ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 258, 2001-05-07 10:00

יעקב ליצמן: אני פותח את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: הסעיף הראשון הוא צו היטלי סחר (שמנים וכוספאות).

יעקב ליצמן: הגברת צביה דורי, בבקשה.

צביה דורי: המצב הנוכחי של 3% מארצות-הברית ומאירופה ו-5% משאר העולם פורסם על ידינו ב-1 בינואר.

צביה דורי: ועדת הכספים לא אישרה אותו והוא יהיה בתוקף עד 15 במאי שנה זו.

יעקב ליצמן: האם משרד המסחר והתעשייה עשה את זה בניגוד להחלטת ועדת הכספים?

צביה דורי: כן.

אוור קרשנר: חייבים להניח את זה על שולחן הכנסת שבוע קודם לכן, כך שהתאריך האחרון להנחה הוא היום.

צביה דורי: אני אדבר בעניין זה עם אנשי המשרד.

צביה דורי: למנכ"ל המשרד שלנו היתה בשבוע שעבר ישיבה עם כל יצרני השמנים.

צביה דורי: כיוון שהבדיקה הקודמת היתה רק עד סוף יולי שנת 2000, נבקש מהיועץ שעשה את הבדיקות הקודמות, רואה החשבון דוד גולדברג, שאין עוררין על הסמכות המקצועית שלו, שיעשה בדיקה מעודכנת עד סוף מרץ או עד סוף אפריל שנה זו לראות מה קורה היום מבחינת גודל היבוא, גודל היצור המקומי, מצב התעסוקה במפעלים, ולפי הבדיקה המחודשת הוא ימליץ המלצה מחודשת.

יצחק וקנין: אנחנו כבר במאי.

צביה דורי: הנתונים תלויים במפעלים.

צביה דורי: ככל שייתנו נתונים יותר מעודכנים הוא יביא דוח יותר מעודכן.

סמדר אלחנני: המצב הכי טוב יכול להיות עד סוף אפריל.

סמדר אלחנני: עד סוף מאי לא יהיה.

צביה דורי: נשמח מאוד שזה יהיה עד סוף מאי, אבל אז הבדיקה תתארך.

צביה דורי: הוא ייתן את הנתונים הכי מאוחרים שמפעלים ייתנו לו, זה תלוי במפעלים אילו נתונים הם ייתנו לו.

סמדר אלחנני: הם חיים במשטר של 35%, יש ארבעה חודשים שאין משטר.

צביה דורי: נכון, ואז אפשר לראות מה ההשפעה של המשטר החדש על המפעלים.

יעקב ליצמן: האחוז שהענקתם למשרד התעשייה והמסחר הוא כבר כמה חודשים.

יעקב ליצמן: מה הנתונים לתקופה הזאת?

יעקב ליצמן: אפשר היה לעשות בדיקה, הרי זה גוף שאתם מכירים.

צביה דורי: יש בעיה, כי מתוך שלושה החודשים, כמה שבועות היה אפס בגלל המצב.

סמדר אלחנני: וייבאו אז?

צביה דורי: הם טוענים שייבאו כמויות גדולות.

יעקב ליצמן: לדעתי היה צריך לבדוק מה ההשפעות, מה הם עשו.

צביה דורי: לכן היועץ שלנו יבדוק את הנקודה הזאת, מה קרה בתקופה של שלושת החודשים.

יעקב ליצמן: צריך לבדוק מה קרה בתקופה שהיה 3% ולראות אם אתם צודקים.

יעקב ליצמן: צריך לשאול גם את חברות השמן, איך זה השפיע עליהן.

קריאה: נציגי חברות השמן לא הוזמנו לישיבה.

יעקב ליצמן: היתה לכם עכשיו תקופה שיכולתם לבדוק את זה ולהגיע להסכמה, ולא הגעתם להסכמה.

יוסף יצחק פריצקי: לאיזו תקופה אתם מבקשים את הצו הזה?

צביה דורי: לשלושה חודשים.

יצחק וקנין: אני מציע שניתן להם צו לחודשיים, ובטרם יסתיימו החודשיים אנחנו נצטרך לדון, לקבל חוות דעת מסודרת של אותו בודק שהעמידו ועל-פי זה לקבל החלטה שיש בה שיקול דעת.

צביה דורי: הבודק אמר לי שאם הוא יקבל את הנתונים מהמפעלים בזמן, אין לו כל בעיה לעבוד עד סוף מאי, ואז זה חודשיים.

יוסף יצחק פריצקי: אני מציע שהצו יוארך עד ה-30 ביוני, שזה חודשיים חסר כמה ימים.

צביה דורי: בסדר גמור.

יעקב ליצמן: מי בעד הארכת הצו עד ה-30 ביוני?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין

יעקב ליצמן: הארכת הצו עד ה-30 ביוני אושרה.

יעקב ליצמן: 2.

יעקב ליצמן: אישור סיכום ועדת המשנה לעמותות (אישור עמותות לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה והמלצה בדבר החברה לתרבות, תיעוד ומחקר)

יוסף יצחק פריצקי: בוועדת המשנה עלו שתי בעיות.

יוסף יצחק פריצקי: הבעיה הראשונה היא במרכז רבין לחקר ישראל.

יוסף יצחק פריצקי: אמנם המרכז הזה הוא עמותה, אבל הוא עמותה הנסמכת על מוסד המתוקצב, או אמור להיות מתוקצב באופן מלא, לפי החוק להנצחת יצחק רבין.

יוסף יצחק פריצקי: לא נראה לי ראוי, שמוסד סטטוטורי שצריך לקבל את תקציבו מן המדינה באופן מלא ילך לבקש תרומות.

יוסף יצחק פריצקי: הדבר הזה הוא חמור מאוד.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא רוצה לפתוח פתח לכך, שמוסד להנצחת ראש-ממשלה שנרצח יביא תרומות.

עופר חוגי: למה לא?

עופר חוגי: למה בתי-חולים כן?

יוסף יצחק פריצקי: מוסד שמתוקצב ב-100% על-ידי המדינה איננו יכול וצריך ללכת למשאב הזה ששמו תורמים ולקחת מהם כסף.

יוסף יצחק פריצקי: אתה צודק בעובדה שצריך להתייחס לשאלה מה קורה עם מוסדות כמו בתי-חולים, אבל מאיזשהו מקום צריך להתחיל.

יוסף יצחק פריצקי: לדעתי לא נכון ולא ראוי ללכת למשאב של ימי הביניים.

יוסף יצחק פריצקי: אני חושב שלא צריך לאשר את זה.

יעקב ליצמן: אולי כדאי שמישהו מטעם העמותה יופיע בוועדה.

אנה שניידר: זה לא נהוג.

יוסף יצחק פריצקי: אפשר לחכות עם זה לישיבה הבאה, ולהזמין אליה את אנשי מרכז רבין.

יוסף יצחק פריצקי: אגב, ביקשתי מהאוצר שיאמרו לי בכמה זה מתוקצב, ולא קיבלתי תשובה.

אנה שניידר: אפשר להזמין את אנשי משרד האוצר ואת אנשי מס הכנסה, שהם יתנו את עמדתם.

סמדר אלחנני: הם היו צריכים לשלוח לנו דוח.

יוסף יצחק פריצקי: אין להם עמדה.

יוסף יצחק פריצקי: עמדתו של מס הכנסה היא, שאת ההחלטה הערכית עושים פה.

אנה שניידר: אבל נתונים הם יכולים לספק.

יוסף יצחק פריצקי: את הנתונים בשאלה בכמה תוקצב המרכז מספק משרד האוצר.

משה רז: לי יש דוגמאות דומות של מרכז שמתוקצב מכספי המדינה כמעט ב-100%, והוא מקבל תרומות.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא מכיר דבר כזה.

יוסף יצחק פריצקי: למשל יד בן-גוריון בשדה-בוקר לא מקבל, יד יצחק בן-צבי לא מקבל.

אנה שניידר: נכון, אבל יש חוקים.

יוסף יצחק פריצקי: גם בעניין מרכז רבין יש חוק.

יעקב ליצמן: השאלה היא האם זה יאה למדינה לבקש "שנור".

יעקב ליצמן: אם כן ורוצים להגדיל את המפעל, צריך לאשר את זה גם פה.

עופר חוגי: בבית-חולים ע"ש רבין אוספים כסף.

עופר חוגי: האם תאמר להם לא לאסוף כסף?

יוסף יצחק פריצקי: זה דבר אחר.

אבשלום דולב: אני חושב שחבר הכנסת פריצקי מעלה נקודה מאוד חשובה.

אבשלום דולב: הוא טוען שזה מוסד ממלכתי, שהוקם בכוח חוק להנצחת ראש-ממשלה.

אבשלום דולב: צריך לעשות שיעורי-בית, כי יש פה בעיה עקרונית אם מוסד כזה הולך לגייס תרומות.

אבשלום דולב: זה לא בית-חולים או אוניברסיטה, שיש בהם מאה גורמים.

אבשלום דולב: פה זה מרכז שעל-פי חוק של מדינה מתוקנת, כמעט בטוח שמוסדות דומים במדינות אחרות מתקצבים ישירות מהמדינה וחל עליהם איסור תרומות.

אבשלום דולב: אני מציע שמחלקת המחקר בכנסת תבדוק את השאלה הזאת ותביא לנו נתונים.

יוסף יצחק פריצקי: יש בעיה נוספת בעניין עמותה מספר 11, עמותת אל שפאעה ואלרחמה.

יוסף יצחק פריצקי: במדינת-ישראל יש דוחות, שעמותות במגזר הערבי, שנפתחות כעמותות הגונות וטובות לכל דבר, מקבלות פטור לפי סעיף 46 ומתחילות לאסוף תרומות לתמיכה בגורמים עוינים.

יוסף יצחק פריצקי: הבעיה היא לא באישור.

יעקב ליצמן: האם רשם העמותות בדק את זה?

יוסף יצחק פריצקי: כן.

יוסף יצחק פריצקי: הבעיה של רשם העמותות, כמו גם של מס הכנסה שהובאה כאן לפרוטוקול, היא שהוא חסר תקציב לפיקוח.

