תוקצב בתקנה נפרדת שנקראת החזר חוב.

נטשה מיכאלוב: היו חילוקי דעות בין חשב של משרד אחד לבין חשב הביטוח הלאומי, כיצד לתקציב סכום זה על מנת שניתן יהיה לשלם.

נטשה מיכאלוב: עד כמה שהושגה הבנה הדדית, ניתן לתקצב את הסכום הזה, ואנחנו מתקצבים את חוב משרד האוצר לביטוח הלאומי בגין הפגיעה שלו בענף הילדים.

יעקב ליצמן: האם יש די כסף בביטוח הלאומי לטיפול בנושא האבטלה?

נטשה מיכאלוב: בענף אבטלה קיים כרגע גירעון שממומן מהעודף שנצבר בענף ילדים.

יעקב ליצמן: למה רוצים לקצץ מילדים?

יעקב ליצמן: מי בעד אישור פניה 191?

יעקב ליצמן: פניה 191 אושרה.

יעקב ליצמן: בקשה 203:

רביב סובול: במסגרת הדיונים על חוק הבזק, סוכם בין שר האוצר לשר התקשורת כי בתקציבי 2002, 2003 ו-2004 יוקצו סכומים לטובת הקמת מרכזי תקשוב קהילתיים.

יעקב ליצמן: איזה משרד אחראי לכך?

רביב סובול: עדיין לא סוכם.

יעקב ליצמן: הכנסתם כסף מבלי שתהיה הסכמה על-כך?

רביב סובול: לא ידוע איך יוצא הכסף.

יעקב ליצמן: לא יודעים איזה משרד יטפל בכך, ולא יודעים עבור מה יוצא.

יעקב ליצמן: מה הדחיפות?

רביב סובול: נדרשת מינהלת, על מנת שתכין את התכנית.

רביב סובול: כרגע זה נמצא בסעיף 83, בתקציב משרד האוצר.

יעקב ליצמן: כאשר נקבל פרטים, נצביע על-כך.

רביב סובול: הכוונה היא שבערים ובשכונות תוקמנה מעין חוות מחשבים שתהיינה מחוברות לאינטרנט.

יעקב ליצמן: אתה לא יודע מי יפעיל את זה, אתה לא יודע על מה מדובר.

יעקב ליצמן: קורה כאן משהו מוזר: בדרך-כלל יש לנו נושאים מוגדרים, אבל יש קושי בהשגת כסף.

יעקב ליצמן: כאן משיגים את הכסף לפני שברור במה מדובר ומי יפעיל את זה.

רביב סובול: המינהלת אמורה להכין את תכנית הפעולה.

רחמים מלול: אני בעד אישור, מותנה בהבאת תכנית.

רחמים מלול: בסופו של דבר משרד התקשורת יטפל בכך?

רביב סובול: זה אמור להיות שילוב בין כמה משרדים, בין היתר משרד החינוך שישלב בפעילות כיתות שתקבלנה שעורים.

רביב סובול: משרד התקשורת יהיה אחראי לכל תחום התקשורת.

יעקב ליצמן: אם חבר הכנסת מלול בעד, אני מכבד את דעתו.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור הבקשה?

יעקב ליצמן: פניה 203 אושרה.

יעקב ליצמן: בקשה 26009:

עמית לנג: מדובר בשינויים פנימיים .

עמית לנג: למשרד יש כמה קרנות שמתוקצבות באמצעות הכנסות שהן גובות בגין היטלים, קנסות ואגרות.

עמית לנג: נדרשת התאמה בין גובה ההוצאה לגובה ההכנסה.

עמית לנג: מדובר כאן בהתאמה טכנית.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור בקשה 26009?

יעקב ליצמן: פניה 26009 אושרה.

יעקב ליצמן: בקשה 34304:

גליה תורג'מן: הגיעה סגנית שר למשרד התשתיות, חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

גליה תורג'מן: מדובר בתקצוב תקני כח אדם ותקני רכב לעוזרי סגנית השר.

גליה תורג'מן: מדובר בסכום של חצי מליון ₪.

גליה תורג'מן: ההוצאה היא החל מחודש מרץ.

גליה תורג'מן: המשרד ספג חלק מהתקנים.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור פניה 34034?

יעקב ליצמן: פניה 34304 אושרה.

יעקב ליצמן: בקשה 36012:

עמיר אסרף: מדובר בקניית עודפים מחוייבים רגילה.

עמיר אסרף: אלה עודפים שהמשרד התחייב עליהם בשנה קודמת.

