ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 246, 2001-03-21 11:30

ישראל כץ: שלום לכולם.

ישראל כץ: אני שמח לארח כאן את שרת התעשיה והמסחר.

ישראל כץ: אני רוצה לשלוח לך מכאן תנחומים, גם בשם הוועדה וגם בשמי.

ישראל כץ: אני רוצה לאחל לך הצלחה מלאה בתפקיד.

ישראל כץ: משרד התעשיה והמסחר הוא אחד המשרדים החשובים.

ישראל כץ: זה משרד שמטרתו העיקרית לספק תעסוקה כדי שלהרבה משרדים אחרים, שבאים אחרי כן לקבל תקציבים, תהיה פחות דרישה לתקציבי מצוקה.

ישראל כץ: נכון שהמשרד הזה לא קובע בלעדית את מצב המשק.

ישראל כץ: גברתי השרה, אנחנו מכירים את הפעילות שלך בעבר, כשקיבלת 90 מיליון שקל תוספת לאיכות הסביבה, ואני מניח שהתוספות שתצליחי להשיג במשרד התעשיה והמסחר תהיינה גדולות יותר.

ישראל כץ: קיבלנו מכתב מראש עיריית אופקים, ויש עוד פניות נוספות, שנזעק על הקיצוצים ועל היעדר אפשרות להתפתח ולהתמודד עם המצב הקשה ששורר, ושלצערנו כנראה ישרור אף יותר במשק בטווח הנראה לעין.

אבשלום וילן: אין לך שום בעיה.

אבשלום וילן: האופוזיציה הגישה שורת הסתייגויות בדיוק בנושאים האלה וכל מה שנותר הוא רק לאמץ את המספרים והכל היה בסדר.

ישראל כץ: לכן אנחנו כאן.

ישראל כץ: אולי נשת

ישראל כץ: כנע תוך כדי הדיון לתמוך בחלק.

ישראל כץ: קראתי היום בעיתונים שהשרה עושה מאמצים להגדיל את התקציב, עכשיו או בהמשך.

ישראל כץ: אנחנו נהיה בוודאי שותפים לעניין הזה.

ישראל כץ: ברשותך, אנחנו נשמח לשמוע אותך ואת מנכ"ל המשרד.

ישראל כץ: לאחר מכן חברי הכנסת יתייחסו.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש הוועדה, תודה רבה לך על דברי הנחמה ועל כך שאתה מאחל לי הצלחה בתפקיד.

דליה איציק: אני זקוקה להערכה הזאת מאוד.

דליה איציק: חברי חברי-הכנסת, שר האוצר לשעבר, מנכ"ל משרדי, המדען הראשי, חברי במשרד, בוקר טוב.

דליה איציק: העובדה שנתוני המשק הם כאלה שאינם מבשרים לנו טובות, והעובדה שיש קשר הדוק ביותר בין המצב בטחוני לבין המצב שלנו במשק, היא עובדה שצריכה לעמוד לנגד עינינו.

דליה איציק: אין לנו שום סיבה להיות אופטימיים.

דליה איציק: ובכל זאת, שרים וחברי כנסת צריכים לשאול את עצמם: במה שתלוי בנו מה אנחנו יכולים לעשות יותר טוב.

דליה איציק: שהרי לא ממש תלוי בנו מה אדון ערפאת יעשה.

דליה איציק: כל הדברים הללו קשורים זה בזה וקשורים זה לזה.

דליה איציק: השאלה הנשאלת היא מה אנחנו עושים באותם תחומים שתלויים בנו.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש הוועדה, אנחנו אוהבים מאוד, ואולי בדין ובצדק, לדבר על קו עימות צבאי, קו עימות מדיני.

דליה איציק: אנחנו מעולם לא מדברים על קו עימות חברתי.

דליה איציק: יש לנו מקומות בהם קו העימות החברתי הוא פצצת זמן חברתית.

דליה איציק: ב-1973 אנחנו היינו המדינה השוויונית ביותר והיום אנחנו המדינה האי-שוויונית, מספר 2 מלמעלה ואנחנו צועדים בגאווה למקום הראשון.

דליה איציק: כשאתה מוסיף על כל המתחים הללו - אשכנזים-ספרדים, דתיים-חילוניים, חרדים-לא חרדים, ציונים-לא ציונים, ערבים-יהודים - את המתח הזה, אנחנו עלולים למצוא את עצמנו במצב נוראי.

דליה איציק: היום יש כינוס של כל הארגונים החברתיים בסיסמא ש"הפנתרים השחורים" חוזרים חזרה.

דליה איציק: זה לא נולד סתם ככה.

דליה איציק: ראש הממשלה הקודם, מר אהוד ברק, היה אומר: צריך לתת להם חכות.

דליה איציק: אנחנו מדברים יפה מאוד ובראש שפתותינו לצמצם את האבטלה ולתת להם את אותן חכות.

דליה איציק: חכה בעיני בראש ובראשונה זה כלי חינוכי, זה חינוך.

דליה איציק: כשיש למישהו תעודת בגרות או כשיש לו תואר ראשון - זה איזה סיכוי, לא מחוייב, אבל לפחות סיכוי ראשוני לכניסה לחברה מן הסוג שלנו.

דליה איציק: אבל יש כמיליון אנשים במדינת ישראל - ואת זה מר אהוד ברק לא הבין לצערי הרב - ששום חכה כבר לא תעזור להם.

דליה איציק: אלה אנשים, אם תרצו, ואני אהיה מאוד אישית, כמו אמא שלי או אנשים רבים במדינת ישראל הדומים לאמא שלי, ששום חכה לא תעזור להם.

דליה איציק: הם בגיל מסויים, הם כבר לא ירכשו כנראה עבודה.

דליה איציק: ומה לעשות, מדינת ישראל כדי לכבד את עצמה ולכבד אותם צריכה לסייע להם.

דליה איציק: אבל יש כמיליון אנשים אחרים שהם בדרך להיות אבודים לנו.

דליה איציק: אני תמיד אומרת שמחנך בהגדרה לא יכול לומר על תלמידו שהוא מקרה אבוד.

דליה איציק: אחרת הוא לא מחנך.

דליה איציק: מחנך נועד וקיים בשביל לשנות.

דליה איציק: הוא בהגדרה איש המאמין ביכולתו של הילד להשתנות.

דליה איציק: יש הבטחה של שר האוצר הקודם להוסיף לפחות את התקציב לתוכנית "עידוד" - ההבטחה הזאת מונחת כאן בפני - בשנת 2001.

דליה איציק: מדובר בערך ב-83 מיליון שקל שקוצצו.

דליה איציק: העובדה שלא היה שר במשרד במשך כ-9 חודשים נוצלה יפה מאוד על-ידי האוצר.

דליה איציק: אני מניחה שאם היה שם שר, הדברים לא היו נראים כך.

דליה איציק: אבל איפה קיצצו?

אברהם-בייגה שוחט: אולי הדברים היו נראים יותר גרוע.

דליה איציק: ניתנה הבטחה שלך, אלא אם כן ההבטחה מחייבת רק את השומע.

אברהם-בייגה שוחט: היתה הבטחה להוסיף 35 מיליון שקל.

דליה איציק: גם 35 מיליון שקל לא החזרתם.

דליה איציק: תיכף המנכ"ל יסבר את אוזניכם עם פרטים יותר מדוייקים.

דליה איציק: בוודאי שאי אפשר לדבר על צמיחה, אבל אי אפשר לדבר גם על צמצום אבטלה.

דליה איציק: חברה כמו שלנו היא פצצת זמן חברתית מתקתקת.

דליה איציק: אני חוזרת ומזהירה, אני שומעת את האנשים הללו.

דליה איציק: אמרתי את זה גם בממשלה הקודמת אבל היו שם הרבה אוזניים ערלות, וזו אולי גם אחת הסיבות שאנחנו לא בשלטון.

דליה איציק: צריך לתפוס את העניין הזה.

דליה איציק: זה איננו תלוי רק בממשלה אך ממשלה קשובה יכולה לסייע.

אבשלום וילן: כמדומני שאתם בכל אופן בשלטון כעת, כבוד השרה.

דליה איציק: אני לא חותמת לך על זה ...

דליה איציק: אני תולה תקוות גדולות בממשלה הזאת רק במובן אחד.

דליה איציק: אני מאמינה שהיא הפיקה לקחים ולמדה ממה שאנחנו לא עשינו.

דליה איציק: אני יודעת שלהיות שר אוצר זה תפקיד כפוי טובה וקשה, וראיתי את חבר הכנסת שוחט.

דליה איציק: כל אחד מבקש משר האוצר וכל אחד רוצה.

דליה איציק: אני מאמינה באמונה שלמה שהבקשה שלי היא בקשה של ממש, היא בקשה אקוטית.

דליה איציק: אני לא מאמינה שממשלה יכולה לזוז בלי כנסת.

דליה איציק: אני יודעת שהכנסת הזאת עשתה הרבה overruling להרבה מאוד שרי אוצר, וגם כאן עשינו overruling לשר האוצר הקודם שיושב איתנו.

דליה איציק: חבר כנסת שחושב שיש לו רק אצבע, טועה.

דליה איציק: ועדת הכספים של הכנסת בוודאי טועה אם היא חושבת שהיא לא יכולה לסייע.

דליה איציק: לא מכובד ולא מקובל ששר בא ובעצם מבקש את הסיוע של ועדת הכספים נגד המקום שהוא יושב בו, הממשלה.

דליה איציק: אבל כנראה שאין מנוס ואין דרך אחרת.