יוסף יצחק פריצקי: הוא מודה בפה מלא שהוא לא מסוגל לפקח על פעילות העמותות, כי אין לו תקציב.

עופר חוגי: זה תפקיד של השב"כ, לא של רשם העמותות.

יוסף יצחק פריצקי: ביקשתי שיביאו הצעת תקציב, ואני מציע שוועדת התקציב תלחץ לקבלו.

יוסף יצחק פריצקי: הדבר הזה הוא בנפשנו.

יוסף יצחק פריצקי: רשם העמותות ונציב מס הכנסה טוענים שהבעיה היא לא בהתאגדות, אלא בפיקוח, ואני אומר לכם שאין פיקוח כי אין כסף ואין כוח אדם.

עופר חוגי: זאת עבודה של השב"כ.

יוסף יצחק פריצקי: יש לי אחריות, וכך גם לך, כחבר-כנסת במדינת-ישראל.

עופר חוגי: למס הכנסה ולרשם העמותות אין הנתונים לבדוק בעיות כאלה.

אנה שניידר: ביקשתי שיוציאו לי את חוק המרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין, התשנ"ז-1997.

אנה שניידר: החוק אומר, שיוקם מרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין, והמרכז יכלול אתר ומכון וארכיון, וזה תאגיד שהוא גוף מבוקר על-ידי מבקר המדינה.

אנה שניידר: יש שני סעיפים רלוונטיים לענייננו, שזה מימון ותקציב.

אנה שניידר: סעיף 38 דן במימון והוא אומר כך: "הקמת המרכז תמומן מכספי תרומות.

אנה שניידר: פעילות המרכז תמומן בכפוף להוראות סעיף 39 מתקציב המדינה, כפי שדרוש להוצאות קיומו, החזקתו, טיפוחו וניהול מכלול פעילויותיו, ומתרומות ומהכנסות שיהיו למרכז".

אנה שניידר: כלומר שלושה סוגי מימון.

אנה שניידר: סעיף 39 אומר: "המועצה תאשר הצעת תקציב שנתי, תגיש אותו לשר האוצר לשם אישורו.

אנה שניידר: התקציב טעון אישור שר האוצר.

אנה שניידר: שנת תקציב המרכז תהיה כשנת תקציב המדינה".

אנה שניידר: כלומר, לעניין הקמת המרכז החוק קובע שהמימון יכול להיות מתרומות, וגם הפעילות של המרכז יכולה להיות ממומנת מהתרומות.

יוסף יצחק פריצקי: החשש שלי הוא, שיתחילו לקבוע תרומות, ותקציב המדינה יוריד מהתקציב השוטף על-סמך התרומות.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא מוכן שמדינת-ישראל לא תממן מתקציבה מרכז להנצחת זכרו של ראש-ממשלה.

יעקב ליצמן: אני מציע שנאשר את עמותה מספר 11.

יעקב ליצמן: יושב-ראש הוועדה, ישראל כץ, יבדוק את עניין עמותת רבין ונדחה את ההצבעה על הסעיף הזה לישיבה הבאה.

אבשלום דולב: אנחנו רשות מחוקקת, ואין לנו סמכות להתערב.

אבשלום דולב: אם עמותה מספר 11 מגישה דוחות כספיים ומס הכנסה, חבר הכנסת חוגי צודק, לנו אין בררה, גורמי ביטחון הם שצריכים לבדוק את העניין.

אבשלום דולב: עמותה שיש בה חשד לאי סדרים כספיים, וצריך לנהל חקירה משטרתית, צריך להעביר את העניין למשטרה.

יעקב ליצמן: יכול להיות שהוועדה תחליט להעביר את הבדיקה לגורמי ביטחון.

יעקב ליצמן: אני מציע לאשר את עניין העמותות, כולל מרכז רבין, מלבד סעיף 11, עמותה מספר 580299535, שעוסקת בנושא בטחוני.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור סיכום ועדת המשנה לעמותות?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – 2

יעקב ליצמן: סיכום ועדת המשנה לעמותות אושר, מלבד סעיף 11, עמותת אל שפאעה ואלרחמה.

יעקב ליצמן: 3.

יעקב ליצמן: צווי מכס מספר 43, 48, 51, 54

יעקב ליצמן: אנחנו עוסקים בצו מכס מספר 48.

ישעיהו בן-יהונתן: צו 48 בא לתקן את השיטה הקיימת במיסוי על מוצרי חקלאות.

ישעיהו בן-יהונתן: מוצרי החקלאות הם פרות וירקות ודברים נלווים, כמו גבינות, פרות יבשים וצ'יפס.

ישעיהו בן-יהונתן: השיטה שהיתה קיימת עד לפני השינוי היתה שיטה לקויה.

ישעיהו בן-יהונתן: היו לה כוונות טובות, אבל בדיעבד ראינו שהיא שיטה לא טובה.

ישעיהו בן-יהונתן: השיטה הקודמת קבעה, שהמיסוי על מוצרי חקלאות, פרות וירקות, יהיה בשיטת הרבדים.

ישעיהו בן-יהונתן: אם ערך היבוא עד סכום מסוים נמוך ויש מס גבוה יחסית, ברגע שהיבוא הוא עם ערך יותר גבוה יש מס יותר נמוך.

ישעיהו בן-יהונתן: זה בא להגן על היצור המקומי.

ישעיהו בן-יהונתן: מה שקרה הוא, שהיו אמנם כוונות טובות, אבל התוצאות לא היו טובות.

ישעיהו בן-יהונתן: השיטה היתה מאוד מבולבלת, אבל אין דבר יותר חזק מכוחות השוק.

ישעיהו בן-יהונתן: זאת אומרת, ברגע שאני קובע מס נמוך על מחירים גבוהים, היבואנים העלו את המחירים כדי ליהנות ממס נמוך.

סמדר אלחנני: הם העלו את המחירים במסמכים, לא בפועל.

ישעיהו בן-יהונתן: בוודאי.

ישעיהו בן-יהונתן: היו לנו תפיסות בעניין הזה, וראינו שאי-אפשר לחיות עם הדבר הזה.

ישעיהו בן-יהונתן: גם השיטה הזאת כשלעצמה היא שיטה לא טובה, שברגע שאני קובע מס נמוך על מוצר יקר, זאת אומרת שהמס הוא רגרסיבי, אני נותן לעשירים ליהנות ממס יותר נמוך.

ישעיהו בן-יהונתן: גם מבחינה כלכלית הדבר הזה לא טוב.

ישעיהו בן-יהונתן: אם בכלל הוא היה עדיין הוגן, כמובן שזה לא כלכלי מבחינת מדינת-ישראל, שתוציא יותר מטבע חוץ.

ישעיהו בן-יהונתן: בפועל ראינו, שהשיטה שרצתה להשיג את המטרה של הגנה על היצור המקומי השיגה בדיוק את ההפך – הם העלו את המחירים, שילמו פחות מסים ויכלו אחר-כך להתחרות הרבה יותר טוב.

ישעיהו בן-יהונתן: אבל זה לא רק שהם שילמו פחות מסים מכס, הם גם שילמו פחות מס הכנסה, כי ברגע שהוא מראה חשבונית עם הוצאות גבוהות יותר, לעניין ניכוי מס הכנסה הוא מראה גם הוצאות יותר גדולות.

ישעיהו בן-יהונתן: ואז ראינו שכל השיטה היא לקויה, והתחייב לשנות את השיטה.

ישעיהו בן-יהונתן: לכן ביטלנו את העניין הרבדים, הבחנה במיסוי לפי גובה מחיר היבוא.

ישעיהו בן-יהונתן: מדובר על מאה מוצרים ויותר.

ישעיהו בן-יהונתן: השיטה שקבענו היא, שייקבע איזשהו מס קצוב על המוצרים, שהוא בערך 40% מהמחיר המוצא בהוצאות היצוא.

עופר חוגי: ממילא היום כמעט לא מייבאים דבר.

צבי אלון: למה לא מייבאים?

עופר חוגי: זאת המציאות, עם המחירים שיש היום בשוק.

צבי אלון: אני מציע שנסתובב יחד בשוק ונראה את המחירים.

עופר חוגי: איפה שאני קונה המחירים מאוד גבוהים.

יוסף יצחק פריצקי: אתה קונה לא מתוצרת הארץ, ולכן אתה משלם יותר.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו לא העלינו את המסים, קבענו שיעורי מסים שבפועל היו כפי שראינו בתקופה הקודמת.

ישעיהו בן-יהונתן: כתוצאה מכל השינויים האלה, לא תהיה למדינה תוספת הכנסות.

ישעיהו בן-יהונתן: שינינו את השיטה, אבל נשארנו עם אותה רמת מיסוי, בלי לשנות את נטל המס.

סמדר אלחנני: אבל משהו ירד ומשהו עלה.

ישעיהו בן-יהונתן: זה לא משמעותי.

סמדר אלחנני: אם זה לא משמעותי, אז קודם לא היה לזה אפקט.

ישעיהו בן-יהונתן: אבל קודם הוא רימה אותנו במחירים.

ישעיהו בן-יהונתן: לקחנו את המס כפי שהוא שילם בפועל, שזה היה על הגבול בין הנמוך לגבוה, ובסופו של דבר זה המס החדש שנקבע.

ישעיהו בן-יהונתן: יוצא שבפועל שינויים גדולים במיסוי לא יהיו מבחינת ההכנסות.

ישעיהו בן-יהונתן: כך שאין כאן כוונה להגדיל את הכנסות המדינה וגם לא להוריד את המסים.

ישעיהו בן-יהונתן: השיטה הזאת תואמה עם משרד החקלאות, עם המגדלים של הפרות ושל הירקות ועם מינהל הכנסות המדינה, ובסך הכל הכוונה היתה לשפר את שיטת המיסוי.

עופר חוגי: אילו פרות וירקות מייבאים היום?

עופר חוגי: היום כמעט ואי אפשר לייבא דבר, כי צריך להביא אישורים משני גורמים, גם ממשרד החקלאות וגם מהגנת הצומח, והאחד לא נותן לאחר.