עמיר אסרף: אין כאן מצב של עודפים לא מחוייבים או כל דבר אחר, אלא בקניית עודפים חלקית.

עמיר אסרף: אלה העודפים הדחופים ביותר למשרד.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור בקשה 36012?

יעקב ליצמן: פניה 36012 אושרה.

יעקב ליצמן: בקשה 38021:

עמיר אסרף: מדובר בדיוק באותו דבר, במסגרת סעיף התמיכות של המשרד.

עמיר אסרף: קודם דובר בתקציב השוטף, וכאן מדובר בתקציב התמיכות, ממרכז ההשקעות ועד קרן המחקר.

עמיר אסרף: מדובר בעודף מחוייב.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור בקשה 38021?

יעקב ליצמן: פניה 38021 אושרה.

יעקב ליצמן: (הישיבה הופסקה ב-13:15 וחודשה ב-13:30) תקנות ניירות ערך (אגרה שנתית)(תיקון), התשס"א-2001 תקנות ניירות ערך (אגרת בקשה למתן היתר לפרסום תשקיף) תקנות ניירות ערך (אגרת טיפול בהקצאת ניירות ערך בחברה רשומה שהוצעו שלא לציבור (תיקון)

יעקב ליצמן: אני מחדש את הישיבה, ואנחנו חוזרים לנושא ניירות ערך (אגרה שנתית).

מירי כץ: כפי שאמרתי בתחילת הישיבה, יש כאן מספר תקנות שבסופו של דבר כולן משתלבות למסכת אחת.

מירי כץ: קודם כל אנחנו מדברים על אגרות הקרנות.

מירי כץ: סיכמנו על נטו חודשי במקום נטו יומי, כאשר יש תוספת לאגרה השנתית המתווספת לאגרה השנתית כפי שהיא מתחלקת.

מירי כץ: לאגרה השנתית אנחנו מוסיפים בהתאמה 5 אחוז, 13 אחוז, 32 אחוז ו-44 אחוז, בהתאמה על-פי הקבוצות הקיימות.

מירי כץ: בנוסח המונח לפניכם כתוב בדיוק מתי תשולם האגרה החודשית: מדי 14 בחודש, לגבי העודף החודשי של התקבולים בחודש הקודם.

מירי כץ: המציין ידווח לרשות על ביצוע התשלום על סך-כל הסכומים שהועברו לחשבון הקרן בחודש הקודם בשל מכירת יחידות.

מירי כץ: סך-כל הסכומים שהועברו מחשבון הקרן בחודש הקודם בשביל פדיון יחידות, והעודף החודשי של התקבולים בחודש הקודם.

מירי כץ: הסכומים הנוספים של האגרה השנתית ישולמו יחד עם האגרה השנתית כפי שהיא משתלמת היום.

יעקב ליצמן: מה התוקף וממתי?

מירי כץ: הכי טוב היה אילו קבענו את זה מאוקטובר, כי אז זה היה נופל על רבעון.

מירי כץ: היינו אומרים שהם יתנו רבע מהתוספת השנתית בשנת 2001.

מירי כץ: הייתי שמחה, אילו אפשר היה להגיע למצב בו זה היא נכנס לתוקף ב-1 באוקטובר.

מירי כץ: ב-1 באוקטובר היינו עוברים מברוטו יומי לנטו חודשי, ומשלמים רבע מהסכום השנתי.

מיכאל ציבייר: לנו זה לא נשמע הגיוני.

מירי כץ: אפשר לדחות את ההתחלה ל-1 בינואר.

יעקב ליצמן: התחלה ב-1 באוקטובר סבירה.

מירי כץ: לגבי ניירות ערך מסחריים, ההצעה העומדת היום, יש לכם את הנוסח, אבל ליתר ביטחון אקריא את הנוסח כפי שהוא עומד היום: המציע ישלם לרשות עם הגשת הבקשה להתיר פרסומו של תשקיף של ניירות ערך מסחריים, אגרה בסכום קבוע וכן תוספת אגרה בשיעור כאמור בתקנה 2(א) מהסכום הכולל של התמורה שתשולם בעד חלק הסדרה שיוצע ביום חתימת התשקיף; במועד הקצאת כל חלק נוסף מהסדרה, ישלם המציע תוספת אגרה בשיעור כאמור בתקנה 2(א) מהסכום הכולל של התמורה שתשולם בעד חלק הסדרה שיוצע באותו מועד; הסכום הכולל של תוספת האגרה שתשולם בקשר עם תשקיף של ניירות ערך מסחריים לא יעלה על 3 חלקי 100 אחוז מן השווי המירבי של ניירות הערך המסחריים על-פי התשקיף, שיהיו בידי הציבור במועד כלשהו.