דליה איציק: אני מבקשת את הסיוע שלכם להחזיר לאלתר לפחות את מה שקוצץ.

דליה איציק: תודה רבה לכם.

ישראל כץ: תודה רבה.

ישראל כץ: אני רוצה לנצל את ההפוגה כדי לברך את חברנו, חבר-הכנסת אפי אושעיה, על בחירתו כראש הסיעה הגדולה בכנסת.

ישראל כץ: חבר הכנסת שירי, אני רוצה להגיד לך כמרכז סיעת העבודה בוועדה, שכאשר יש לך שר אוצר לשעבר עם רקורד כל-כך מפואר ויושב-ראש סיעה תחת אחריותך, האחריות שמוטלת עליך היא כבדה מאוד.

ויצמן שירי: אנחנו עובדים בהרמוניה מלאה.

ראובן חורש: לא בכדי אני מתחיל את הצגת המשרד דווקא באותה נקודה של אי-שוויון בחלוקת הכנסות, שהשרה הזכירה אותה.

ראובן חורש: למרות שאנחנו חושבים שמשרד התעשיה והמסחר אמון גם על הצמיחה וגם על הקטנת אי-השוויון בחלוקת ההכנסות, בכל זאת, למרות שיש לנו בעיה בצמיחה, ותיכף אני אגיד כמה נתונים ---

אבשלום וילן: אני חייב לציין שזה לפני תשלומי העברה.

ראובן חורש: נכון, לפני תשלומי העברה.

ראובן חורש: בואו נאמר שמצב של חברה שבה תשלומי העברה סוגרים את פערי ההכנסה הוא מצב לא טוב, אבל לא ניכנס לזה.

אפי אושעיה: לאיזה מצב זה מביא אותנו?

ראובן חורש: זה מביא אותנו נדמה לי עדיין סמוך ל---

אבשלום וילן: יותר גרועים ממערב אירופה.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו במקום עשירי.

ראובן חורש: כרגע, היות ושר התעשיה והמסחר לא מטפל בתשלומי העברה - אלא אם מישהו רוצה לעשות סיבוב ולהגיד שאנחנו עושים תשלומי העברה, ויש גם כאלה - אי-השוויון בחלוקת ההכנסה הוא ברור.

ראובן חורש: השרה כבר הזכירה את מקומנו בעולם.

ראובן חורש: אני רוצה להפנות תשומת לבכם לכך שבשנת 1999 הכנסה ממוצעת של גבר יהודי היתה 8,410 שקלים.

ראובן חורש: אשה משתכרת בממוצע 20% פחות.

ראובן חורש: הכנסה ממוצעת של גבר לא יהודי היתה בתקופה זאת 4,440 שקלים.

ראובן חורש: זה לפני שפירטנו את אי-השוויון בקרב האוכלוסיה היהודית ובקרב אוכלוסיית המיעוטים.

ראובן חורש: אנחנו יודעים שאי-השוויון הזה הוא גדול.

ראובן חורש: בעצם הוא לא רק אי-שוויון בחלוקת ההכנסה או אי-שוויון בחלוקת העושר אלא הוא אי-השוויון ביכולת לסגור את הפערים.

ראובן חורש: מצב התעסוקה הצפוי לשנת 2001 לפי התחזיות הוא עגום.

ראובן חורש: האבטלה הולכת לעלות בהיקף של חצי אחוז בחודש בשנת 2001.

ראובן חורש: מספר הישובים שבהם האבטלה מעל 10% הולך וגדל.

ראובן חורש: חלקם הגדול של אותם 26 מוקדי אבטלה הוא בקרב ישובי המיעוטים, אבל גם בעיירות הפיתוח אנחנו רואים מספר גדול של מובטלים וגידול משמעותי כבר בין החודשים ינואר ופברואר.

ראובן חורש: בנוסף, אנחנו רואים ירידה משמעותית ודרסטית גם בתוצר הלאומי הגולמי וגם בתוצר העסקי, ירידה שהחלה ברבעון האחרון של השנה שעברה, בגין האירועים הבטחוניים, וממשיכה ומחריפה גם ברבעון הראשון של שנה זאת.

ראובן חורש: הירידה הזאת מלווה בירידה בשיעור גידול הייצוא.

ראובן חורש: מאחר והשוק המקומי הוא שוק מאוד מוגבל, ומאחר והשוק המקומי נמצא במיתון והיקף הקנייה של הישוב המקומי קטֶן, המפלט היחיד שלנו הוא שווקי הייצוא, כלומר לשם אנחנו צריכים להפנות את המאמצים שלנו, גם בימים שאין בהם מיתון אבל בוודאי בימי מיתון.

ראובן חורש: אנחנו רואים את הירידה בייצוא והיא לא מבשרת טובות לעניין התוצר הלאומי הגולמי שאותו ראינו קודם.

ראובן חורש: כבוד היושב-ראש כבר אמר שמשרד התעשיה והמסחר אמון על יצירת מקומות תעסוקה ולא על ספירת מובטלים.

ראובן חורש: למרות שאנחנו אמונים על יצירת מקומות תעסוקה ולמרות שאנחנו נכנסים עכשיו לתקופה שבה יצירת מקומות תעסוקה היא קשה ביותר, חלקו של משרד התעשיה והמסחר בתקציב המדינה הולך ופוחת.

ראובן חורש: תיראו את הירידה הדרסטית בשנת 2001 לעומת שנת 2000.

ראובן חורש: אנחנו יורדים לשיעור של קצת מעל 1%, לעומת 1.38% בשנה הקודמת, וזאת מ-1.7% ב-1997.

ראובן חורש: כלומר הירידה בחלקנו בתקציב המדינה הולכת וגדלה.

ראובן חורש: בוודאי ששר האוצר לשעבר יודע וחברי מאגף התקציבים יודעים את המאמץ הגדול שעשינו בשנת 2000, למרות הקיצוצים בתקציב, על מנת לתקוף את שתי הבעיות שאותן העליתי.

ראובן חורש: מאמץ עצום עשינו בסגירת הפערים, וכמו שאמרה השרה: לא רק לעניין קו העימות הגיאוגרפי אלא גם לעניין קו העימות החברתי, והפער הוא גדול מאוד, בעיקר בקרב המיעוטים.

ראובן חורש: רק דוגמא למה שניסינו לעשות ואנחנו רוצים להמשיך לעשות, וזה יקשה עלינו מאוד בהיעדר תקציבים.

ראובן חורש: אנחנו יזמנו העברה של מפעלים גדולים - שהגדרנו אותם מפעלי עוגן - בהחלטת ממשלה לאיזורי תעשיה חדשים בפריפריה, ל"נועם" ליד אופקים, לצבעים על-ידי בית-שאן, מתוך מגמה להחיות את אותם איזורי תעשיה ולמשוך אליהם תעשיה נוספת, בנוסף לתעשיית העוגן.

ראובן חורש: יצאנו עם תוכנית משותפת עם משרד האוצר להבאת מפעלי היי-טק לנגב בצורה שאני חושב שהיא מאוד מקורית.

ראובן חורש: אני לא רוצה להיכנס אליה, אבל אנחנו חושבים שניראה בקרוב התחלה של מפעלים שמאופיינים באיכות תעסוקתית גבוהה, ולכן בשכר גבוה, אחד בנגב ואחד בקו העימות, במסגרת אותה תוכנית.

ראובן חורש: אנחנו יזמנו ותמכנו בהעברת שני מפעלים עתירי טכנולוגיה ממרכז הארץ לקו העימות במסגרת החלטת הממשלה לחיזוק קו העימות.

ראובן חורש: כמו כן הגדלת המענקים, גם מענקי המחקר והפיתוח וגם ההנחות באיזורי התעשיה באותם מקומות.

ראובן חורש: כלומר, אנחנו רואים את הקטנת הפערים כצעד הכרחי המלווה את הגדלת הצמיחה.

ראובן חורש: והנה, מה אנחנו רואים?

ראובן חורש: מאמצים הגדולים שאנחנו עושים נתקלו בשנת 2000, ויתקלו בשנת 2001, במכשולים.

ראובן חורש: אם הכנסת לא תלחץ על הממשלה להגדיל את תקציבי משרד התעשיה והמסחר, אנחנו רואים קיצוץ של 40 מיליון שקל באיזורי פיתוח וכן קיצוץ של 35 מיליון שקל בתוכנית "עידוד", שכולו עוסק במאמצים הפריפריאליים ליצירת תשתית.

ראובן חורש: הממשלה מדברת כל הזמן על הקצאות לתשתית.

ראובן חורש: רבותי, מה שאנחנו עושים במשרד התעשיה והמסחר זה תשתית.

ראובן חורש: תשתית זה לא רק כבישים.

ראובן חורש: תשתית זה גם איזורי תעשיה אטרקטיביים, איזורי תעשיה בפריפריה שימשכו תעשיה, שהיא בעצמה תעשיה איכותית.

ראובן חורש: אי אפשר לשים היום תעשיה איכותית בפארק תעשייתי שדומה למה שהיה לפני 30-40 שנה.

ראובן חורש: אף אחד לא יבוא לשם.

ראובן חורש: כלומר, הנתון הזה הוא נתון הכרחי אולם אנחנו מקוצצים בסעיף הזה כבר שנה שניה ברציפות.

ראובן חורש: רק להזכירכם שבשנת 2000 התקציב קוצץ ב-120 מיליון שקל באותם 3 רכיבים: באיזורי תעשייה, ב"עידוד" ובעידוד הייצוא.