עופר חוגי: הגנת הצומח לא מאפשרת לייבא כמעט משום מקום בעולם, וממילא היום כמעט ולא מייבאים שום מוצר.

צבי אלון: אלה לא הנתונים.

יוסף יצחק פריצקי: האם אתה יכול לומר לנו, כמה מהשוק של פרות וירקות מייבאים ומה מייבאים?

אבשלום דולב: הבעיה היא אחרת.

אבשלום דולב: השאלה היא מה היה יכול לקרות אם מייבאים תוצרת חקלאית מכל מקום בעולם ותציף את הארץ במחירי היצף.

צבי אלון: אני רוצה להתייחס למה שאמר חבר הכנסת חוגי, ואני אשמח להביא לכם נתונים מדויקים.

צבי אלון: המציאות היא שאפשר להביא הכל למדינת-ישראל, בלי כל רשיון, פרט להגנת הצומח.

עופר חוגי: אבל הם לא נותנים.

צבי אלון: הם נותנים יום-יום עשרות רשיונות.

צבי אלון: אני מקווה שמה שאתה אומר זה מחוסר ידיעה.

צבי אלון: אני חושב שחשוב מאוד שהם ישמרו, שמה שנכנס למדינת-ישראל יהיה ללא מחלות וללא מזיקים.

צבי אלון: זה הדבר היחידי שהם עושים.

צבי אלון: יש עשרות רשיונות של הגנת הצומח רק מירדן.

צבי אלון: כל מה שמונח היום על סדר היום של הוועדה זה בגלל שהשיטה על-פי ארגון הסחר העולמי השתנתה לפני שש שנים, ולא צריך יותר רשיון.

צבי אלון: זאת אומרת, שאם אתה רוצה להביא תפוחי-עץ מצרפת אתה צריך לשלם את המכס, לקבל הגנת הצומח שהפרי בריא ולהביא את זה.

צבי אלון: כשאתה מתייחס לרשיונות זה כשאתה רוצה פטורים והנחות וטיפול מיוחד.

צבי אלון: זאת מדיניות היבוא של מדינת-ישראל היום.

צבי אלון: לעניין המחירים, מחירי הפרות והירקות במדינת-ישראל, גם ליצרן וגם לצרכן בעשר השנים האחרונות, ירדו במונחים ריאליים לפחות מחצי.

צבי אלון: זאת אומרת, שהחקלאי הישראלי היום מקבל חצי מהתמורה שהוא קיבל במשך 9-10 שנים.

סמדר אלחנני: המחיר הוא התיווך.

צבי אלון: אמרתי גם ליצרן וגם לצרכן.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו לא עוסקים בזה.

צבי אלון: אנחנו עוסקים בזה, מכיוון שאתה שואל אותי מה כמויות היבוא, ואני מסביר לך שהמחירים במדינת-ישראל ירדו.

צבי אלון: אני שומע מחבר הכנסת חוגי שהמחירים גבוהים ואין יבוא, אבל דע לך שבימים אלה יצרנים של ירקות חסרי אונים, כי זה שבועות שהמחירים הם הרבה מתחת למחירי הפסד.

צבי אלון: בפרות המחירים ירדו בעשר השנים האחרונות לחצי ממה שהם היום בערכים הריאליים.

צבי אלון: היבוא למדינת-ישראל הוא מעט בפרות, יכול להגיע לכדי 5%-6% מהצריכה בתפוחי-עץ, זה תלוי בעונות.

צבי אלון: היבוא שיש בפרות הוא בעיקר יבוא של תפוחי-עץ ואגסים.

צבי אלון: היבוא של ירקות הוא זעום, והיבוא מירדן הוא פתוח.

צבי אלון: היום בהקשר לשמיטה פתחנו לכל מי שמבקש לייבא מירדן גם ירקות וגם פרות, אבל בעיקר הנושא הוא ירקות, והיבוא הוא קטן.

צבי אלון: רק הביצוע של הבקשות הוא 15% או 20%, זאת אומרת אנשים פונים אלינו בקשר לשמיטה ומבקשים לייבא, ובסופו של היום, או בגלל איכות או בגלל מחירים או בגלל תנאים, בפועל המימוש של הרשיונות הוא אולי 20%.

צבי אלון: בהקשר לשמיטה אפשרנו גם לייבא ממדינות אחרות, לאו דווקא מירדן, ואז היתה בעיה שחייבים להוריד ל-0% את המכס, כי המחירים באירופה גבוהים.

עופר חוגי: הבעיה שלי היא, שמחר החקלאים בארץ יעלו את המחירים.

צבי אלון: אבל שנים המחירים יורדים ואתה צופה שתהיה פתאום עליית מחירים?

צבי אלון: השינויים שדיבר עליהם ישעיהו הם שינויים שלא גורמים לעלייה במחיר.

צבי אלון: עד לפני שש שנים היתה חסימה אדמיניסטרטיבית.

צבי אלון: לא יכולת לקבל רשיון כמו שאתה מדבר עליו כאילו הוא קיים היום, זה לא קיים.

עופר חוגי: היום זה דרך הגנת הצומח, הבעיה היא שהגנת הצומח לא נותנים היתרים.

צבי אלון: אתה לא צודק ואתה פוגע באנשי מקצוע.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת חוגי, האם יש לך דוגמה?

עופר חוגי: מרוב המדינות הם לא מאשרים לייבא.

אבשלום דולב: אומר לך סמנכ"ל משרד החקלאות שהמחירים ירדו במחצית, והארץ הזאת מבחינת כושר היצור שלה עוברת כל הזמן.

אבשלום דולב: הרי זה לא בפיקוח היום.

אבשלום דולב: מה שאתה מציע פה זה שיקרו קטסטרופות.

אבשלום דולב: שום מדינה בעולם לא רצה לייבא תוצרת חקלאית אם היא לא צריכה.

אבשלום דולב: אני מסכים אתך שכבר היו דברים מעולם, שכאשר מחירי הירקות והפרות היו מאוד גבוהים הכריזו על יבוא.

אבשלום דולב: המחזור הוא כל-כך קצר, מדובר פה על חודשיים-שלושה שבהם מגדלים ויש כניסה לשוק, כך שמה שאתה אומר ברמה העקרונית הוא כמעט לא קיים.

צבי אלון: לפני חמש שנים עשינו את השינויים שהחליט הארגון העולמי לבטל את הנושא של רישוי, והכל צריך להיות על בסיס מדיניות של מכס, מכסים גבוהים או נמוכים לפי מה שהמדינה מחליטה.

צבי אלון: אנחנו אז עשינו את מה שעשינו, ובסך הכל היום באנו ברצון טוב ובגישה מקצועית, שלושת הגורמים, ובחנו את עצמנו על רקע המרמה ועל רקע החסימות, והגענו למסקנה, אחרי תקופה של ארבע-חמש שנים של יישום הרבדים האלה, שחשבנו אז שזה נכון.

צבי אלון: ראינו את החסרונות והגענו לכך שהחלטנו לבטל את הרבדים.

צבי אלון: היה לזה היגיון, אבל בסך הכל החסרונות גברו.

צבי אלון: שינינו את זה, השארנו את זה על מכסים לא גבוהים.

צבי אלון: מה המשמעות של 40% ליבואן?

צבי אלון: אם הוא מוצא בטורקיה גזר בזול, הוא יביא.

צבי אלון: אין לו חשש שהוא צריך לשקר ולהעלות את המחירים.

יעקב ליצמן: גם אתה, חבר הכנסת חוגי, לא מתנגד לזה.

יעקב ליצמן: יש לך טענה ספציפית בעניין הגנת הצומח, אבל לא על עצם העניין.

ישעיהו בן-יהונתן: מס קצוב נקבע כ-40% מאוצרות היצור כאן בארץ.

ישעיהו בן-יהונתן: הסכום הוא קצוב, הוא יהיה צמוד אחת לשנה לשער הדולר.

ישעיהו בן-יהונתן: בקבוצה של הפרות והירקות קבענו כמה יוצאים מן הכלל, והם אותם מוצרים רגישים שקצת שינינו לגביהם את המסים, לא באופן משמעותי.

ישעיהו בן-יהונתן: לדוגמה, תפוחים היה 1.6 והעלינו ל-1.8, ובאגסים העלינו מ-1.55 ל-2.

ישעיהו בן-יהונתן: שינינו את המסים ובהרבה מוצרים גם הורדנו.

ישעיהו בן-יהונתן: בסך הכל אין כאן תוספת הכנסות למדינה, אלא שיפור שיטה שהוא דבר שמתחייב.

ישעיהו בן-יהונתן: זה לגבי פרות וירקות, ומכאן אנחנו יכולים לעבור למוצרים ספציפיים שלהם היתה התייחסות מיוחדת, כמו חלב ודבש.

ישעיהו בן-יהונתן: גם דבש עבד בשיטת הרבדים.

ישעיהו בן-יהונתן: ביטלנו את השיטה.

יעקב ליצמן: האם מדובר באותם אחוזים של יבוא ויצוא?

צבי אלון: מתוך 3,000 טון צריכה יש יבוא של 600-700 טון.

צבי אלון: כאן הורדנו את המכס מ-14 ל-11.

צבי אלון: זה הולך לפי אריזות, עד 1.5 ק"ג ומעל 1.5 ק"ג.

צבי אלון: בסך הכל בקבוצה שמעל 1.5 ק"ג הורדנו מ-20 שקלים לק"ג ל-16 שקלים לק"ג.

סמדר אלחנני: למה אתה עושה הבדלים באריזות?

סמדר אלחנני: הרי שוב יהיו אותם התרגילים.

צבי אלון: איפה שזה היה משמעותית ביטלנו את המכסה.

צבי אלון: היתה מכסה של מכס נמוך, ששם הוא מימש את השאיפה המקצועית הזאת וביטל את הנושא של האריזה.

ישעיהו בן-יהונתן: יש כאן צעד רציני קדימה, ויש גם האלמנט של אריזות והשוק המקומי.

ישעיהו בן-יהונתן: יש לזה גם משמעות של תעשייתי לעומת לא תעשייתי.