מירי כץ: תוספת האגרה בשל הקצאת כל חלק נוסף מהסדרה תשולם מדי חודש, עד ליום ה-14 בו, לגבי ניירות הערך המסחריים שהוקצו במשך החודש הקודם.

מירי כץ: המציע ידווח לרשות עם ביצוע התשלום על כמות ניירות הערך המסחריים שהוקצו כאמור והתמורה שנתקבלה בעדם (להלן – התמורה).

מירי כץ: הוקצה חלק נוסף של הסדרה ולא שולמה תוספת האגרה במועד האמור בתקנת מישנה (ב).

מירי כץ: היא תשתנה בשיעור השינוי שחל בין המדד שפורסם בחודש שבו התקבלה התמורה לבין המדד שפורסם לאחרונה לפני מועד תשלום תוספת האגרה.

מירי כץ: לא שולמה אגרה או תוספת האגרה או תוספת האגרה במועד שנקבע בתקנות אלה, יתווסף עליה לכל יום איחור החל ביום הששה-עשר, סכום בשיעור של 1 חלקי 3000 האחוז.

מירי כץ: כפי שאמרתי, אנחנו מקלים לגבי אגרות מסוימות.

אנה שניידר: אני מציעה שתזכירי רק את העיקרון, ותעבירו אלינו את הנוסח המתוקן הכולל.

אנה שניידר: על מנת שאוכל לבדוק האם זה מתאים לעקרונות.

סמדר אלחנני: אני מציעה שהנוסח המלא יובא לכאן ביום רביעי.

יעקב ליצמן: אנחנו מצביעים היום.

אנה שניידר: היום תצביעו על העקרונות.

מירי כץ: לגבי הצעות פרטיות, אנחנו מדברים היום רק על הדו"ח כמשמעותו בסעיף 3(1).

מירי כץ: מאחר ולפני מספר חודשים העברנו תקנה המאפשרת לחברות שרוצות בכך להעביר אלינו דו"ח מקדמי ולקבל את הערות הרשות לפני שהן מפרסמות את הדו"ח לציבור בעתונות, אנחנו אומרים לחברה המגישה דו"ח מקדמי שתשלם את האגרה המתחייבת לגבי אותו דו"ח, במועד הגשת הדו"ח המקדמי.

מירי כץ: אנחנו קובעים כי לגבי חברות הרישום הכפול (תקנה 2(א) לתקנות ניירות ערך, במקום שאנחנו מדברים היום רק על תאגידים ישראלים, יבוא תאגיד שחלות עליו הוראות פרק ה'(3) – החברות הדואליות בפרק ו' לחוק.

מירי כץ: גם לגבי ההוראות האלה, אנחנו צריכים הוראת מעבר.

מירי כץ: השעורים השנתיים לרשות משתנים כל שנה באוגוסט, ואנחנו מבקשים להחיל את התקנות האלה החל מ-1 באוגוסט 2001 על מי שהיה רשום באותה עת כחברת רישום כפול.

מירי כץ: התוספת הנוספת מתייחסת לבורסה: הבורסה תשלם לרשות כל שנה אגרה בסכום של 8 מליון ₪.

מירי כץ: האגרה לכל שנה תשולם ב-4 תשלומים של 2 מליון ₪ לכל תשלום.

מירי כץ: מועדי התשלום יהיו לא יאוחר מהיום האחרון של כל אחד מהחודשים ינואר, אפריל, יולי ואוקטובר של אותה שנה שבגינה משתלמת האגרה.

מירי כץ: סכום של תשלום משתנה בשיעור השינוי שחל במדד לעומת המדד שפורסם בחודש דצמבר 2000.

מירי כץ: סכום כל תשלום שהשתנה כאמור, יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 1000 ₪.

מירי כץ: הוראת מעבר: על אף האמור בתקנה זו, לגבי שנת 2001 תשלם הבורסה אגרה בסכום של 2 מליון ו-30 אלף ₪ בתשלום אחד, לא יאוחר מה-31 באוקטובר 2001.

אליעזר קינדרמן: האיגוד מבקש שתהיה תקרה שנתית של אגרה שלא תעלה על 10 מליון ₪.

מירי כץ: הגענו למסקנה בנושא זה.

מירי כץ: הנושא לא נדון ולא הוסדר, ואני מתנגדת לכך.