ראובן חורש: אלה הם שלוש הרגליים שאנחנו עומדים עליהן ובלעדיהן אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר.

ראובן חורש: הטענה החשבונאית, האומרת שיש המון שטחים לשיווק בארץ, שיש עודף דונמים לתעשיה ולכן אין טעם שנשקיע בחדשים, היא טענה שנשמעת אבל היא כלל לא מובנת.

ראובן חורש: ישנן אכן קרקעות לשיווק לתעשיה אבל באיזורים שאין בהם ביקוש יותר.

ראובן חורש: נכון, אולי נעשתה בזמנו שגיאה ואולי לא היה צריך להשקיע שם.

ראובן חורש: היום אנחנו לא מסתכלים על העבר.

ראובן חורש: אנחנו מסתכלים על העתיד.

ראובן חורש: באותם איזורי תעשיה שיש בהם ביקושים, אנחנו חייבים להשקיע, ודווקא משום שאנחנו נכנסים למיתון.

ויצמן שירי: אנחנו לא נכנסים למיתון.

ויצמן שירי: אנחנו עמוק בתוך המיתון והולכים להיות עוד יותר עמוק.

ויצמן שירי: אני מסכים לדבריך.

ראובן חורש: הזמן הנכון להשקיע הוא בזמן המיתון כדי שאפשר יהיה לצאת ממנו.

ראובן חורש: לגבי הנושא השני שבו היה קיצוץ - חבר הכנסת אברהם שוחט היושב איתנו נתן הבטחה ואני בטוח שהיא תקויים.

ראובן חורש: אמנם כרגע זה לא בבסיס התקציב ואני קצת חושש מהבטחות שהן לא בבסיס התקציב.

אברהם-בייגה שוחט: ראש אגף תקציבים באוצר יודע שיש מחוייבות על 35 מיליון שקל.

אברהם-בייגה שוחט: אחרי העברת התקציב יעשו קצת תיקונים.

אפי אושעיה: לא 84 מיליון שקל?

אברהם-בייגה שוחט: זה הצירוף.

ראובן חורש: אני רוצה, רבותי חברי הכנסת, להדגיש עוד פעם שכל אותם כספים שמוגדרים כאן כעידוד בעצם צבועים כבר היום.

ראובן חורש: הם צבועים לקו העימות, לתוכנית המיעוטים ולטיפול הנקודתי.

ראובן חורש: כלומר היום אין לנו חופש בכלל.

ראובן חורש: אם היום אנחנו מאתרים בעיה בישוב מסויים, שמפעל רוצה לבוא אליו אבל הוא אומר שהוא לא יכול עם מערכת כזאת של איכות חיים - אנחנו לא יכולים יותר לעשות שום דבר.

ראובן חורש: הכסף כולו צבוע.

ראובן חורש: אין לנו חופש.

ראובן חורש: בשמחה ובאהבה צבענו את הכספים האלה אבל בשנה הקשה הזאת הם לא נותנים לנו גמישות.

ויצמן שירי: אני מבקש שתגיד משהו בעניין הטיפול הנקודתי.

ויצמן שירי: אני לא רואה את זה בספר התקציב.

ויצמן שירי: אני לא מדבר עדיין על עניין התקציב של מיליארד השקלים לשנה במגזר הערבי.

ויצמן שירי: עברתי על ספר התקציב ולא מצאתי את מה שחיפשתי, חוץ מתקציב מחקר ופיתוח תעשייתי, את כל התקציבים הלו בלי יוצא מן הכלל, כולל הדגל שאני כל הזמן מוביל.

ויצמן שירי: כל הזמן מזכירים לי שחוק עידוד השקעות הון, שעומד על 1.4, עומד היום על 878 מיליון שקלים.

ויצמן שירי: אני יודע שחלק גדול מזה כבר משועבד, כך שמי שהגיש נייר לשר האוצר ואמר שחוק עידוד השקעות הון שלי יכול לעלות עוד 300 מיליון שקל (אמרו בהתחלה מיליארד, אחר-כך ירדו ל-300 מיליון שקל), גם אם רוצים שזה יהיה 300 מיליון, אם חלק גדול מזה משועבד, ואם אני הקפצתי מ-24% ל-38%, וזאת המסגרת התקציבית, אני לא יודע על מה מפריחים מספרים וסיסמאות.

ויצמן שירי: זה התמודדות אחרת שלנו כסיעה מול שר האוצר.

ויצמן שירי: בסופו של דבר אם זה לא יהיה, אמרתי שאני לא אצביע בעד התקציב ואני אעשה הכל כדי שהתקציב לא יעבור.

ויצמן שירי: כל הזמן באים הנה עם סיסמאות: מקומות עבודה, ומבקר המדינה כתב על הנגב, ו"דופקים" את תושבי הנגב, וכל הזמן חוזרים על המנטרה הידועה: נגב, נגב.

ויצמן שירי: הוא כותב בשנים 1997-1998 שבכל המשרדים הממשלתיים יש תקציב של 3,680 שקל פר כל תושב בנגב - זה נפלא.

ויצמן שירי: אני מכפיל את זה בכמעט 600,000 תושבי הנגב, כולל המגזר הבדואי, שהמצב שלו קטסטרופלי, ואני מגיע לפער של כמעט 2.5 מיליארד שקל.

ויצמן שירי: אני לא מדבר על 2.5 מיליארד.

ויצמן שירי: אנחנו מסתכלים על המספרים המצחיקים הללו.

ויצמן שירי: בנוסף לזה, לכם הרי יש גם חלק בטיפול הנקודתי.

ויצמן שירי: התקציב של הטיפול הנקודתי הכללי צריך להיות 1.1 מיליארד שקלים אך אותי מעניינת חלקת אלוהים הקטנה שלי.

ויצמן שירי: כמובן ש-50% מהישובים הכלולים בטיפול הנקודתי מצויים בנגב.

ויצמן שירי: כמו אתמול, גם בתקציב משרד התשתיות הלאומיות אנחנו לא רואים שבטיפול הנקודתי מופיע ולו שקל אחד.

ויצמן שירי: לך תחפש את הכסף.

ויצמן שירי: שלא נדבר על מיליארד השקלים, שזה החלק היחסי של התוכנית שאושרה בממשלה על 4 מיליארד שקלים למגזר הערבי.

ויצמן שירי: אני לא רואה שום סעיף שבו זה מופיע.

ויצמן שירי: גם לא בתת-סעיף.

ויצמן שירי: למה?

ויצמן שירי: כי אמרתי, חוץ מהעניין של מחקר ופיתוח, שזה גדל, וגם כן רק בסכומים מצחיקים, כל השאר לא flat אלא יותר קשה מ-flat.

ויצמן שירי: כיסחו את הכל.

ויצמן שירי: אתה לקחת את ה-40 מיליון שקל ואני מסתכל על מרכז השקעות, על פעולות שונות לפיתוח השווקים לייצוא, על מכון הייצוא, ועל תמיכה בתעשיה (סעיף שבו יש 277 מיליון במקום 317 מיליון).

ויצמן שירי: כל הסעיפים, בלי יותר מן הכלל, קוצצו בתקופה שיש בה מיתון ואבטלה, שכנראה עוד יגדלו.

ויצמן שירי: אני אומר בפעם המאה שאני מחוייב לקואליציה, מחוייב לממשלה, אבל מחוייב קודם כל למצפון שלי, זה הדבר הראשון.

ויצמן שירי: אני לא אצביע בעד שום תקציב.

ויצמן שירי: ככל שזה תלוי בי, לא אאשר את התקציב של המשרד הזה ולא את התקציב של משרד החינוך ושל משרד התשתיות הלאומיות.

ויצמן שירי: לא אאשר כלל את התקציב כי זה הפך להיות בדיחה.

ראובן חורש: הרשה לי להשלים.

ראובן חורש: אני כבר אומר לכם עכשיו, הקיצוץ של אותם הסעיפים שהזכיר חבר הכנסת שירי, אותם שלושה סעיפים עיקריים עליהם מדובר: בפיתוח, בעידוד ובשיווק, קיצצו השנה, עם ה- flat'ים ועם התפעולים, 140 מיליון ש"ח, כאשר בשנה שעברה אותם סעיפים קוצצו ב-120 מיליון ש"ח, וזה מצטבר.

אברהם-בייגה שוחט: מה קרה לייצוא בשנה שעברה?

ויצמן שירי: זה לא היה בתקציב של משרד התעשיה והמסחר.

ויצמן שירי: הייצוא גדל בצורה משמעותי בתחום האלקטרוניקה.

ויצמן שירי: אל תהיה גאה בתקציב הזה.

אברהם-בייגה שוחט: אני שואל אותו מה קרה לייצוא.

אברהם-בייגה שוחט: זה הכל.

ראובן חורש: בשנה שעברה הייצוא התעשייתי בהיי-טק גדל ב-42% והייצוא הכולל גדל ב-20%, כאשר התעשיות המסורתיות גדלו ב-10%.

ראובן חורש: כל זה קרה עד ספטמבר.

ראובן חורש: מאז ספטמבר יש ירידה.

ויצמן שירי: זה בזכות האוצר?

אברהם-בייגה שוחט: לא, זה בזכות חבר הכנסת שירי.

ויצמן שירי: לא בזכותי.

ויצמן שירי: גם לא בזכותי המדינה נראית כפי שהיא נראית.

ראובן חורש: המשרד הזה צריך גם לפעול.

ראובן חורש: יכולה להיות עליו בקורת, יכולה להיות בקורת על כל משרדי הממשלה, על היעילות ועל מספרי עובדים.