ישעיהו בן-יהונתן: יכול להיות שהאריזות הגדולות הולכות לתעשייה, לייצור של מוצרי דבש.

אבשלום דולב: האם על יצרני הדבש מקובל מה שאמרת פה?

ישעיהו בן-יהונתן: כן.

עופר חוגי: האם אתה יכול לתת לי דוגמה של מלפפונים וחצילים, כמה מחירם היום בשוק וכמה זה יהיה ביבוא?

צבי אלון: המכס הוא בערך 1.60 שקלים.

צבי אלון: רוב הירקות זה בין 50 ל-80 אגורות.

צבי אלון: המחירים בארץ הם לא יקרים, בערך 2-3 שקלים לק"ג.

עופר חוגי: על יבוא מירדן משלמים מס?

צבי אלון: לא, עם ירדן ישלנו הסכם סחר.

צבי אלון: אבל אם המצב בארץ גרוע אנחנו עוצרים את היבוא מירדן, אין לנו עניין להשמיד פה עודפים ולהביא מירדן.

אבשלום דולב: נאמר כאן שהמכס על הדבש עולה במעט על ארבעה שקלים לק"ג.

צבי אלון: זה על המכסה.

צבי אלון: יש מכס שהורדנו אותו על יבוא דבש.

צבי אלון: חוץ מזה, בגלל שבדבש יש כל מיני בעיות עונתיות, הכנו לעצמנו מכסה שהגדלנו אותה מ-400 ל-600 טון, במכס מופחת, כאשר חסר דבש בארץ.

צבי אלון: המכס היה נמוך, היה ארבעה שקלים כשהמכס היה 12 ו-17 שקלים.

צבי אלון: חשבנו שחבל שכל ההפרש בין המחיר בשוק לבין המכס ילך למסחר ושאוצר המדינה ירוויח מעט, כך שבין 4 ל-7 זה רק על המכסה הזאת, וזה מכס מופחת.

ישעיהו בן-יהונתן: זה לא רק שהמדינה תרוויח, זה גם יותר צודק כלכלית.

ישעיהו בן-יהונתן: הגבינות מתחלקות לסוגים של גבינות: גבינה מגורדת, מעובדת, חלומי וכדומה.

ישעיהו בן-יהונתן: גם בגבינות ביטלנו את הרבדים, ויש כאן הורדת מס מסוימת.

ישעיהו בן-יהונתן: לדוגמה, גבינה מגורדת שהיה לפי רובד אחד 17.75 שקלים ולפי רובד אחר 21.75 שקלים, הורדנו את זה ל-15 שקלים לק"ג.

ישעיהו בן-יהונתן: יש גם כאלה שהעלינו, למשל בגבינה מגורדת יש שני סוגי מסים על כל סוג, המחיר היה 13 שקלים והעלינו ל-15 שקלים, אבל מה שהיה במס גבוה יותר, 21.30 שקלים, הורדנו ל-15 שקלים.

יעקב ליצמן: האם הרווחתם או הפסדתם?

ישעיהו בן-יהונתן: לא היתה כאן כל מחשבה של רווח.

יעקב ליצמן: מה השיקול כמה להעלות וכמה להוריד?

ישעיהו בן-יהונתן: ברגע שאתה מאחד שני סוגי מסים למס אחד, אתה צריך להוריד ולהעלות.

ישעיהו בן-יהונתן: מגיעים לממוצע, בהתאם לצרכים.

אבשלום דולב: אתם כותבים: "ההערכה היא כי היקף יבוא הגבינות הקשות יגדל משמעותית ויכניס ממד של תחרות לענף הגבינות".

אבשלום דולב: ההולנדים מייצרים עודפי חלב, השאלה היא אם לא יקרה מצב שתייבא חלב מהולנד לארץ.

ישעיהו בן-יהונתן: יש מכס של 15-17 שקלים לק"ג.

צבי אלון: מהשינויים שעשינו בגבינות היו לנו בעיות יותר גדולות, כי קשה לצפות אילו אחוזים יבואו.

צבי אלון: קבענו קריטריונים של סוגי גבינות, מתוך לימוד של מה שקרה בעבר, והגענו למסקנה שאנחנו מציעים פה איחוד של כמה קבוצות.

צבי אלון: גם למכס היה קשה להתעסק עם כל-כך הרבה סוגים של גבינות, ולכן איחדנו.

אבשלום דולב: נציג מועצת החלב, האם זה מקובל עליך?

אבשלום דולב: כן.

ישעיהו בן-יהונתן: נושא הגבינות נמצא בתהליך חשיפה, זאת אומרת שאנחנו מורידים כל שנה מעט.

ישעיהו בן-יהונתן: אז אם היום המס הוא 15 שקלים והוא יורד ל-13 שקלים בשנת 2005, כלומר יש הורדה מסוימת שתביא להתייעלות ולהורדת מחירים בארץ ואולי כולנו נהנה מזה.

אבשלום דולב: אבל לפי הסכמי גת המכסים יצטרכו לרדת.

ישעיהו בן-יהונתן: לא בחקלאות.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו מורידים יותר ממה שגת מבקשת.

אבשלום דולב: אמרו שמורידים יותר ממה שגת מבקשת, אבל מוסיפים הרבה פחות ממה שגת מתירה.

אבשלום דולב: אני מתכוון לכל נושא "הקופסא הירוקה".

אבשלום דולב: כשהדיון מתנהל היום בפרלמנט האירופי, הוא מתנהל לגמרי אחרת, כי שם אכן נותנים מכסים, ואולי גם מכסים יורדים, אבל במקביל אותה ועדת כספים בונה את הקופסא הירוקה שמאפשרת תמיכה ביצרנים ישירות, ובדרך זאת מגינה על היצור המקומי.

אבשלום דולב: את זה לא עושים במדינת-ישראל, במדינת-ישראל רק מורידים.

אבשלום דולב: זאת נקודה שאני רוצה להביא לידיעת ועדת הכספים, שאני חושב שהתהליך שמשק החלב עובר הוא תהליך חד-כיווני, קרי מורידים מכסים בכניסה אבל לא נותנים תמיכה ליצרנים.

אבשלום דולב: פה אני פונה לוועדת הכספים לעשות פעולה ביחד עם החקלאים.

אבשלום דולב: קורה לעתים, ונוכחנו גם בבתי המשפט לצערי הרב, שדברי ההסבר מופיעים ככלי לניהול מאבקים בנושא מכסים.

אבשלום דולב: זה היה בנושא הגלידות בזמנו, השתמשו בזה ככלי, והעניין של ההערכה כי היקף יבוא הגבינות הקשות יגדל משמעותית זה ציפיות של מי שכתב את זה.

אבשלום דולב: הוא מצפה שהוא יגדל משמעותית, ואם הוא לא יגדל משמעותית הוא בעוד שנה יגיד לנו שהקצב של ההורדה לא ראוי, הוא לא משמעותי, ולכן צריך להוריד עוד.

אבשלום דולב: אני מבקש מחברי ועדת הכספים, אם זה אפשרי, להוריד את דברי ההסבר מסדר היום או מהסיכום של הוועדה.

יעקב ליצמן: הוועדה לא מאשרת דברי הסבר.

אבשלום דולב: אני יודע שדברי ההסבר האלה מופיעים בבתי-משפט.

אבשלום דולב: הם שואלים מה היתה הכוונה של חברי ועדת הכספים כאשר הם החליטו, והנה מתברר שהכוונה היתה שהם רוצים לרוץ קדימה.

יעקב ליצמן: מה מפריע לך להוריד?

אבשלום דולב: משק החלב של ישראל מייצר 20 אלף טון גבינה, ואם ייבאו אלף טון או 3,000 טון, אז ברור הוא שמשק חלב שיורידו ממנו יצור מקומי של כ-3,000 טון יהיה פחות יעיל והוא יוכל פחות להתחרות בהמשך היבוא והחשיפה מול יבוא חיצוני.

יעקב ליצמן: האם זה נכון להגיד, שמאז שיש יבוא ויש תחרות אז המוצר המקומי משתפר מבחינת האיכות?

יעקב ליצמן: היו בעיות עם החלב בארץ, ואני עצמי הגשתי הצעות לסדר היום והתקיים דיון בוועדת הפנים על החלב המקומי שהוא לא משובח.

אבשלום דולב: עכשיו אנחנו רואים את החלב באירופה ואנחנו יודעים שהחלב אצלנו הוא כן טוב.

אבשלום דולב: לכן אנחנו כמועצה נתנו את ברכתנו לתהליך, אבל לא לתהליך קיצוני.

אבשלום דולב: מה שכתוב פה זה ציפיות של מי שהגיש את המסמך להמשיך בתהליך גורף.

אבשלום דולב: אבשלום דולב צודק, ולכן צריך לצרף את הפרוטוקול לבתי המשפט.

אבשלום דולב: הבעיה היא שאצלנו לא מסבסדים עוד את היצרנים.

אבשלום דולב: אבשלום דולב צודק, כי זה אומר היום שאם מקטינים את היצרנים, אז הראשונים שנפגעים הם היצרנים ביסודות ובחפץ-חיים ובמקומות כאלה.

אבשלום דולב: ובבית חילקיה.

ישעיהו בן-יהונתן: חשוב לנו שהמס יהיה שקוף וכולם יידעו לקראת מה אנחנו הולכים, ולכן אנחנו מפרסמים מה תהליך החשיפה.

ישעיהו בן-יהונתן: כשאמרתי שהיום זה 15 שקלים וב-2005 זה יהיה 13 שקלים, אין לך מה לדאוג, כי זאת המדיניות.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו עומדים על זה שציבור היצרנים יידע לקראת מה הוא הולך.

ישעיהו בן-יהונתן: בסך הכל ההפחתה היא לא משמעותית.

יעקב ליצמן: כפי שנראה מתחילת הישיבה, הגעתם לכאן עם הסכמה.

יוסי מלול: אני חקלאי ונציג יצרני החלב בישראל.

יוסי מלול: אני מייצג ענף מפואר מאוד בחקלאות הישראלית, שיש לו הישגים עולמיים יוצאים מן הכלל, עם הפרה בעלת התנובה הגדולה ביותר בעולם.

