ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 235, 2001-03-14 00:00

אלי גולדשמידט: אני פותח את ישיבת הוועדה.

אלי גולדשמידט: לפנינו מונחות שלוש הצעות חוק.

אלי גולדשמידט: מבחינת נציגי הממשלה, לגבי חוק הטבות במס נמצא כאן חיים דוקלר, לגבי החוק של חבר-הכנסת ויצמן שירי בנושא מענקי השקעה נמצא אמיר ברקן ויש נציג גם לגבי החוק של חבר-הכנסת סבן.

אלי גולדשמידט: לפני שנפתח בחוקים ונדון בכל אחד מהם, ברצוני לקיים לא-פורמלית אך לפרוטוקול.

אלי גולדשמידט: ברצוני לומר לנציגי הממשלה: תהליך החקיקה הזה הוא כבר כמו קליע שיצא מרובה והוא כבר באויר; זה לא יעזור, ואי אפשר לעצור את המסלול.

אלי גולדשמידט: אני אומר את הדברים לאלה שהיו רוצים מאד לעצור את החקיקה הזו.

אלי גולדשמידט: יש עדיין אפשרות לבוא בדברים הגיוניים וסבירים עם מציעי החוק, כדי לבצע שינויים כאלה או אחרים בתוך החוקים על מנת שהם יהיו יותר רציונליים ויותר סבירים לפי שיטתכם.

אלי גולדשמידט: אם מטרת הישיבה הוא מטרת בואכם לכאן היא רק כדי להגיד "לא, לא, לא", אנו בבעיה רצינית מאד.

אלי גולדשמידט: אם כוונת

אלי גולדשמידט: כם לבוא ולהגיד שצריך לעשות מידרג קצת שונה או כך או אחרת, יש לנו עוד זמן לשנות את הדברים כדי שהדברים יהיו יותר רציונליים או יעלו קצת פחות כסף לאוצר המדינה ודברים מהסוג הזה.

אלי גולדשמידט: אם תבואו ותסבירו לנו למה אסור או שיתחיל להיות פה נאום למה עידוד השקעות הון בדרך הזו זה דבר לא ראוי, חבל על הזמן במובן הישן של המלה.

אלי גולדשמידט: אפשר לבוא ולהגיד: "לא 38%, אלא 30% או 34%" או "לא לתת לקרית-גת מה שנותנים למצפה-רמון", ואלה דברים שאני יכול להבין.

אלי גולדשמידט: אבל, אין טעם להתחיל בדיון IN THE FIRST BASE.

אלי גולדשמידט: אם אתם מוכנים לכללי המשחק הזה, בואו ונדבר.

אלי גולדשמידט: אני אומר לכם, מה שאומרים בדרך כלל בבתי-משפט, שבזה שאתם דנים בזה אינכם לא פוגעים בזכותכם להתנגד לעצם החוק.

אלי גולדשמידט: אתם יכולים גם להתנגד לעצם החוק, אך גם לנסות לעשות איזה שהוא מקצה שיפורים, מבחינתכם, מה שנקרא: לחלופין, בלי לפגוע בעמדה היסודית שלכם.

אלי גולדשמידט: לכן, בואו ונעשה את הדיון הזה באופן קונסטרוקטיבי.

אלי גולדשמידט: עתה, חבר-הכנסת ויצמן שירי, ואחריו חברי-הכנסת ישראל כץ ויצחק סבן ונתחיל בדיון הפרקטי.

אלי גולדשמידט: אני מבקש מכם: יכול להיות שקצת נגלוש לאחרי השעה 12:00 בגלל עומס, ואינני חושב שיש הצבעות במליאה.

אלי גולדשמידט: אם נצטרך, תישארו איתנו.

ויצמן שירי: תחילה, ברצוני להודות ליושב-ראש הוועדה ולכל הצוות על העבודה הנאמנה והחשובה לפחות בעניין החוק שלי, אם כי אני יודע שזה גם בהצעת החוק של חבר-הכנסת ישראל כץ ובזו של ידידי מבאר-שבע חבר-הכנסת יצחק סבן.

ויצמן שירי: חוק עידוד השקעות הון, כשאני פותח את העיתונים החל מ"גלובס" אתמול וכל העיתונים היום, אני רואה שמישהו מנסה להפחיד שהחוק שלי הולך לעלות למדינת ישראל 500 מליון שקל.

ישראל כץ: אני חייב להעיר במקומו.

אלי גולדשמידט: האם אתה כועס שהורידו לך את העלות?

ישראל כץ: לא.

ישראל כץ: דרך אגב, הורידו ל-150 מליון שקל.