ראובן חורש: אבל לא יתכן שתקציבו התפעולי של משרד הוא 160 מיליון שקל והוא יידרש לקצץ בתקציב התפעולי שלו 10 מיליון שקל, כאשר משרד אחר, כמו משרד האוצר, שהתקציב התפעולי שלו הוא 1.3 מיליארד שקל נדרש לקצץ 10 מיליון שקל ואף משרד ראש הממשלה, שהתקציב התפעולי שלו 600 מיליון שקל מקצץ רק 2 מיליון שקל.

ראובן חורש: נכון שזה בטל בשישים לעומת עשרות המיליונים של הפיתוח אבל מישהו צריך לעשות גם את העבודה כדי לממש את מה שאנחנו רוצים לעשות.

דליה איציק: עוד לא קרה לי דבר כזה בחיים.

דליה איציק: בכל זאת הייתי סגנית ראש עיר, הייתי שרה לאיכות הסביבה, עשיתי כמה דברים בחיים.

דליה איציק: באתי למשרד ואמרתי שאני צריכה מהדקים.

דליה איציק: שאלתי את המזכירה למה אין מהדקים והיא אמרה לי: אין.

דליה איציק: יש אפס תקציב תפעולי.

דליה איציק: קראנו לחשב והוא ואמר: אין.

דליה איציק: אני מתביישת להגיד לכם, אין אפילו נייר טואלט.

דליה איציק: האוצר פשוט שוחט אותנו, לא מאפשר לנו לזוז.

ראובן חורש: את העניין של איזורי הפיתוח ותוכנית העידוד אני אבקש ממר משה מרחביה להבליט.

ויצמן שירי: לא אמרת דבר על העניין של חוק עידוד השקעות הון, שמ-1.4 בממוצע זה עומד על 870 מיליון שקל.

ראובן חורש: היתה פה ירידה של התחייבות מזומנית ל"אינטל" שנגמרה.

ויצמן שירי: כל שנה התקציב היה בסדר גודל כזה.

ויצמן שירי: זה לא מה שקרה היום עם "אינטל".

ויצמן שירי: "אינטל" זה מ-1996 והמצוקה היום היא יותר גדולה ממה שהיא היתה ב-1996.

ראובן חורש: אני רוצה להצביע על עוד נקודה אחת בעניין איזורי הפיתוח.

ראובן חורש: הקיצוץ באיזורי תעשיה הוא יותר גדול משום שחלק גדול מהתקציב שלנו הוא הוצאה מותנית בהכנסה.

ראובן חורש: היתה הערכה של הכנסה של 170 מיליון שקל אך כעת אנחנו מעריכים שההכנסה תהיה 60-70 מיליון שקל.

ראובן חורש: כל אותם איזורי תעשיה שאתה לא יכול למכור, כמו בעטרות או בברקן, ואין לנו שם תקבול, כלומר מה שנשאר לנו בעצם הוא עוד 100 מיליון פחות ממה שכתוב.

ראובן חורש: כלומר, באיזורי תעשיה אנחנו במצב קשה.

ראובן חורש: מר משה מרחביה, בבקשה.

משה מרחביה: מינהל איזורי פיתוח מופקד על פיתוח התשתיות בפריפריה.

משה מרחביה: אני רוצה להתמקד פה בשני תחומים במסגרת הפעילות.

משה מרחביה: הראשון הוא פיתוח התשתיות לפארקי התעשייה.

משה מרחביה: הכוונה היא פיתוח תשתיות ליצירת סביבת עבודה מושכת לתעשיה, כדוגמת עומר, תפן, טרדיון(?) וכיוצא בזה.

משה מרחביה: אבל רבים מאיזורי התעשיה בפריפריה הם לא במצב הזה כי הם לא נבנו בשנים האחרונות כשהיה יותר תקציב.

משה מרחביה: מוכנות וזמינות פיתוח מתמדת מעניקות לפריפריה יתרון תחרותי בהבאת מפעלים חדשים.

משה מרחביה: הזמינות היא שמעניקה את ההזדמנות.

משה מרחביה: אם אין זמינות - אין סיכוי להזדמנות.

משה מרחביה: כיום יש חסר גדול של פיתוח שטחי תעשיה בפריפריה, בהיקף של 700 מיליון שקל.

משה מרחביה: אם תסתכלו בגרף על המסך, רואים את השחיקה המתמשכת מאז 1996, שהיתה שנת שיא (כך היו גם השנים 95, 94 ו-93).

משה מרחביה: אז בין השאר נבנו אותם איזורי תעשיה שנקבתי קודם בשמם.

משה מרחביה: מאז 1996 ישנה שחיקה דרסטית מתמשכת, גם בהיקף הפעילות וגם בפער שעליו דיבר המנכ"ל בין הרשאה לבין הוצאה, כלומר הבאת הכנסות כתנאי למימוש ההרשאה.

משה מרחביה: משמעות הקיצוץ היא אי-עמידה בהתחייבות ליזמים שקיבלו קרקע, הקימו מפעלים ושילמו כסף כפי שנדרש מהם; אי קידום תשתיות ליזמים חדשים; וכפי שאמרתי, הפחתה משמעותית בסבסוד הוצאות הפיתוח.

דליה איציק: שלא נדבר על כך שאין אף הפעלה חדשה של שום פרוייקט.

משה מרחביה: אין ספק שהנתונים האלה מצמצמים את היתרון התחרותי שהיה קיים בעבר ויש בכך תרומה משמעותית למצב התעסוקה והאבטלה כיום בפריפריה.

משה מרחביה: תוכנית נוספת שהוזכרה, תקציב עידוד, טיפול ממוקד - זה חלק מהמלצות ועדת גבאי, שבין שאר המלצותיה המליצה על תקציב שנתי של כ-100 מיליון ש"ח לביצוע פרוייקטים תשתיתיים חיוניים בפריפריה, כל זה כחלופה להקטנת המענקים בחוק לעידוד השקעות הון.

משה מרחביה: במסגרת התוכנית הזאת בוצעו עד היום בישובי הפריפריה מנחתי תעופה, מתקני ביוב ---

ישראל כץ: תקציב עידוד היה בעקבות אותה משנה שקיצצה בגובה המענקים להשקעה וזו היתה התמורה בעצם לאיזורי הפיתוח.

ישראל כץ: ברגע שזה נשחק אז הורידו את גובה המענק ומצד שני לא עמדו בהתחייבות.

ישראל כץ: האם יש מפעלים או יוזמות שכתוצאה מזה לא התממשו?

משה מרחביה: זה לא שייך.

משה מרחביה: הרציו של ועדת גבאי היה לא לתת את המענקים רק לתעשיה אלא לטפל במכלול הבעיות של איזורי הפיתוח, שזה ביחד יסגור את הפערים.

משה מרחביה: בשקף הזה רואים שוב את אותה ירידה - הבטחות מול מימוש.

משה מרחביה: בשנת 2001 יש צורך ב-200 מיליון ש"ח על מנת לעמוד בהתחייבויות.

משה מרחביה: ברור שקיצוץ התקציב יעמיד בספק סיום פרוייקטים וביצוע, הפעלת פרוייקטים חדשים, שהם תיקים מוכנים לביצוע, וצירוף ישובים נוספים, שהובטח להם בהבטחות שלטוניות כאלה או אחרות שהם יצטרפו.

משה מרחביה: ברור שאין מה לדבר על כך כעת, כפי שנאמר על-ידי המנכ"ל ועל-ידי השרה, משום שהכל מחוייב.

משה מרחביה: לא רק שהכל מחוייב, גם מה שמחוייב לא מכוסה.

משה מרחביה: יש הפרשים משמעותיים, שאפשר לראות אותם פה.

דליה איציק: אני רוצה לומר ברשותך, אדוני היושב-ראש, שנפגשתי עם פורום עיירות הפיתוח מהדרום.

דליה איציק: ישב שם גם מר משה מרחביה.

דליה איציק: פקידים הם כמו שרי ממשלה, לעתים פחות טובים או יותר טובים, לפעמים יותר יעילים או פחות יעילים.

דליה איציק: אפשר להרחיב ולדבר על מה שקורה לפקידות במדינת ישראל.

דליה איציק: אבל מר משה מרחביה, שישב שם, גם בפניו וגם אחרי שהוא יצא אמרו לי: אין לך מושג כמה הוא משתדל וכמה הוא עושה.

דליה איציק: למה אני אומרת את זה?

דליה איציק: לא בגלל מר משה מרחביה אלא בגלל שהתוכנית הזאת כל-כך מלווה בלב וברגש.

דליה איציק: כל גרוש שמושקע שם הוא חיוני.

דליה איציק: אני, אגב, לא מאלה התומכים בזריקת כסף.

דליה איציק: אני לא מאמינה בשיטה הזאת.

דליה איציק: אני מאמינה בצורך להעניק לאנשים את אותם כללי עבודה בסיסיים כדי שיוכלו לעבוד.

דליה איציק: מה גם שהמרחק הוא פונקציה נוראית.

דליה איציק: אומרים לי יזמים בצורה מפורשת: עזבי אותי, עד שאני אגיע לשם הנשמה תצא לי, עדיף לי מרכז הארץ.

דליה איציק: כשאומרים לי שהאנשים הפוליטיים - בעיקר מהמפלגה שלך, אדוני היושב-ראש - רוצים לפעמים לחבר כל מיני מקומות, אני שואלת: האם את באר-שבע כבר חיברתם לארץ?