יוסי מלול: מהסתובבות שלנו בעולם, גם מבחינת הצרכן אין מדף חלב כמו שיש בישראל.

יוסי מלול: בסופרמרקט יש קילומטר של מוצרי חלב עם מגוון אדיר, וזה כאשר כמעט ואין יבוא.

יוסי מלול: התחרות הפנימית בין המחלבות היא תחרות מפרה וטובה, ואין צורך לייבא לישראל את הסובסידיות שניתנות על-ידי ההולנדים והדנים והצרפתים ואחרים, התחרות הפנימית דיה כדי ליצור לעקרת הבית ולנו כצרכנים מגוון אדיר של מוצרים במחירים שהולכים ויורדים כל הזמן.

יוסי מלול: לכן התמריץ שמופיע בדברי ההסבר, שהיבוא הוא זה שיעשה את התחרות, אני יכול להעיד שהיבוא יגרום לפגיעה קשה מאוד בענף החלב והתחרות הזאת קיימת ממילא בין שטראוס לטרה ולתנובה, וזה מוצא ביטוי חריף בתחרות בפרסומות בטלוויזיה.

יוסי מלול: אני רוצה להסתייג, בהמשך לדברי חבריי, שהציפיות שהאוצר יוצר בדברי ההסבר שזה יפתח פתיחה משמעותית הן ציפיות מסוכנות למאות יישובים שפרושים בכל רחבי הארץ, שעלולים להיפגע מאותן ציפיות.

יוסי מלול: לכן, אם ניתן היה, בהסכמת האוצר, להוריד מדברי ההסבר את אותן ציפיות לכניסה משמעותית של מוצרי יבוא בישראל, זה לא לטובת הצרכן.

יוסי מלול: המוצרים שמיובאים לישראל הם יקרים מאוד, וחבר הכנסת חוגי, שרוצה מוצרים זולים, כשהוא ילך לקנות את היבוא הוא יגלה שהוא הרבה יותר יקר, ודווקא מוצרים שמיוצרים על-ידי ענף החלב בישראל הם זולים, הם טעימים, הם טריים.

יוסי מלול: אני ממליץ שהאוצר ייזום את מחיקת הסעיף הזה, וזה בהחלט ייתן לנו יותר שקט.

ישעיהו בן-יהונתן: מה שקובע יותר את הציפיות הוא תוכנית החשיפה שקבענו, וזה דבר יותר ברור וגם מחייב.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו מפרסמים את זה כדי שאתם, היצרנים, תדעו לקראת מה אנחנו הולכים.

שייקה: אני מייצג את מגדלי הכבשים והעזים.

שייקה: כשמדברים על חלב שוכחים מזה שיש פה שני ענפים שמתפרנסות מהם כמה מאות משפחות.

שייקה: המחירים של גבינות כבשים ועזים בכל העולם הם גבוהים יותר, והעודפים קיימים בדיוק כמו במוצרים אחרים.

שייקה: צריך להבין שהמכס הזה אותנו חושף הרבה יותר מאשר את הבקר, ברמה של לפחות 40%.

שייקה: כשמדינת-ישראל עושה עם בולגריה על קצ'קבל הסכם 80 טון, בשבילנו זה 10% מהיצור.

שייקה: אסור לשכוח שיש פה משפחות שמתפרנסות מכבשים ועזים, אלה שני ענפים שבשנים האחרונות יש להם עדנה, היצור המקומי עולה כי השיווק המקומי עולה.

שייקה: יש לנו גם יצוא לארצות-הברית, שעובד יפה מאוד.

שייקה: אפשר פה במחי יד למחוק את שני הענפים האלה בשנה אחת.

אבשלום דולב: מה אתה מציע?

שייקה: ב- F.B.

שייקה: Aהאמריקני יש הפרדה לחלוטין גם במכס בין מקור החלב.

שייקה: ברור לי שהמכס הישראלי לא בנוי לזה, לצערי, לכן ההחלטה הזאת היא החלטה קשה בשבילנו, ולכן אני מבקש לעצור פה.

ישעיהו בן-יהונתן: קבוצה נוספת היא של שקדים, צימוקים ושזיפים.

ישעיהו בן-יהונתן: גם פה ביטלנו את עניין הרבדים.

ישעיהו בן-יהונתן: השארנו את ההבחנה לפי משקל, וזה יוצר הפרדה בין מוצרים שמיועדים לתעשייה לאלה שמיועדים לצרכן הסופי.

ישעיהו בן-יהונתן: בסך הכל בכל המוצרים האלה הורדנו את המס.

יעקב ליצמן: האם יש יצור מקומי על פרות יבשים?

ישעיהו בן-יהונתן: כן.

ישעיהו בן-יהונתן: זה לא יזיק ליצור המקומי, כי המכס שאנחנו משאירים הוא די גבוה.

צבי אלון: יש לנו גם הסכמי סחר.

צבי אלון: בשקדים אנחנו מייצרים פחות מהצריכה, אבל יש לנו הסכם לאפשר יבוא של אלפיים טון שקדים מארצות-הברית, וזה משלים את הצריכה המקומית.

ישעיהו בן-יהונתן: בעניין צ'יפס קפוא לא עשינו דבר רציני מלבד העובדה, שקבענו שהמס לא יפחת מ-2.25 שקלים.

ישעיהו בן-יהונתן: יש מכונות בחוץ לארץ, שהמחירים נופלים באופן מאוד משמעותי, ורק באותם מקרים נטל המס יכול ליפול מ-2.25 שקלים, ולכן קבענו שלא יפחת.

עופר חוגי: כמה היום היה המס על הצ'יפס?

ישעיהו בן-יהונתן: המס היום היה 19.7% והורדנו ל-17.1%.

יעקב ליצמן: אנחנו מצביעים על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 48), התשס"א-2001.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין

יעקב ליצמן: תיקון מס' 48 אושר.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לדיון על תיקון מס' 54, מס קנייה על מזגנים.

ישעיהו בן-יהונתן: שיטת המזגנים עד היום היתה כזאת, שהיתה הבחנה לפי גודל המזגן.

ישעיהו בן-יהונתן: עד ארבעה טון קירור היה מס באחוזים, ומעל ארבעה טון קירור היה מס קצוב לפי ההספק של המזגן.

ישעיהו בן-יהונתן: השיטה הזאת לא היתה טובה, וגם פה באנו לעשות תיקון שבמהותו ישפר מצב לא טוב מבחינת הביצוע במזגנים.

ישעיהו בן-יהונתן: אין כאן כל תוספת הכנסות.

ישעיהו בן-יהונתן: אני מוכרח לציין מראש, שהנושא של המזגנים תואם עם כמה חברות, כדי שלא נטעה, והגענו להצעה חדשה שעליה אדבר עכשיו.

ישעיהו בן-יהונתן: הליקויים בשיטה שהיתה הם, שהמס היה צריך להיות משתלם אחרי שהמזגן הותקן בבניין.

ישעיהו בן-יהונתן: המתקין קנה את המזגן, לא שילם את המס ואם בונים בניין במשך שלוש שנים, הוא היה משלם כעבור שלוש שנים.

ישעיהו בן-יהונתן: איבדנו את הנושא של הפיקוח ואת היכולת לשלוט על הנושא הזה.

ישעיהו בן-יהונתן: דבר שני שאיבדנו היה מבחינת המחיר.

ישעיהו בן-יהונתן: כאשר המתקין מוכר מזגן, הוא מוכר אותו עם תשלום בעבור העבודה, ולכן קשה לקבוע מהו מחיר המזגן ומה מחיר העבודה.

ישעיהו בן-יהונתן: לכן קבענו, שהיות ששיטת המיסוי על מזגנים היתה שונה עד היום מכל המוצרים האחרים שאנחנו קונים, כמו טלוויזיות ומקררים, יחויב המס ברגע שאותו מתקין קנה את המזגן, ויתקין אותו כשירצה.

ישעיהו בן-יהונתן: הפכנו את השיטה ממס באחוזים עד ארבעה טון קירור לפי סכום קצוב, שהגובה שלו, אם אנחנו מתרגמים את המס הקצוב באחוזים לערך, הוא 10%.

ישעיהו בן-יהונתן: זה מס שהוא נמוך.

ישעיהו בן-יהונתן: במקביל הורדנו את המס מ-30% ל-10%.

עופר חוגי: כשביטלו את מס הקנייה, על מזגנים היה ביטול של המס.

ישעיהו בן-יהונתן: לא היה ביטול, היתה הפחתה.

אבשלום דולב: איזה אחוז מהשוק מיובא היום?

ישעיהו בן-יהונתן: לאחרונה, בלי קשר למה שעשינו, אנחנו רואים נטייה לייבא מזגנים.

אבשלום דולב: רק מזגנים גדולים או גם מזגנים סטנדרטיים?

ישעיהו בן-יהונתן: גם גדולים וגם קטנים.

יעקב ליצמן: מאילו מדינות?

ישעיהו בן-יהונתן: מהמזרח הרחוק.

אבשלום דולב: מדוע?

ישעיהו בן-יהונתן: יש מוצרים שבמזרח הרחוק הסכומים הם נמוכים מאוד.

רחמים מלול: מדוע לא להוריד את המס ל-0% ולהגן על היצור המקומי?

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו מדברים על מס קנייה, שמוטל גם על היבוא וגם על היצור המקומי כשהוא משווק.

ישעיהו בן-יהונתן: המס הוא לא מפלה, תפקידו להביא הכנסות למדינה, שבימים האלה חסרות לנו יותר.

רחמים מלול: בכל מקרה ימשיכו לייבא?

ישעיהו בן-יהונתן: כן.

ישעיהו בן-יהונתן: מייבאים מכל המוצרים, והשוק המקומי מתחרה טוב.

ישעיהו בן-יהונתן: הרוב המשמעותי הוא מיצור מקומי.

ישעיהו בן-יהונתן: זה דחוף לי וחשוב לי, מכיוון שהשיטה הקודמת היתה כך שאותו מתקין היה משלם את המס בסוף תקופת ההתקנה, שזה יכול היה להיות כעבור שלוש שנים.