ישראל כץ: ח' דוקלר: זה היה יפה מאד.

ישראל כץ: אני חייב להעיר, שתמיד טענו כאן שאם יעלו את עידוד השקעות זה לא יביא יותר מפעלים.

ישראל כץ: אם צפוי שהעלות תהיה 500 מליון שקל, בסופו של דבר זהו טיעון מדהים על פניו.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ישראל כץ, אתה תדבר אחריו.

ויצמן שירי: מי שמנסה לזרוק מספרים - הלוואי שהחוק הזה יגרום לכך שלמדינת ישראל זה לא יעלה ב-500 מליון שקל לשנה אלא ב-5 מליארדי שקלים.

ויצמן שירי: מה משמעות החוק הזה?

ויצמן שירי: החוק הזה מתקן עוול, שנעשה בשנים האחרונות, על דבר שלפני כן היה.

ויצמן שירי: עד 1996 הפער בין הנגב לבין הגליל ומרכז המדינה היה הרבה יותר גדול.

ויצמן שירי: הוא לא היה פער כזה קטן של 14%, אלא פער של 30% ו-22%.

ויצמן שירי: אבל, על מנת שהמספרים גם ייראו שבצורה גם הגיוניים, באיזה שהוא מקום שמרנו את ה-24% היום 20 דקות מכאן, כשבנגב המרוחק, ואתמול היינו במצפה-רמון, זה 38%.

ויצמן שירי: מי יגיע לנגב אם הוא לא יקבל איזו שהיא פריבלגיה?

ויצמן שירי: מה משמעות הדבר?

ויצמן שירי: מדובר על מקומות עבודה.

אלי גולדשמידט: יש לי בקשה מכולם:--

ישראל כץ: --בלי ציונות.

אלי גולדשמידט: בדיוק.

אלי גולדשמידט: על דוכן הכנסת תגידו את הציונות.

אלי גולדשמידט: אינני מציע להתווכח עכשיו.

אלי גולדשמידט: אני מציע להיות פרקטי.

אלי גולדשמידט: אני רוצה, שתציע מה אתה חושב שאפשר לשנות בחוק הזה.

ויצמן שירי: אגיד מלה אחת על זה, ואגיד מה אני רוצה ומוכן לשנות אחרי שגם היתה לי אתמול שיחה עם שר האוצר.

ויצמן שירי: העניין צודק, ומדובר על מקומות עבודה.

ויצמן שירי: מדינת ישראל משלמת כל שנה דמי אבטלה הרבה יותר מ-500 מליון השקלים לטובת תושבי הנגב.

ויצמן שירי: לגבי מה שאני מציע - אמרתי אחרי הקריאה הראשונה שיהיו דברים שאשנה - יש דבר שמבחינתי אני יודע שהוא לא הגיוני: כל הקטע של תעשיית הכימיה והברום שאלה תעשיות עם השקעות אדירות.

ישראל כץ: כי"ל.

ויצמן שירי: זה לא רק כי"ל.

ויצמן שירי: יש גופים אחרים שהם לא כי"ל.

ויצמן שירי: יש גופים אחרים ששייכים לחברה לישראל, ויש גופים אחרים ששייכים לגופים אחרים.

ויצמן שירי: אני מדבר באופן כללי.

ויצמן שירי: יש גופים שקשורים למפעלים ברמת-חובב - גופים פרטיים.

ויצמן שירי: אני אומר:

ויצמן שירי: לגבי כל מה שקשור לתעשיית הכימיה, היות ואלה השקעות של מאות מליוני דולרים, להשאיר את החוק כמו שהוא כלומר להשאיר זאת במסגרת תקנה.

ויצמן שירי: אני אפילו לא מכניס זאת למסגרת החוק.

אלי גולדשמידט: האם אפשר להגדיר דבר כזה?

ויצמן שירי: כן.

ישראל כץ: אתה לא יכול לעשות זאת בדרך שלילית, אלא רק בדרך חיובית.

ישראל כץ: תגיד על מה זה כן חל.

ויצמן שירי: לגבי נושא כל תעשיית הכימיה, תעשיית הברום ומפעלי ים המלח וכל הסיפור הזה, להשאיר זאת כפי שזה היום עומד לצורך העניין.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לשאול את אנה שניידר האם אפשר לעשות זאת.

א' שניידר: אפשר לנסח.

א' שניידר: אנו מדברים על מפעל בנגב.

א' שניידר: אנו אומרים שיהיה זכאי כאמור בסעיף 40ב לחוק העיקרי שזה סוג של התאגדות, כלומר זו יכולה להיות חברה וכו'.