דליה איציק: את נווה יעקב כבר חיברו לירושלים?

דליה איציק: כל היום רק עובדים על זה שמחברים ומחברים.

דליה איציק: לא צריך להסתובב הרבה זמן כדי לראות שזה פשוט שתי מדינות.

דליה איציק: לפעמים יש שם בעיות מקומיות ובעיות של הנהגה מקומי, כמו בהרבה מקומות.

דליה איציק: אבל אי אפשר להגיד שבגלל שיש שם בעיה מקומית אנחנו לא נטפל.

דליה איציק: יש גם בעיות כאלה, גם בצפון וגם בדרום, כמו בכל מקום.

ויצמן שירי: זה לא בעיה של הנהגה מקומית.

ויצמן שירי: אותם הכי קל להאשים.

אבשלום וילן: לפני שנתיים כשקיבלנו את התקציב - שליש מהתקציב הזה הלך לשטחים ולא לתוך עיירות הפיתוח.

דליה איציק: אני רוצה להוסיף שאני מאוד לא אהבתי את ההערה של חבר הכנסת רן כהן, שהוא ידידי וחברי ואני מאוד אוהבת אותו.

דליה איציק: אני חושבת שכאשר שר מגיע לתפקידו עליו להבין שהם אזרחי מדינת ישראל בדיוק כמו כולם, עד שאין החלטה אחרת.

דליה איציק: אם יש החלטה אחרת, שממשלת ישראל תהיה "עם ביצים" ותחליט שהיא מפנה אותם, וזה בסדר גמור.

דליה איציק: כל זמן שהם שם, אין לי רצון לחנוק אותם.

אבשלום וילן: יש הבדל גדול בין לתת חלק לבין לתת כשליש מתקציבי העידוד האלה, שכפי שהסביר מר מרחביה הלכו לשם ולא לעיירות הפיתוח.

דליה איציק: אתה תסמוך עלי שלא תהיה שם העדפה, אבל גם לא יהיה שם זלזול מבחינתי.

ויצמן שירי: על-פי החוק הקיים 3 דקות מכאן מקבלים 24% בחוק עידוד השקעות הון, וגם בדימונה ובמצפה רמון מקבלים 24%.

ויצמן שירי: שמישהו יסביר לי מי איבד שם משהו.

ישראל כץ: יש כאן מצב ממש מיוחד.

ישראל כץ: שאל חבר הכנסת וילן קודם משהו על תוצאות הבחירות ומי בשלטון.

ישראל כץ: אבל אתם שכללתם את זה, גברתי השרה.

ישראל כץ: אני אומר את זה רק על רקע ההערה.

ישראל כץ: גם היו תוצאות מסויימות לבחירות, אתם גם בשלטון, ואתם גם תוקפים את השלטון הקודם, רק שכחתם מי ישב שם.

ישראל כץ: זה כבר שכלול של השכלול.

ויצמן שירי: חלקים מתוכנו.

ישראל כץ: עד כמה שאני יודע המפלגה שלי, שלא צריך להגן על כל מה שהיא עושה, אבל היא לא היתה בשנים האחרונות בשלטון.

ישראל כץ: קצת קשה לתקוף אותה על זה.

ויצמן שירי: אתה מדבר על שנים אחרונות?

ויצמן שירי: מדובר על פחות משנתיים.

ויצמן שירי: שנים אחרונות?

ויצמן שירי: זה לא 10 שנים.

דליה איציק: הליכוד אף פעם לא קולט שהוא היה 20 שנה בשלטון.

דליה איציק: תשאל אותם, הם בטוחים שמאז בגין הם לא היו בשלטון.

ישראל כץ: השר לשעבר רן כהן, שהוא שר מאוד חרוץ אבל באמת היינו חלוקים עליו בעניין הזה, בא והכריז הכרזות לגבי השקעות ביש"ע ועברו כבר שנתיים מאז ההכרזות ---

דליה איציק: אגב, למעשה הוא לא עשה כך.

דליה איציק: הוא היה מאוד בסדר.

ישראל כץ: אי אפשר להאשים את יש"ע בזה שאין תקציב להשקעות.

ישראל כץ: אולי אפשר להאשים את כל הממשלות על שאין תשתיות בערי הפיתוח.

ויצמן שירי: אשמים אלה שעשו את מה שעשו.

ויצמן שירי: מבקר המדינה כתב בצורה ברורה על הנגב מול תושבי יש"ע.

ויצמן שירי: הוא כתב.

ויצמן שירי: לא אני כתבתי.

ישראל כץ: אני מכבד את ההערה של השרה.

ישראל כץ: אני מכבד את המדיניות שהשרה הודיעה עליה לגבי השוויוניות של כלל אזרחי ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להעיר 2-3 הערות.

אברהם-בייגה שוחט: מכיוון שנפתחו פה דברים ברמה הכוללת, במקרו, ונאמר שאחד מתפקידי המשרד לדאוג לרמת האי-שוויון ודברים מהסוג הזה, אז אין ספק שאם תהיה תעשיה יותר טובה שתשלם משכורות יותר טובות להרבה יותר אנשים אז מדד האי-שוויון יהיה יותר סימפטי.

אברהם-בייגה שוחט: אבל זה לא תפקידו של המשרד.

אברהם-בייגה שוחט: זה גם לא בסדר העדיפויות הראשון שלו.

אברהם-בייגה שוחט: רמת האי-שוויון גדלה במדינת ישראל גם בגלל קבוצה מסויימת, בעשירון העליון, שהרוויחה הרבה יותר כסף.

אברהם-בייגה שוחט: זה המגזר שמאוד רצינו שירוויח הרבה כסף.

דליה איציק: דווקא מעניין שאתה אומר שאין זה תפקידו של המשרד.

דליה איציק: מאוד מעניין.

דליה איציק: אז של מי?

אברהם-בייגה שוחט: אני מייד אסביר לך.

אברהם-בייגה שוחט: אסביר לך עוד כמה דברים, אבל תני לי לגמור לדבר.

ויצמן שירי: של משרד העבודה והרווחה.

אברהם-בייגה שוחט: רמת האי-שוויון עלתה בגלל התעשיות הטכנולוגיות, ששילמו הרבה בעשירון העליון.

דליה איציק: נכון.

דליה איציק: נו, אז מה?

דליה איציק: זה לא סותר את מה שאמרנו.

אברהם-בייגה שוחט: אני אגיד מה שאני חושב.

אברהם-בייגה שוחט: שמעתי מה את אמרת ואני מגיב על כך.

אברהם-בייגה שוחט: אני גם אגיב על מה שאמרתי, על המדיניות הכלכלית, שצריך ללמוד מהשגיאות.

אברהם-בייגה שוחט: רק צריך לקרוא את הנתונים, מה קרה בשנה שעברה עד האינתיפדה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל זה כנראה מסובך מדי, לקרוא גם את הצמיחה, כמה מקומות עבודה נוצרו, מה היה קצב ההשקעות, כמה ייבוא הון היה.

אברהם-בייגה שוחט: אלה דברים "לא חשובים" למשרד.

אברהם-בייגה שוחט: חשוב למשרד להגיד שהוא מטפל ברמת האי-שוויון.

אברהם-בייגה שוחט: שנת 2000 היתה אחת השנים הטובות ביותר מאז קום המדינה למשק הישראלי.

אברהם-בייגה שוחט: את זה צריך לדעת ולא להכות על חטא ולא להגיד "טעינו" ולא לבלבל את הדברים האלה.

אברהם-בייגה שוחט: צריך לקרוא את הנתונים של בנק ישראל, של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, של האוצר, של המשרד שלך, כדי להבין בדיוק מה קרה בשנת 2000.

דליה איציק: אני מעדיפה לא לענות לך.

דליה איציק: אבל ששתיקתי לא תתפרש כאילו אני מסכימה איתך.

דליה איציק: תזכור שאתה כבר לא שר האוצר.

אברהם-בייגה שוחט: כדאי לקרוא את הנתונים.

אברהם-בייגה שוחט: מן הראוי ללמוד אותם ולדעת אותם, אחד-אחד: מה היתה הצמיחה, כמה מקומות עבודה נוצרו, מה היו ההשקעות, בכמה גדל הייצוא.

אברהם-בייגה שוחט: כל זה בתקציב שכאילו עצר את הצמיחה במשק.

אברהם-בייגה שוחט: נהפוך הוא.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא אומר שהכל בסדר בתקציב.

אברהם-בייגה שוחט: יש כמה דברים שצריך לעשות.

אברהם-בייגה שוחט: אבל צריך לראות את תפקיד המשרד במסגרת איך שמתנהל המשק הישראלי.

אברהם-בייגה שוחט: לא לפרוץ את זה ולהגיד: אנחנו נבנה מפעל במקום כזה או אחר ופתרנו את הבעיות החברתיות.

אברהם-בייגה שוחט: אם המשק יצמח אז יהיה טוב לכולם ותהיינה גם השקעות בכל המקומות.

אברהם-בייגה שוחט: ולא בכל מיני רמות של הצגת תפקיד המשרד כטיפול ברמת האי-שוויון.

אברהם-בייגה שוחט: דרך הצלחת המשק הישראלי, ואם זה יתחלק שווה ויהיו יותר מקומות עבודה עם הכנסה יותר גבוהה, זה יתן את הצמיחה ויקטין את רמת האי-שוויון.

אברהם-בייגה שוחט: לכן אני מציע להיזהר מלדבוק בכל מיני סיסמאות שלא שייכות לתפקיד המרכזי של המשרד.