ישעיהו בן-יהונתן: אני רוצה לשנות את השיטה, והורדנו את המס, כך שברגע שהיצרן מכר את המזגן למתקין, באותו רגע הוא משלם את המס.

עופר חוגי: אם אדם בונה בניין גדול וההפעלה של המזגן תהיה בעוד שנתיים, האם אתה מבקש שהקבלן ישלם היום במזומן?

ישעיהו בן-יהונתן: גם על הברזל שהוא קנה הוא שילם כשהוא בנה את היסודות.

עופר חוגי: המיזוג זה משהו אחר, כי זה המעטפת.

עופר חוגי: זה ה"לבן" של הבניין זה לא ה"שחור" של הבניין.

עופר חוגי: המיזוג הוא כמו ריהוט.

ישעיהו בן-יהונתן: הורדנו את המס ל-10%.

עופר חוגי: אבל זה יעלה את המחיר של המיזוג, והיצרן יגלגל את העלייה הזאת לאותו צרכן.

עופר חוגי: צריך להבדיל בין אולמות ומבנים גדולים לבין בתים.

ישעיהו בן-יהונתן: אפשר לחלק את המסים לתשלומים, אבל צריך להבין שלעובדי המסים אין שליטה, הם צריכים לעשות את המס פשוט וכל אחד ישלם את מה שמגיע.

ישעיהו בן-יהונתן: בסך הכל עלה לו המס 10%, וזה יעלה לו אשראי עד שהוא ישכיר, אבל כך זה בכל דבר.

עופר חוגי: לא, זה אוטומטית יעלה את מחירי המיזוג.

ישעיהו בן-יהונתן: למה שלא אחייב את מס הקנייה על מקררים ועל טלוויזיות ברגע שזה נמכר לצרכן ולא כשזה במחסנים?

ישעיהו בן-יהונתן: אין לזה סוף.

ישעיהו בן-יהונתן: בסך הכל המס הזה הוא נמוך, לא כמו על מקרר או על טלוויזיה, שזה 45%.

ישעיהו בן-יהונתן: אם נעשה קריטריונים של גודל, ירמו אותנו גם בהצהרות על הגודל.

רחמים מלול: מה יהיה, להערכתך, אחוז ההתייקרות לצרכן?

ישעיהו בן-יהונתן: כלום, זה בטל בשישים.

רחמים מלול: החברות תספוגנה את האשראי על זה?

ישעיהו בן-יהונתן: בוודאי.

ישעיהו בן-יהונתן: עשיתי את זה בתיאום עם היצרנים, והם היו מאוד מרוצים, כי מה שקורה הוא שמרמים אותנו.

ישעיהו בן-יהונתן: אנשים קונים את המזגנים, ואחרי שמתקינים לא משלמים, אז יוצא שהאדם הישר שילם את המס והאחר לא שילם.

ישעיהו בן-יהונתן: בכל מס יש חשיבות גדולה לפשטות, ועל האלמנט הזה אני עובד בכל המסים העקיפים, מס קנייה, מכס וכיוצא בזה.

ישעיהו בן-יהונתן: אני מדגיש שמצביעים פה על שני דברים, על תיקון מועד החיוב בחוק מס קנייה ועל השיטה החדשה של מס קנייה בתעריף המכס.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: מי בעד אישור צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 54), התשס"א-2001?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין

יעקב ליצמן: תיקון 54 אושר.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לצו תעריף המכס ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 51), התשס"א-2001.

ישעיהו בן-יהונתן: מכיוון שלא הגעתי מוכן לנושא הזה, אני מבקש להביא את הדברים לדיון בצורה מסודרת בישיבה אחרת, עם כל הנתונים.

יעקב ליצמן: אני מבקש שתאמר לנו על מה מדובר, לאחר מכן נשמע את נציגי החברות ואת ההצבעה נקיים בישיבה אחרת.

ישעיהו בן-יהונתן: מדי פעם אנחנו בודקים נושא ולומדים אותו בשטח.

ישעיהו בן-יהונתן: למדנו שלאחרונה הנושא של המקרנים הפך להיות תחליף לטלוויזיות, לא אצל כולם.

ישעיהו בן-יהונתן: יש מסכי plasma שמסך עולה 100 אלף שקלים.

ישעיהו בן-יהונתן: בשלב ראשון החלטנו להטיל על המקרנים מס של 45%, כמו שאנחנו מטילים על טלוויזיות, כי זה תחליף לטלוויזיה.

ישעיהו בן-יהונתן: מהר מאוד גילינו שהקביעה של 45% היא דרקונית, באו אלינו יבואנים והסבירו שיש מקרנים ענקיים שמשמשים לאולמות, וכל מקרן כזה יכול להגיע לסכום של 200 אלף שקלים.

ישעיהו בן-יהונתן: מקרן כזה הוא לא לבית, אבל היתה בעיה לקבוע את הגבול בין מקרן לבית למקרן אחר.

ישעיהו בן-יהונתן: שיניתי את המס ל-45%, אך לא יותר מ-4,000 שקלים.

רחמים מלול: קודם לכן המס היה 0%?

ישעיהו בן-יהונתן: במשך שנים הוא היה 0%, אחר-כך היה 45%, ועכשיו זה 45% אך לא יותר מ-4,000 שקלים.

ישעיהו בן-יהונתן: קבעתי את הסכום של 4,000 שקלים, כי אמרתי שאני מוכן ללכת לקראת הבינוניים.

רחמים מלול: בתי-ספר משתמשים במקרנים לצרכים חינוכיים, האם תגבה מהם את המס?

ישעיהו בן-יהונתן: קבענו 4,000 שקלים כי לקחנו טלוויזיה ממוצעת, שהמס עליה הוא 4,000 שקלים.

ישעיהו בן-יהונתן: באותו זמן קבעתי גם את המס על ה-plasma, ואמרו לנו שזה לבתי-ספר ולמפעלים שמשתמשים בזה כדי להציג גרפים.

ישעיהו בן-יהונתן: אני אישית הייתי במפעלים וראיתי שהרבה פעמים התצוגה היא בטלוויזיה ובמקרנים ראיתי הרבה פחות, אז האם אתן פטור לטלוויזיות?

ישעיהו בן-יהונתן: חשוב לי שהמס יהיה צודק.

רחמים מלול: מה היה ההיגיון שהשיעור היה 0%?

ישעיהו בן-יהונתן: זה לא היה בשימוש לבתים.

רחמים מלול: הכנסת את זה לקטגוריה של מחשבים, כדי לעודד את ההיי-טק?

ישעיהו בן-יהונתן: לא.

ישעיהו בן-יהונתן: היה מס על מחשבים, ועל זה לא היה.

יצחק נקש: יסביר לנו כבודו למה היה מס 0% על מקרנים שמתחברים למחשב, ומס 45% למקרנים שמתחברים לווידיאו.

ישעיהו בן-יהונתן: היום הטכנולוגיות השתפרו כל-כך, שאותם מקרנים משמשים גם לזה וגם לזה.

דגן שדה: המקרנים האלו משמשים לשני תחומים עיקריים: תעשייה וחינוך.

דגן שדה: מה שאמר מר בן-יהונתן הוא לא נכון.

דגן שדה: הנתונים שאני מציג הם עד נובמבר 2000 של היבואנים העיקריים.

דגן שדה: למעט חברת "ישפאר", כל שאר המכירות הם בעיקר לתחום המוסדי – חינוך, מסחר ושירותים והיי-טק.

דגן שדה: יותר מזה, הטענה של מוצר חליפי, ויסלח לי מר בן-יהונתן אם אהיה בוטה, זה קשקוש.

דגן שדה: במקרן אין טיונר, אין מגבר קול, אין מסך, יש רמקולים זעירים, אבל בכולם יש שליטה על המחשב.

דגן שדה: בטלוויזיה יש טיונר, יש משדר, יש מסך ויש רמקולים.

דגן שדה: ב-plasma אין טיונר וידיאו, אין מגבר קול, אבל המסך עצמו לא צריך תוספת מסך ואין רמקולים.

דגן שדה: מבחינת פלחי שוק, 50%-60% מהמקרנים הם המקרנים מהסוג שאני מראה לכם היום.

דגן שדה: עלות המקרנים האלה היא 5000-9000 שקלים, על זה מטילים 45%.

דגן שדה: אבל על מקרנים של חדרי ישיבות ואולמות, שעולים 10,000 דולר, על זה מטילים 4,000 שקלים מס, זה 10%.

יעקב ליצמן: האם המקרן שהבאתם לוועדה הוא ביתי?

אמנון סוכובלנסקי: לא, זה מקרן נייד שמתחבר למחשב.

יעקב ליצמן: כמה מס יש עליו?

אמנון סוכובלנסקי: 45%.

יעקב ליצמן: כלומר זה עולה כ-5,000 שקלים, ויש עליו מס של 2,000 שקלים.

אמנון סוכובלנסקי: המוצרים האלו משמשים אך ורק לחינוך ולהיי-טק, וזה כ70%.

אמנון סוכובלנסקי: יש עוד 35%-45% שהולכים לתחום של כיתות לימוד וחדרי ישיבות, ומר בן-יהונתן טוען שהחלק העליון שלהם הוא חליפי לטלוויזיה.

אמנון סוכובלנסקי: הטענה שלי היא שהדבר הזה לעולם לא יהיה חליפי לטלוויזיה.

אמנון סוכובלנסקי: מה שחליפי זה ה-LCD.

יעקב ליצמן: מר בן-יהונתן, האם אתה חולק על הנתונים האלה?

ישעיהו בן-יהונתן: בוודאי, הרי הייתי אישית בחנויות המקרנים.

דגן שדה: ברור שבעל חנות יתרברב ויגיד לך שהמקרן יכול לשמש גם כתחליף לטלוויזיה.

דגן שדה: הסקר הזה הוא שוק אירופאי לנושא של קולנוע ביתי, ותראו ממה בנוי קולנוע ביתי, ממקרנים אחוריים של 40-60 אינץ', מקרני שפופרת, מקרני LCP, מקרני וידיאו ו-plasma.