נתי שילה: בתקנות יש תיקון נוסף שהייתי מבקש לדעת אם יש לו משמעות כספית.

נתי שילה: הנוסח של היום מדבר על שווי מניות המתקבלת בעת מימוש או המרה.

נתי שילה: בנוסח החדש מדובר על כמות המניות המתקבלת, כאשר ההמרה מוכפלת בשער הבסיס וכולי.

נתי שילה: האם יש לכך משמעות כספית?

מירי כץ: חשבנו שזה משקף נכון יותר את אופן החישוב.

מירי כץ: למיטב זכרוני, לא היתה כוונה להכניס כאן שינוי.

דניאלה גורני: אני חושבת שלא.

דניאלה גורני: כמות המניות המירבית המתקבלת בעת מימוש ההמרה מוכפלת בשער הבסיס, כדי להסיר ספק אם זו הכמות המכסימלית.

נתי שילה: זה משנה את הנוסחה?

דניאלה גורני: אני לא חושבת שיש שינוי.

מירי כץ: אם יש שינוי, נס ב את תשובת-לבך לכך.

מירי כץ: למיטב זכרוני לא היתה כוונה לעשות את זה.

יעקב ליצמן: יירשם בפרוטוקול שהכוונה לא היתה להכניס שינוי.

מירי כץ: למיטב זכרוני.

רחמים מלול: ואם יתברר שיש לכך משמעות כספית?

מירי כץ: נסב את תשומת-לבכם לכך.

אנה שניידר: אני רוצה להציע שאם תצביעו היום על העקרונות, תסמיכו אותי לראות את הנוסח הסופי של התקנות שתועברנה אלינו.

אנה שניידר: אם אחשוב שיש שם משהו שונה, שיש לו השלכה על משהו שלא נדון כאן – אסב את תשומת-לבכם לכך.

מירי כץ: ניתן גילוי מלא לכך.

סמדר אלחנני: ברוח הדברים שאמרה יושבת ראש הרשות, אני רוצה לומר את הדברים הבאים: היא אמרה שעודף תקציבי מעל לשיעור מסוים מסך התקציב המאושר, יביא לבחינה מחודשת של האגרות.

סמדר אלחנני: אני חושבת שזה דבר שראוי שייאמר כאן.

מירי כץ: מדובר בסכום של 8.5 מליון שקל.

יעקב ליצמן: אם יתברר שהסכום גדול יותר, יש אפשרות להפחית?

מירי כץ: בכל מקום בו משלמים אגרה שנתית, משלמים אותה באוגוסט, בגלל איזו שהיא סיבה הסטורית.

מירי כץ: לכן מה שרואים עכשיו, צריך להספיק עד אוגוסט הבא.

מירי כץ: אני אומרת בצורה הכי חגיגית ואחראית, שמדי תקופה נבחן את הדברים.

מירי כץ: אם יהיה לנו עודף תקציבי (בשעתו דיברנו על עודף של 20 אחוז מהתקציב), נבחן את גובה האגרה.

יעקב ליצמן: אני חושב שכדאי שייאמר כי לא תבחנו אלא תחליטו להקטין את האגרה.

מירי כץ: יכול להיות שנרצה לעשות זאת על סקטור זה או אחר.

דניאלה גורני: בתקנות אגרת טיפול בהקצאות, אנחנו רוצים להוסיף סעיף שאני מניחה כי לא יעורר התנגדות, שיאמר כי שולמה אגרה בגין דו"ח הצעה מקדמית, לא תשולם אגרה בגין ההמצאה שהוגש בעקבותיו.

יעקב ליצמן: האם צריך להקריא את כל הסעיפים לפני שנצביע?

אנה שניידר: רק את השמות.

יעקב ליצמן: אני מעמיד להצבע את תקנות ניירות ערך (אגרה שנתית)(תיקון), התשס"א-2001, את תקנות ניירות ערך (אגרת בקשה למתן היתר לפרסום תשקיף)(תיקון), התש"ס-2000, את תקנותניירות ערך (אגרת טיפול בהקצאת ניירות ערך בחברה רשומה שהוצעו שלא לציבור)(תיקון), התש"ס-2000.

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד - 2 נגד - 1 תקנות ניירות ערך (אגרה שנתית)(תיקון), התש"ס-2000; תקנות ניירות ערך (אגרת בקשה למתן היתר לפרסום תשקיף)(תיקון), התש"ס-2000 ותקנות ניירות ערך (אגרת טיפול בהקצאת ניירות ערך בחברה רשומה שהוצעו שלא לציבור)(תיקון), התש"ס-2000, אושרו.