אברהם-בייגה שוחט: הן יכולות להיות תוצאה של פעולת המשרד.

אברהם-בייגה שוחט: אם עושים השוואה בין תקציב המשרד לבין מה שקרה במשק, לצערי הרב זה יוצא הפוך, בגלל סיבות שבאמת לא תלויות בממשלה, לשמחתי הרבה, וטוב שהן לא תלויות בממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: לא הממשלה הביאה את הפריחה בהיי-טק.

אברהם-בייגה שוחט: היא עשתה כמה דברים עם חברת "יוזמה" כשהתחילו עם העניין, אבל המשק העולמי עשה את מה שהוא עשה ולצערי הרב תהיה בשנה הבאה נסיגה.

אברהם-בייגה שוחט: לא כי יש למשרד התעשיה והמסחר יותר כסף או פחות כסף.

אברהם-בייגה שוחט: אירועים בטחוניים משפיעים פי אלף מאשר כל הדיבורים על עוד 50 מיליון שקל לכאן או לכאן.

אברהם-בייגה שוחט: צריך את המשרד, וצריך את כל משרדי הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל לבוא ולהציג כאילו שמהעניין הזה נקבעת הצריכה במשק - מי שמכיר את המערכת במדינת ישראל, או בכל מקום בעולם, יודע שבין זה לבין מה שקורה בצמיחה במשק אין שום קשר.

אברהם-בייגה שוחט: מה שקובע את הצמיחה במשק זה התנאים שיש לנו פה, הצד הבטחוני, מה שקורה היום בשוק העולמי בנושא התעשיות הטכנולוגיות, שהן מובילי הצמיחה אצלנו.

אברהם-בייגה שוחט: זה תלוי אם ננהל תקציב נכון ולא נפרוץ אותו.

ישראל כץ: ברשותך, אני רוצה להשתמש בידע שלך, ולא מתוך בקורת.

ישראל כץ: אולי תוכל להגיד לנו, מה היה ההגיון בקיצוץ תקציבי תוכנית "עידוד"?

ישראל כץ: מה באמת עמד מאחורי זה?

אברהם-בייגה שוחט: אני התחייבתי להחזיר את תקציב "עידוד".

אברהם-בייגה שוחט: אגיד לך למה: רק כדי שיהיה שקט.

אברהם-בייגה שוחט: תיקחו את הניתוח, איזה סוג של דברים עשו בתקציב "עידוד".

אברהם-בייגה שוחט: חלקם טובים מאוד, הזכירו מנחת שדה תעופה, וחלקם לא במקומם.

אברהם-בייגה שוחט: הסוגיה בין יהודה ושומרון וערי הפיתוח בתקציב "עידוד" היא לא רק בעיה פוליטית.

אברהם-בייגה שוחט: אם הולכים לביתר עלית או לעמנואל ונותנים שם תקציב עידוד, ואין שם אף מפעל ואף פעם לא נהנו מחוק עידוד השקעות הון, אז מה זה שייך?

אברהם-בייגה שוחט: מה זה שייך לתקציב "עידוד"?

אברהם-בייגה שוחט: במקום לתת את זה לדימונה או לחצור הגלילית.

אברהם-בייגה שוחט: הורידו שם את חוק השקעות הון אבל האם השקיעו שם פעם באיזה מפעל?

אברהם-בייגה שוחט: אז לקחו שליש מהכסף ושמו שם, מסיבות פוליטיות ברורות.

אברהם-בייגה שוחט: ואותו דבר, האם לא בנו איזורי תעשיה בצפון ירושלים שאין שם רבע מפעל והיום באים ואומרים שחסר כסף?

אברהם-בייגה שוחט: תשאל אותו, הוא יגיד לך איזה איזורי תעשיה וכמה כסף השקיעו שם.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת רן כהן בא וסיפר לי.

אברהם-בייגה שוחט: שאלתי את אגף התקציבים והם אמרו לי שזה נכון.

אברהם-בייגה שוחט: יש מאות דונמים מפותחים אך אין שם חצי מפעל.

אברהם-בייגה שוחט: לא משקיעים שם, אבל השקיעו בתשתית.

אברהם-בייגה שוחט: האם זה בסדר?

אברהם-בייגה שוחט: אז השר לשעבר רן כהן לא דאג להם והשרה דליה איציק כן תדאג להם?

דליה איציק: אתה מבקר פה את הפקידים.

דליה איציק: עד עכשיו שמרת על פקידי האוצר כמו משי.

דליה איציק: אני רוצה לשמור על הפקידים שלי.

אברהם-בייגה שוחט: אם את תפריעי לי, אני אקום ואלך.

אברהם-בייגה שוחט: תני לי לדבר.

דליה איציק: אל תאיים שאתה קם והולך.

דליה איציק: אפשר לחשוב שאתה בן יחיד בכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: תני לי לדבר, אל תפריעי.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא בן יחיד.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר את דברי.

אברהם-בייגה שוחט: תגידי את דברייך ואני לא אפריע לך.

אברהם-בייגה שוחט: אז אם כספים של "עידוד" שנבעו מחוק עידוד השקעות הון הלכו לישובים שלא היה בהם מעולם רבע מפעל, לבוא ולהגיד שזה היה בסדר זה קצת מצחיק.

אברהם-בייגה שוחט: באים ומפתחים איזורי תעשיה שחצי מפעל לא נבנה שם במאות מיליוני שקלים - גם זה מצחיק.

דליה איציק: במקום לכוון אותם, מקצצים להם את הראש.

אברהם-בייגה שוחט: לכן משרד האוצר בשנה שעברה ביקש שכל פרוייקט יקבל אישור, בגלל מה שקרה.

דליה איציק: זה לא יקרה יותר, כי אתם רציתם לנהל את משרד התעשיה והמסחר ועכשיו זה לא יקרה יותר.

אברהם-בייגה שוחט: לדעתי אם יש במקום מסויים צורך להקים מפעל ויש בעיה של חוסר תשתית, לא יעלה על הדעת שעיכוב תקציבי ימנע הקמת מפעל.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר את זה בהגדרה.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא אומר שצריך לקחת עכשיו 300 מיליון אבל אם מחר יצטרכו להקים מפעל בכרמיאל, בבית-שאן או בדימונה, בשום מקרה לא יכול להיות מצב מסיבה כזאת לעצור את הפיתוח.

אברהם-בייגה שוחט: זה לא אומר שאפשר ללכת לתקציבים גדולים כפי שהיו ב-1996.

אברהם-בייגה שוחט: ב-1996 היה מצב אחר.

אברהם-בייגה שוחט: אני יודע מי היה אחראי על ביצוע התקציב ב-1996.

אברהם-בייגה שוחט: היתה אז צמיחה עם השקעות גדולות.

אברהם-בייגה שוחט: היום המצב הוא אחר.

אברהם-בייגה שוחט: אני חוזר ואומר, למשרד יש תפקידים מאוד חשובים ומאוד נכבדים, אבל המשרד צריך לדעת שהוא פועל בתוך מערכת ושהרבה פעמים הוא לא מכריע את הדברים.

אברהם-בייגה שוחט: לממשלה יש מגבלות, לשמחתי הרבה, בפעילות של המשק.

אברהם-בייגה שוחט: המשק יותר חזק מהממשלה וככה צריך להיות: גם ממשרד האוצר, גם ממשרד התעשיה והמסחר, גם ממשרד התיירות.

אברהם-בייגה שוחט: סיסמאות כמו "אנחנו נוביל את הצמיחה" - הצמיחה באה על-ידי 6 מיליון אנשים.

אברהם-בייגה שוחט: כל מי שעובד עושה צמיחה, בין אם הוא עובד בבנק או שהוא עובד בהיי-טק, בחקלאות או בתיירות.

אברהם-בייגה שוחט: אין דבר כזה "אנחנו מובילי צמיחה".

אברהם-בייגה שוחט: אם המשק יהיה בתנאים טובים, הוא יצמח.

אברהם-בייגה שוחט: אם הוא יהיה בתנאים לא טובים, הוא לא יצמח.

אברהם-בייגה שוחט: צמיחה לא נולדת בממשלה ולא מתחילה ולא נגמרת בממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה יכולה רק להפריע בעניין הזה.

אברהם-בייגה שוחט: עלה פה העניין של התשתיות.

אברהם-בייגה שוחט: מקובל עלי שלא יכול להיות מצב שבפריפריה לא יקימו מפעל כי אין כסף לתשתיות.

אברהם-בייגה שוחט: אז צריך יהיה להקצות עוד 20 או 30 או 40 מיליון שקל כדי לפתח איזור תעשיה.

אברהם-בייגה שוחט: צריך לעשות את זה אפילו אם זה לא בתקציב.

אברהם-בייגה שוחט: יש תמיד מקורות לעשות את הדברים האלה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לסיים ולומר שאנחנו במשבר גדול מאוד והמשבר לא נובע מהמדיניות של הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: כל אחד יודע מה קרה ב-29.9, והנאסד"ק התחיל בירידה הגדולה בסביבות חודש מרץ.

אברהם-בייגה שוחט: קרה מה שקרה ויש לזה השפעה עלינו.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו חיים בתקופה רעה מאוד.

אברהם-בייגה שוחט: בטח יהיה מיתון באמריקה והסחר העולמי יירד וההיי-טק יהיה במצב יותר קשה והמצב הבטחוני לא ברור.

אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה שהממשלה תצליח להגיע לפתרונות כלשהם.