דגן שדה: ה-plasma הוא 7% והמקרנים למיניהם, שזה 3%, זה 17%.

דגן שדה: ב-2001 מדובר שה-plasma עולה על 15% והמקרנים יורדים ב-15%.

דגן שדה: המקרן שהוא הקרנה קדמית לעולם לא יחליף טלוויזיה, כי יש בעיה של הסתרה ובעיה של איכות ובעיה של אור.

דגן שדה: אני טוען שיש פה עיוות, פוגעים בהיי-טק ופוגעים בחינוך.

אמנון סוכובלנסקי: לגבי תחום החינוך, מה שקורה הוא שהאוניברסיטאות יכולות לשחרר את המוצרים האלה תחת פטור מותנה, ועושים להם הרבה בעיות עד שהם מקבלים את הפטור הזה.

אמנון סוכובלנסקי: אבל לעומת זאת בתי-ספר ומכללות ובתי-ספר תיכוניים לא יכולים ביום-יום ליישם את הדבר וללכת לקבל פטור ממס הקנייה.

אמנון סוכובלנסקי: מה שקורה הוא, שהמוצרים הזולים הם אלה שבדרך-כלל משמשים בשוק החינוך ובעצם עליהם נופל הנטל של 45%.

אמנון סוכובלנסקי: אם מקרן כזה עולה כ-1,500 דולר במונחי יבוא ליבואן, זאת אומרת שבתי הספר צריכים לשלם 45%, הם משלמים כמעט חצי מההוצאה בעבור מסים.

אמנון סוכובלנסקי: נכון שהם משלמים קצת פחות מ-4,000 שקלים, שזה המס הקצוב למקרנים יקרים, אבל הם משלמים נטל מאוד גבוה.

אמנון סוכובלנסקי: אנחנו מייצגים פה שלושה יבואנים שמהווים 50% מיבוא המקרנים בארץ, ומאז שהוטל המס הזה יש ירידה גדולה ברכישות בכלל בשוק, ומצד בתי-ספר ומוסדות לימוד בפרט.

אמנון סוכובלנסקי: דיברתי עם אדם ממשרד החינוך, והוא אמר שזאת פשוט רשעות.

יצחק נקש: אני מייצג את חברת "שארפ".

יצחק נקש: אני בעיקרון לא מוכר לבתים ואני לא רואה בזה מחסור, למרות שיעידו פה אנשים שאנחנו החברה שמוכרת הכי הרבה מקרנים בשוק.

יצחק נקש: רוב האנשים שאנחנו מוכרים להם, 40%-50%, זה בתי-ספר ומוסדות להשכלה, מקומות שזקוקים למקרן להדרכה בלבד.

יצחק נקש: למקרן יש אלף שעות מנורה, וכל שעה במנורה הזאת עולה שני שקלים.

יצחק נקש: אדם שמחזיק טלוויזיה בבית יודע שבמשך כמה שנים הוא לא צריך להחליף מנורה, אבל מי שמשתמש במקרן כמה שעות ביום משלם על כל שעה שני שקלים, וזה מלבד דברים אחרים במקרן שהבלאי שלהם גבוה.

יצחק נקש: לכן זה לא הגיוני להשתמש במכשיר כזה בתור מכשיר טלוויזיה.

יצחק נקש: דבר נוסף, מי שיש לו הרבה כסף בדרך-כלל לא קונה את המכשירים האלה, הוא קונה את המכשיר עצמו, שעולה 10,000 דולר.

יצחק נקש: אבל עליו הקלת, נתת לו מס בשווי 7% או 10%, ואילו אותם בתי-ספר יצאו נפסדים, הם משלמים את כל המס.

יצחק נקש: לי היום יש שלושה מוצרים לבתי-ספר, והם בגבול המס של 3,900 שקלים או 3,850 שקלים.

יעקב ליצמן: הוזכר כאן קודם פטור מותנה.

אמנון סוכובלנסקי: הם ישלמו את המס, ואחרי שהם מזמינים נציג של המכס שמגיע אחרי כמה חודשים ומראים לו שהמקרן תלוי בחדר הישיבות מחזירים להם את המס.

אמנון סוכובלנסקי: להם יש מנגנון שיכול לטפל בזה, ויש עליהם נטל מאוד גדול.

אמנון סוכובלנסקי: אבל בתי-ספר לא בנויים להזמין את נציג המכס.

אמנון סוכובלנסקי: מדובר בסך הכל ב-5,000-6,000 יחידות בשנה.

אמנון סוכובלנסקי: נכון, יש 5% או 7% שקונים מקרנים הביתה, שהם כ-300 איש.

יצחק נקש: העניין של פטור מותנה היה קיים רק באוניברסיטאות, זה לא שייך לבתי-ספר.

יצחק נקש: בתי-ספר לא יכולים בכלל לבקש פטור מותנה, ולא היתה להם אפשרות כזאת גם בעבר.

יצחק נקש: המס הזה היה בזמנו 85%, לפני 6-7 שנים.

יצחק נקש: באו אנשים ואמרו שיש מכשיר שהם צריכים ללמוד אותו, 85% נעצר וחילקו לשני נתיבים: מקרן שהוא וידיאו בלבד, המקרן הזה ישלם 85% כמו טלוויזיה כי הוא לשימוש צרכי וידאו, ומקרן שיש לו קצה של מחשב, שהוא ישלם מס של 0%.

יצחק נקש: בזמן שהיה 85% מס לאוניברסיטאות היה פטור מותנה ממס, הן היו קונות את המכשיר ולא משלמות בכלל מכס, ואחרי חצי שנה או שנה היו באים לבדוק מה נעשה עם המקרן.

יצחק נקש: יש בזה פגם מסוים, כי אנחנו עושים החלפות כעבור כמה שנים, ואילו אותן אוניברסיטאות היו נתקעות עם המכשיר, כי המכס אמר להן שאם הן קונות מקרן בפטור מותנה האפשרות היחידה להיפטר ממנו היא לשים אותו במחסן, כי הן לא יכלו להחליף אותם.

יצחק נקש: על המקרנים שנרכשו בפטור מותנה היתה הטבעה מסוימת, שמבחינת החוק אסור היה להחליף אותם.

יצחק נקש: כשירד המס, ב-26 בנובמבר האחרון, החליטו שהמס יהיה 45% כמו לטלוויזיות, באופן שרירותי.

יצחק נקש: באותו רגע זה שבר לנו את כל העסק, אנשים שמתעסקים בזה ויוצרים גילו יום אחד שהוטל מס של 45%.

יצחק נקש: היו כאלה שידעו מראש והיו כאלה שלא ידעו.

יעקב ליצמן: האם הדליפו להם שתהיה העלאה במס?

יצחק נקש: שלושה ימים לפני שהועלה המס נכנס אלי יבואן וקנה סחורה בחצי מיליון שקלים.

יצחק נקש: לא הבנתי למה.

יעקב ליצמן: אני חייב לציין לשבח את מנהל המכס, מוטי איילון, שכאשר דובר על מס קנייה הוא היה מאוד קורקטי.

יצחק נקש: אתמול התקשר אלי אותו אדם, ואמר לי שהוא יודע שיש כוונה להוריד את המס, ולכן הוא שואל איך למכור את העודף של הדברים שנשארו לו מחצי מיליון השקלים שהוא קנה קודם לכן.

יצחק נקש: את כל הסחורה הזאת הוא ניסה למכור לבתים והוא לא הצליח, ואני באותו זמן מכרתי עשרות מקרנים לאוניברסיטאות.

יצחק נקש: היום הקצב הוא אחר לגמרי, 60%-70% ממה שהיה בשנה שעברה, ומדובר בעיקר במוסדות חינוך.

יצחק נקש: המכירות לבתי-ספר ירדו בצורה תהומית, וכך גם כל הישיבות ואנשים שקנו מקרנים לצפייה בשיעורים כמו זה של הרב עובדיה יוסף, כי נטל המס הוא עליהם בעצם.

יצחק נקש: היום יש הרבה מקומות שמיועדים לשיעורים, ומשתמשים בהם במקרנים האלה.

אבשלום דולב: הטיעונים של יבואני המקרנים נשמעים מאוד הגיוניים.

אבשלום דולב: נראה לי שמכיוון ש-90% מהמקרנים מיועדים למוסדות חינוך, לא נכון להטיל מס בגובה כזה.

אבשלום דולב: מה גם שיש לנו מדיניות להוריד את מס הקנייה על המוצרים הללו.

אבשלום דולב: או שתביאו נתונים אחרים ונראה, או שנקבל את עמדתם.

אמנון סוכובלנסקי: אני מבקש לתת דוגמה מוחשית קטנה.

אמנון סוכובלנסקי: דומה הדבר למדפסת צבעונית שמתחברת היום לכל מחשב.

אמנון סוכובלנסקי: נכון שיש כמה אנשים שלוקחים את המדפסת הביתה ומשתמשים בה כדי להדפיס את התמונות המשפחתיות שלהם, אבל זה לא השימוש העיקרי במדפסת.

רחמים מלול: האם יש לכם סקר נגדי?

ישעיהו בן-יהונתן: אמרתי שבאתי לכאן לא מוכן.

אמנון סוכובלנסקי: שמעתי משמועות, ולא הכחשת אותן, שהסקר שעשיתם הוא באמצעות ביקור בחנויות.

אמנון סוכובלנסקי: מה רצית שמוכר בחנות יגיד לך?

אמנון סוכובלנסקי: בוודאי שהוא יתרברב שהוא מוכר, אבל בכמויות זה לא יותר מ-250-300 מקרנים שהולכים לשוק הביתי, בעוד ש-5,700 הולכים לשוק המקצועי.

יעקב ליצמן: בישיבה הבאה נציג המכס יביא את כל הנתונים שיש לו ונקיים הצבעה בנושא.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לדיון בצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 43), התשס"א-2000.

ישעיהו בן-יהונתן: אני מבקש לציין שהנושא של מזוט כבר הובא כאן ואושר, אבל אני יכול להסביר את זה פעם נוספת.

אוור קרשנר: הבלו אושר, זה לא אושר.

ישעיהו בן-יהונתן: הבלו אושר.