אברהם-בייגה שוחט: לכן אני מאוד תמכתי, ועדיין תומך, בממשלה רחבה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל צריך להביא בחשבון שמה שקורה בחדר הזה - ואני לא אומר את זה לשרה דליה איציק כשרת התעשיה והמסחר, כי עברנו עם כל השרים את אותו דבר וכל אחד הציג את מרכולתו ואת הבעיות שלו - אם העסק הזה יפתח ואם אנחנו ננהג בחוסר אחריות אז בנוסף לדברים החיצוניים, שאין לנו שליטה עליהם, אנחנו במו ידינו נגרום למצב פי 10 יותר חמור.

אברהם-בייגה שוחט: אני מציע לנהוג באחריות.

אברהם-בייגה שוחט: אז אני אומר, צריך להחזיר את "עידוד".

אברהם-בייגה שוחט: אתם שואלים אותי למה?

אברהם-בייגה שוחט: ככה, כי זה ערי פיתוח וצריך לתת.

אברהם-בייגה שוחט: אני מכיר את העניין הזה ולכן גם הסכמתי להחזיר.

אברהם-בייגה שוחט: צריך להוסיף לתשתיות של איזורי התעשיה אם יש ביקושים.

אברהם-בייגה שוחט: אם יש צורך, צריך לתת לזה ולא לחשוב פעמיים.

אברהם-בייגה שוחט: העניין הזה לא יכול להיות במחסור.

אברהם-בייגה שוחט: אבל בשאר הדברים אני מציע להיות מאוד מאוד זהירים.

ישראל כץ: אני רואה שבסוף יש הסכמה אפילו, למרות כל הלהט.

ישראל כץ: וטוב שיש להט גם.

יואל נווה: רציתי לתת לחבר הכנסת ויצמן שירי מספר נתונים, על-פי בקשתו.

יואל נווה: אבל הבנתי שכבר ניתנה תשובה.

ויצמן שירי: הוא נתן תשובה על הקטע של "אינטל".

ויצמן שירי: אבל אני גם בו-זמנית יכול להגיד ש---- בתוך הסיפור הזה ---

אברהם-בייגה שוחט: זה כסף קטן.

ויצמן שירי: זה לא כסף קטן.

ויצמן שירי: אמרו לי פה שזה 100 מיליון שקל.

חביבה כהן: 240 מיליון שקל.

ויצמן שירי: הכל מזומן.

ויצמן שירי: מיליארד ו-24 אלף שקל ל-3 שנים, 254 מיליון דולר.

ויצמן שירי: זה כבר 30% מהתקציב.

יואל נווה: מה שמעניין גם את מרכז ההשקעות בסופו של דבר זה לא התקציב המזומן.

יואל נווה: התקציב המזומן בדרך כלל הוא יותר הבעיה של משרד האוצר מאשר הבעיה של מרכז ההשקעות.

יואל נווה: למרכז ההשקעות יש הרשאה להתחייב ובמסגרת הזאת הוא חותם על אישורים עד שההרשאה ניתנת.

ויצמן שירי: אתם באים ואומרים שהעלות של חוק כזה היא כך וכך.

ויצמן שירי: אני מבקש את המספרים.

ויצמן שירי: גם אם אתה מעלה, נשאר לך 500 מיליון שקלים פנויים.

ויצמן שירי: אגב, יש על זה בטח עוד התחייבויות של עוד איזה 300 מיליון שקל.

ויצמן שירי: במקרה הכי קיצוני ישארו 200 מיליון שקלים, ואם אתה תגדיל ב-50% אז העלות היא עוד 100 מיליון שקל.

ויצמן שירי: בעלות המזומן זה מסתכם ב-300 מיליון שקל.

ויצמן שירי: אני מקבל את מה שחבר הכנסת שוחט אומר.

ויצמן שירי: אני רק לא מבין.

ויצמן שירי: דווקא בגלל מה שהוא אמר: שיש אינתיפדה, וירידה של הנאסד"ק (שאנחנו עוד לא מרגישים אותה), להערכתי הולכת להיות פה התמוטטות גדולה מאוד של חברות, שעל סמך "הנפח האווירי" הלכו והתחייבו בסכומי עתק: במשרדים, בכוח-אדם, בתשתיות, במיליון ואחד דברים.

ויצמן שירי: יש חברות ישראליות שנשחקו גם ביותר מ-60%.

ויצמן שירי: יש חברות שנשחקו ב-80%, לקחו התחייבויות של מאות מיליונים וכשיגיע הדוח הכספי שלהן וחלק גדול מההון העצמי שיש להן יימחק - והדוח הזה יתפרסם בחודש הבא (בסוף חודש אפריל) - תהיה קטסטרופה טוטאלית.

ויצמן שירי: אנחנו שמענו איך הורידו את הריבית בארצות-הברית לאפס.

ויצמן שירי: אני לא שומע פה בעניין הזה ---

אברהם-בייגה שוחט: ביפן הורידו לאפס.

ויצמן שירי: כשאתה מסתכל על ארצות-הברית, שזה היה 6.5% לפני שנה וירד ל-4.5% היום, וכשהאינפלציה בארצות-הברית היא גבוהה ב-3% ממה שקורה כאן, אז אתה מבין בדיוק.

ויצמן שירי: כתוב כאן שהכינו את התקציב הזה באוקטובר.

ויצמן שירי: קרוב לוודאי שהתחילו להכין אותו ביוני-יולי, כמו שאנחנו יודעים.

ויצמן שירי: אז היתה תחזית שהשנה הולכת להיות צמיחה של 6%-5.5%.

ויצמן שירי: המשמעות היא 6 מיליארד דולר פחות בתוצר הלאומי של מדינת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: 1% זה 4 מיליארד שקל.

ויצמן שירי: דיברתי בדולרים.

ויצמן שירי: זה בדיוק אותו דבר.

ויצמן שירי: זה 6 מיליארד דולר.

ויצמן שירי: לכן אני אומר, שומו שמיים, למה מחכים?

ויצמן שירי: שהקטסטרופה תהיה עוד יותר גדולה?

ויצמן שירי: בין ה-9% מובטלים לבין ה-15% - זה ככה בא, בשמיים.

ויצמן שירי: אני אומר עוד פעם, בפעם המאה, המקומות שישלמו את המחיר לא יהיו באיזור המרכז.

ויצמן שירי: אני לא צריך תשתיות בנגב.

ויצמן שירי: גם אם יעשו תשתיות בנגב, אם אין לאנשים מפעלים ואין ביקוש למפעלים, חבל על הזמן.

ויצמן שירי: בנגב לא חסר קרקעות או מים.

ויצמן שירי: בנגב חסר שישקיעו כספים.

ויצמן שירי: כמו שזה נראה, אם החלק היחסי של תושבי הנגב בדמי אבטלה הוא כמעט פי 2 מתקציב חוק עידוד השקעות הון הכללי של כל מדינת ישראל, אז מישהו צריך לתת את הדין על הדבר הזה.

ויצמן שירי: אם זה מה שהולך להיות, היות ואני לא רוצה להיות שותף לסיפור הזה, אמרתי שאני לא אוכל להצביע בעד התקציב הזה.

ויצמן שירי: את התקציב הזה היו צריכים לשנות.

ויצמן שירי: צריכים לבקש ארכה של אישור התקציב לעוד 3 חודשים.

ויצמן שירי: העבירו חוק על הרחבת הממשלה ב-5 דקות, אז יאריכו לעוד 3 חודשים ובינתיים נשתמש ב-1/12 ואחר-כך נתמודד עם התקציב האמיתי המתאים למצב האמיתי, כי המצב הוא לא זה.

אברהם-בייגה שוחט: מה אתה רוצה ממנו?

ישראל כץ: אני חייב להגיד, לקראת יום ראשון, שאין כאן רעים שמצביעים בעד התקציב וטובים שמצביעים נגדו.

ויצמן שירי: גם אין בובות שמצביעות באופן אוטומטי.

ויצמן שירי: היות ואני קורא את המספרים ומתעמק בהם אני אומר שהולכת להיות טרגדיה כלכלית במדינת ישראל.

ויצמן שירי: אנחנו נשב כאן בעוד שנה וזה לא יגמר ב-10% מובטלים.

ויצמן שירי: יש מי שפשוט לא יודע על מה הוא מדבר.

ויצמן שירי: אני מודה לכם.

אבשלום וילן: אני מוכרח לציין שאני מקבל את הצעתו של חברי המלומד חבר-הכנסת ויצמן שירי שהציע פה להמשיך ב-1/12, שלא נצביע בעד התקציב.

אבשלום וילן: אם כך תנהג סיעת העבודה, חברים יקרים, אנחנו נהיה בבחירות ביולי.

ישראל כץ: את זה אתה אומר כאיש אופוזיציה?

אבשלום וילן: אני חושב שביום ראשון אתם תיפלו פה בוועדה וביום רביעי תיפלו בכנסת.

אבשלום וילן: בכל אופן אני לא יכול להתאפק, יש לי רק עיצה אחת, עכשיו ברצינות.

אבשלום וילן: לא אהבתי את חילופי הדברים בין שר האוצר לשעבר לבין שרת התעשיה והמסחר הנוכחית.

אבשלום וילן: זה לא לכבודה של הממשלה ולא לכבודה של הכנסת.

אבשלום וילן: אני הרגשתי עם זה מאוד לא נוח.

אבשלום וילן: אני מציע לכם הצעה.

אבשלום וילן: היה בדיוק אותו ויכוח לפני שנה.