ישעיהו בן-יהונתן: בלו מוטל על יצור מקומי, ומס קנייה במקרה של הדלק מוטל רק על היבוא.

סמדר אלחנני: מס קנייה לא יכול להיות מוטל רק על יבוא.

סמדר אלחנני: אולי דה-פקטו.

ישעיהו בן-יהונתן: את צודקת.

ישעיהו בן-יהונתן: בלו מוטל על כל סוגי הדלקים מיצור מקומי, אבל על-מנת שלא לעשות אפליה בין בלו שמוטל רק על יצור מקומי לפי הגדרה, הטלנו במקביל מס קנייה על היבוא של אותם מוצרים באותם שערים, וקבענו את מס הקנייה אם לא שולם עליו בלו, כדי שזה יהיה מאוזן.

ישעיהו בן-יהונתן: לא ייתכן שנפלה את היבוא לטובה לעומת היצור המקומי.

סמדר אלחנני: יצור מקומי של תזקיקים מסוימים.

ישעיהו בן-יהונתן: של כל הדלקים.

סמדר אלחנני: אין יצור מקומי של דלקים אלא של תזקיקים.

ישעיהו בן-יהונתן: יש בנזין, יש סולר.

ישעיהו בן-יהונתן: הנושא הזה הובא לכאן והוסכם עליו לגבי בלו.

ישעיהו בן-יהונתן: על מזוט יש שיעורי מס נמוכים מאוד.

סמדר אלחנני: כי זה חומר גלם, ועל יצור ביקשתם חשמל.

ישעיהו בן-יהונתן: אני לא מעלה את המסים, אני מסביר מה היה ומה קיים.

ישעיהו בן-יהונתן: הבלו על מזוט הוא באגורות ובטונות, כך שזה בטל בשישים.

ישעיהו בן-יהונתן: אבל היו הבדלים בין סוגי מזוט שההבדלים ביניהם הם באגורות.

ישעיהו בן-יהונתן: אמרנו שאין היגיון, ולמען היעילות והפשטות וגם מהבחינה הכלכלית אסור לעשות אפליה, גם אם זה לסכומים נמוכים.

ישעיהו בן-יהונתן: רצינו לייעל, ולכן החלטנו לגבות שיעור מס ממוצע ומשוקלל, לא גבוה ולא נמוך, כדי שלא נקבל תוספת הכנסות, ונשאיר את אותו מס כפי שהוא קיים היום.

ישעיהו בן-יהונתן: קבענו מס שהוא ממוצע של אותם שיעורי מסים נמוכים שהיו עד היום.

ישעיהו בן-יהונתן: מצאנו שנכון שמטבע הדברים כשאתה עושה ממוצע על חלק זה עולה קצת ועל חלק זה יורד קצת.

ישעיהו בן-יהונתן: אותו המזוט שהעלינו הוא הגרוע, כי לא רצינו לתת לו עדיפות.

ישעיהו בן-יהונתן: זה אושר כאן בעבר בלי בעיות, ועכשיו הנושא עולה שוב כי לא ציינו שזה גם מס קנייה ושזה בעצם אותו מס.

ישעיהו בן-יהונתן: ההבדלים הם דקיקים, ואם מדובר בחברות שיכולות להפסיד קצת כתוצאה מהשינויים האלה, אנחנו לא נמנע את השיפור ואת הייעול.

ישעיהו בן-יהונתן: אני מבקש לאשר את זה, כפי שאושר גם המזוט.

יהודה היימן: אני מהתאחדות התעשיינים.

יהודה היימן: אנחנו מברכים על כך שאגף המכס אמר שהם ינסו להתייעל.

יהודה היימן: יש בזה גם תמיכה באיכות הסביבה, שגם הוא צריך כנראה חיזוק.

יהודה היימן: המשחק הזה של סכום אפס של כלל המסים הוא נכון, אלא שיש חמישה מפעלים שהם הצרכנים הגדולים של מזוט שייפגעו.

יהודה היימן: במפעלי ים המלח, למשל, מדובר על פגיעה בהיקף של 600 אלף שקלים, שזה אולי כסף זניח.

ישעיהו בן-יהונתן: לנו יש נתונים אחרים.

יהודה היימן: אני מניח שהם קרובים מאוד לנתונים האלה.

יהודה היימן: מדובר על חמישה מפעלים שייפגעו, ועוד מאות מפעלים אחרים שייהנו.

יהודה היימן: הנושא של הבלו ומס קנייה קיים כבר עשרות שנים.

יהודה היימן: בעוד כשנתיים ייכנס הגז הטבעי למדינת-ישראל וכל הנושא של המזוט כנראה ייעלם מהמדינה, כי הגז הטבעי יחליף בראש ובראשונה את המזוט.

יהודה היימן: לכן היה אפשר לחכות שנה וחצי או שנתיים והעניין הזה היה נפתר ממילא, בלי ליצור זעזועים מיותרים בענף הזה.

יהודה היימן: אבל נראה שזה מאוחר מדי.

סמדר אלחנני: בפועל זה כבר עובד כבר חודשיים.

יהודה היימן: את משלמת חצי מיליון שקלים יותר.

סמדר אלחנני: אנשי ים המלח מכירים אותי, והם לא פנו אלי.

יהודה היימן: הם לא היו ערים לנושא הזה.

יהודה היימן: גם אנחנו לא היינו ערים לנושא עד אתמול.

יעקב ליצמן: נצביע על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 43), התשס"א-2001.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין

יעקב ליצמן: תיקון מס' 43 אושר.

יעקב ליצמן: 4.

יעקב ליצמן: צו מע"מ (תיקון) (פטור לטובין במסגרת הסכם בין ישראל לפדרציה הרוסית בדבר מרכזי תרבות)

יעקב ליצמן: הנושא הבא הוא צו מע"מ (תיקון) (פטור לטובין במסגרת הסכם בין ישראל לפדרציה הרוסית בדבר מרכזי תרבות).

ישעיהו בן-יהונתן: זה הסכם שמטרתו היא בעיקר לא לייבא מרוסיה, אלא לאפשר לרוסיה לסייע לכל היהודים בבתי הכנסת, במרכזי תרבות.

יוסף יצחק פריצקי: מה זה מרכזי תרבות?

ישעיהו בן-יהונתן: מקומות כמו הסוכנות היהודית, שעושים בהם כל מיני פעולות.

ישעיהו בן-יהונתן: מדובר בצד הפורמלי של היחסים בין המדינות.

יוסף יצחק פריצקי: אם ממשלת רוסיה מחליטה להקים פה מרכז תרבות לעידוד מורשת סטאלין, או משהו בסגנונות מעניינים שכאלה, האם האנשים שלהם יקבלו פטור ממס על מיטלטלין ועל רכב?

יוסף יצחק פריצקי: אני לא מבין מה ההגדרה של "מרכז תרבות", כי תחת המלה "תרבות" אתה יכול להכניס מה שאתה רוצה.

סמדר אלחנני: בין נציגויות דיפלומטיות יש הסכמים הדדיים שפטורים ממס ליבוא אישי.

סמדר אלחנני: הרי מרכזי התרבות האלה הם של מדינה.

ישעיהו בן-יהונתן: לא, מדובר בסוכנות היהודית.

צבי לביא: חזרתי אתמול מרוסיה, ואם רוצים לקדם את היחסים שלנו אתם צריכים לאפשר את הדבר הזה.

צבי לביא: זה היתר בשבילנו להקים שם את המרכזים, ויש הרבה בעיות בתחומים האלה.

יעקב ליצמן: מי בעד התיקון הזה?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – 1

יעקב ליצמן: התיקון אושר.

יעקב ליצמן: 5.

יעקב ליצמן: הצעת הוועדה בדבר החברה לתרבות, תיעוד ומחקר

יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש להציע הצעת החלטה.

יוסף יצחק פריצקי: האגודה לטיפוח חברה ותרבות עושה פעולות נהדרות.

יוסף יצחק פריצקי: קרה כאן משהו שהוא לא נורמלי.

יוסף יצחק פריצקי: בתקנה התקציבית היה חצי מיליון והתקנה נעלמה בדרך.

סמדר אלחנני: אבל התקנה לא יכלה להיות ספציפית להם.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא מדבר עכשיו על האגודה.

יוסף יצחק פריצקי: היתה תקנה תקציבית של משרד הבריאות, המדע והספורט, שהיתה עוד במשרד החינוך והתרבות, ששמה "ארגונים התומכים במורשת".

יוסף יצחק פריצקי: התקנה הזאת ריקה, אין בה כסף.

יוסף יצחק פריצקי: אני מציע שוועדת הכספים תפנה למשרד האוצר להכניס כסף לתקנת מורשת במשרד התרבות, המדע והספורט.

יוסף יצחק פריצקי: אני מניח שוועדת התמיכות תדון לפי השיקולים הענייניים, וזה בסדר.

יעקב ליצמן: האם בכל הדיונים האלה אי-אפשר לפנות אל משרד החינוך ואל משרד האוצר ביחד ולהעביר את חצי מיליון השקלים?

יוסף יצחק פריצקי: מבחינתו הוא בסדר, הוא ראה מקום שאפשר לחסוך.

ישראל כץ: זה הופך את זה לאופרטיבי מצדנו.

יוסף יצחק פריצקי: זה לא הופך את זה לאופרטיבי לכלום, צריך לפנות למשרד האוצר.

יוסף יצחק פריצקי: ועדת התמיכות אמרה שהיא תשמח לתת למי שמגיע.

יוסף יצחק פריצקי: הסיכום הוא: "הוועדה קוראת למשרד האוצר לתקצב את התקנה הגורפת במשרד התרבות, המדע והספורט בסכומים שהיו בשנים שעברו ולהחזיר לתקנה הזאת חצי מיליון שקלים שנלקחו מן התקנה עוד בשנת הכספים שעברה עקב הפיצול בין המשרדים".

יוסף יצחק פריצקי: כשהתקנה תתוקצב יש 20 עמותות, אבל זאת לא בעיה שלי.

יעקב ליצמן: אנחנו מאשרים את הסיכום הזה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: הישיבה נעולה.