אבשלום וילן: סיעת מרצ הזמינה את שר האוצר, ישבנו איתו והוא התחייב להחזיר את התקציבים האלה ועמד בהבטחה.

אבשלום וילן: את כל ההצעות האלה שאתם מביאים פה, את כל מה שקוצץ אני הכנסתי כהסתייגויות לתקציב.

אבשלום וילן: יש לי הצעה עבורכם אך אני לא מניח שאתם תצביעו בעדה, אם המכבש יעבוד.

אבשלום וילן: אם המכבש לא יעבוד ויסלקו אתכם, אין בעיה, עלי בריקדות ניפגש, בבחירות.

אבשלום וילן: אבל אם, בהנחה שאתם בכל אופן תרצו לשרוד, אז הפתרון הוא שתיפגשו עם שר האוצר.

אבשלום וילן: הדברים האלה שהם באמת כבשת הרש, תגיעו אליהם במהלך השנה.

אבשלום וילן: נתמוך בזה בוועדה ברצון.

אבשלום וילן: כל הפרוייקטים האלה, של "עידוד" ואחרים, אכן ילכו למקומות שלהם.

אבשלום וילן: גברתי השרה, אם מחר במקרה תקבלי upgrading לתפקיד יותר גבוה ויבוא לדוגמא אדם יקר, השר לשעבר יצחק לוי, שאני חלוק עליו פוליטית אבל הוא יגיד: לא, הפרוייקטים ילכו ליהודה ושומרון גם אם אין שם מפעלים - כך היה בעבר.

אבשלום וילן: מה שאמר שר האוצר לשעבר הוא אמת לאמיתה - אז אי אפשר להגיד שהשר יקבע.

אבשלום וילן: זה צריך להיות פר פרוייקטים ופר מפעלים.

אבשלום וילן: יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת ישראל כץ, בזמנו היה עוזר שר התעשיה והמסחר.

ישראל כץ: הפקידים הבכירים ביותר עוד זכורים לי מאז.

אבשלום וילן: הייתי אז רכז משק והוא שאל אותי אם יש בעיות ובמה אפשר לעזור.

אבשלום וילן: אמרתי לו: אתה יודע מה, אין צורך.

אבשלום וילן: אתה יודע למה?

אבשלום וילן: כי הקריטריונים באמת אובייקטיבים.

אבשלום וילן: יש לך בקשה, אתה מגיש ומינהל ההשקעות עובד באופן מסודר כך שלא יכולה להיות אף טענה על אפליה.

אבשלום וילן: אבל הכל אובייקטיבי.

אבשלום וילן: כך צריך לעבוד.

אבשלום וילן: ברגע שבמשרד הזה מכניסים תביעות פוליטיות - שטחים, קו ירוק - אנחנו בקטסטרופה.

אבשלום וילן: יש איזורי עדיפות.

אבשלום וילן: מוסכם על כולם: הנגב, הגליל, עיירות הפיתוח.

אבשלום וילן: בהתאם לכך צריך להמשיך.

אבשלום וילן: מהמשרד הזה צריך להוציא את הפוליטיקה.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש הועדה, חברי חברי-הכנסת, אני רגילה להתקוטט עם חבר הכנסת שוחט ואם אני לא אריב איתו אז יהיה לי כמעט חסך שאני אסבול ממנו.

דליה איציק: תשאירו לנו את החברות וזה בסדר גמור.

דליה איציק: אל תדאג, תנוח דעתך, אדוני חבר הכנסת וילן.

דליה איציק: אינני מסכימה עם חבר הכנסת שוחט.

דליה איציק: שמעתי בממשלה הקודמת אנשים טובים שהוא הביא כדי להסביר לנו מה אנחנו צריכים לעשות.

דליה איציק: אומרים עליהם שהם יודעי דבר, שהם יודעי תורה.

דליה איציק: זה לא סוד שיש שתי גישות כלכליות במדינת ישראל.

דליה איציק: לצערי הרב אחת מנצחת כנראה את השניה.

דליה איציק: היא רק מנצחת בגישה אבל לא מנצחת את החיים ולא את החברה.

דליה איציק: שמעתי הרבה על מעורבות ממשלתית, שמעתי את המלה סובסידיה, שמעתי את המלה תמיכה ולא ראיתי שמישהו נפל מהכסא.

דליה איציק: יש הרבה מאוד חברי כנסת ושרי ממשלה ששומעים את הדבר הזה.

דליה איציק: חבר הכנסת שוחט צדק באומרו שטוב שהשוק עובד והממשלה לא צריכה להפריע לו, אבל לפעמים הממשלה צריכה לעזור לו להתכוון.

דליה איציק: במקרה הזה אין צל של ספק - ואתה רואה מה קרה בארצות-הברית ומה קרה בגרמניה.

דליה איציק: הן משקיעות הרבה יותר במחקר ופיתוח והן משקיעות בתשתיות עסקיות, אבל אף אחד לא חשב שזה התערבות ממשלתית.

דליה איציק: כן, זה התערבות ממשלתית.

דליה איציק: אז מה?

דליה איציק: אני שרה חדשה.

דליה איציק: אני לומדת את העניין.

דליה איציק: אף אחד לא יתפוס אותי באיזה הצהרה מוגזמת.

דליה איציק: אני לא חושבת, חבר הכנסת וילן, שכאשר שר מגיע הוא צריך להגיד: עכשיו בעקרון לא יהיו יותר השקעות בשטחים.

דליה איציק: לא.

דליה איציק: בדיוק כמו שאתה אמרת, הקריטריון צריך להיות האם זה נכון, האם יש סיכוי למפעל בכזה מקום, האם יש שם תשתית שבסופה תביא לתשומה, האם יש בסוף מפעל שיצדיק את עצמו?

דליה איציק: אני לא רוצה שידברו כך על המגזר הערבי.

דליה איציק: אני לא רוצה שידברו כך על המגזר ההתיישבותי.

דליה איציק: אני יכולה לספר לך שאתמול למשל המדען הראשי הציג מצגת.

דליה איציק: שאלתי אותו איך יכול להיות שאין אף חממה טכנולוגית במגזר הערבי.

דליה איציק: יאמר מישהו שזה פוליטי.

דליה איציק: בעיני ההערה שלי היא מאוד לא פוליטית.

דליה איציק: בעיני זאת הערה חברתית ראויה.

דליה איציק: וגם אסור לעשות להיפך.

דליה איציק: אם יבוא אלי איתמר(?

דליה איציק: ) למשל ואני אבדוק את העניין יחד עם אנשי המקצוע והם יישבעו לי שיש סיכוי, ואנחנו נתווכח ונראה - אני לא אגיד שבגלל שזה שם אני לא אסכים.

דליה איציק: השאלה שתישאל היא שאלה של קריטריונים ענייניים.

דליה איציק: אני לא יודעת מה היה לפני שנתיים.

דליה איציק: די לי אם אני אחראית על מעשי בשנה או בשנתיים שאני אהיה שרת התעשיה והמסחר, אני אודה למי שצריך להודות כל שעה.

דליה איציק: אין לי שום כוונה להיות אחראית על מה שנעשה בעבר.

דליה איציק: תן לי אשראי שלגבי מה שנעשה בתקופתי לא תהיה שום העדפה לישובים מעבר לקו הירוק, אבל גם לא תהיה אפליה.

דליה איציק: אני אתייחס לכל באופן ענייני לחלוטין.

דליה איציק: מעבר לכך, חבר הכנסת שוחט אמר פה כמה דברים שאני מסכימה עם מרביתם.

דליה איציק: הוא אמר פה כמה דברים שהיו גם הבטחה שלטונית, שצריך לכבד אותה, ויש כמה דברים שהאוצר יצטרך לאלתר להחזיר את הכסף.

דליה איציק: מה שנורא ואיום, שמרבית הכסף הוא התחייבות.

דליה איציק: אין שום פרוייקט חדש, ואני כבר לא מדברת על הישנים, שאנחנו לא יכולים בכלל להתחייב עליהם, אבל על פרוייקטים חדשים בכלל אי אפשר לדבר.

דליה איציק: אני חושבת שבמשרד התעשיה והמסחר יש פקידים טובים שיודעים את התורה, שמנסים לעשות כמיטב יכולתם.

דליה איציק: הם נאלצו לעשות כמיטב יכולתם כנגד כל הסיכויים בשנה שהיתה שנה מאוד קשה, בלי שר כמעט, כשהמנכ"ל היה צריך לכתת את רגליו, וזה שונה לגמרי כשמנכ"ל עושה את זה מאשר כשעושה את זה שר.

דליה איציק: בהזדמנות הזאת אני רוצה להגיד למנכ"ל המשרד, ברשותכם, הרבה תודה.

דליה איציק: אתם עבדתם איתו מאוד קרוב.

דליה איציק: הוא עוזב אותנו בעוד כמה שבועות.

דליה איציק: המזג הטוב שלו, ראיתי את זה גם במשרד, באווירה החיובית והטובה שהוא השרה, בעובדה שהוא היה באמת כמעט לבד מול הכנסת ומול הממשלה, וזה לא היה פשוט.

דליה איציק: אני מניחה ששר האוצר לשעבר מר שוחט בוודאי נתן לו כתף, לפעמים יותר ולפעמים פחות.

דליה איציק: לשר האוצר אין יכולת תמיד רק לתת כתף חזקה וראויה, מעצם היותו שר אוצר.

דליה איציק: אני מודה לכם על ההקשבה ואני בהחלט מצפה לסיוע.

דליה איציק: תודה רבה.

ישראל כץ: תודה רבה ובהצלחה.