א' שניידר: אנו יכולים להגביל שזה רק בסוגים מסויימים של תעשיות.

ויצמן שירי: אני דוקא אומר מה לא.

א' שניידר: זה אפשרי.

א' שניידר: מבחינת ניסוח, אפשר לומר "למעט".

א' שניידר: זה היה צריך להיות יותר בהנחיות של מרכז השקעות, אבל אם כבר מנסחים פה- - -

יוחנן כהן: אני מדבר על גבולות בקו רוחב 120.

אלי גולדשמידט: אתה מדבר על אשקלון.

אלי גולדשמידט: נגיע לזה.

ויצמן שירי: עד היום זה היה במסגרת תקנה, ועכשיו אנו מדברים על חוק והחוק צריך להיות מוגדר ולא בערך אלא בדיוק.

ויצמן שירי: בעניין הזה צריך שלא ייווצר מצב שמפעל אחד, כדי לקלוט 300 עובדים, ישאב את כל תקציב מרכז ההשקעות.

ויצמן שירי: בנוסף, התחייבתי מעל דוכן הכנסת לחבר-הכנסת גמליאל שביקש ממני להכניס לתוך המפה, נקודתית, את הישוב שדרות.

אלי גולדשמידט: נדמה לי שגם חבר-הכנסת ישראל כץ וגם אני העלינו בישיבה הקודמת את השאלה האם לא ראוי לעשות איזה שהוא מידרג, קרי לא לתת בקרית-גת ובשדרות מה שאתה נותן במצפה-רמון.

ויצמן שירי: קרית-גת איננה במפה.

יוחנן כהן: למה?

ויצמן שירי: ככה.

ויצמן שירי: החוק הזה בא לעודד את ירוחם ואת מצפה-רמון.

אלי גולדשמידט: דוקא עכשיו אנו בעין הסערה של הבחירות, ופה תהיה אידיליה.

אלי גולדשמידט: מה שיש בחוץ - יש בחוץ.

אלי גולדשמידט: אני שואל שוב: מהו הקו הכי הצפוני שלך?

אלי גולדשמידט: האם הוא אופקים?

ויצמן שירי: לא.

ויצמן שירי: דיברנו על קו רוחב 100.

ויצמן שירי: צפונית מאופקים זה נתיבות.

ויצמן שירי: זה מעל נתיבות.

דובר: יש הסתייגות.

אלי גולדשמידט: לא.

יוחנן כהן: אשקלון היתה עיר רפאים.

ויצמן שירי: למה אתה עושה את זה?

ויצמן שירי: למה אתה עושה לי את זה?

יוחנן כהן: למה לא?

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, אפשר לפתור את הבעיה.

אלי גולדשמידט: ו' שירי: האם אתה רוצה את דימונה ואת אשקלון אותו דבר?

אלי גולדשמידט: לא אותו הדבר.

יוחנן כהן: היום, דימונה יותר טובה מאשקלון.

ויצמן שירי: אינך יודע על מה אתה מדבר.

אלי גולדשמידט: אמיר ברקן, מה המכסימום שמקבלים היום?

א' ברקן: 24%, ואיזור ב' זה 10%.

אלי גולדשמידט: בכל זאת, אני חושב שזה מה שראוי: בין 24% ל-38% יש 14%, ואני יודע לעשות את המתמטיקה הזו, ואינני צריך אותך שתעשה לי את החשבון.

אלי גולדשמידט: בוא ונעשה איזו שהיא פריסה--

ישראל כץ: כלומר: 10%, 15%, 12%.

אלי גולדשמידט: --כך שהצפוניים יותר יקבלו פחות והדרומיים יותר, שאתה רוצה לעודדם יקבלו יותר.

אלי גולדשמידט: אם ניתן אפילו לאופקים בדיוק את אותם 38% שתיתן במצפה-רמון, לא יבואו למצפה-רמון.

ויצמן שירי: אתה צודק, אבל אגיד לך מה קורה.

ישראל כץ: אתה חייב להשאירה יחודית עם 38%.

ויצמן שירי: בשביל מצפה-רמון זה לא משנה.

ויצמן שירי: כוח העבודה במצפה-רמון הוא פחות מעומר.

ויצמן שירי: בישוב כמו מצפה-רמון מדובר על 5,500 תושבים, וזה הרבה רעש.

ויצמן שירי: היו"ר א' גולדשמידט: אם כך, לא מצפה-רמון, אבל יש את ירוחם או דימונה.

ויצמן שירי: אני מדבר על כולם.

ויצמן שירי: כאשר אתה נותן לצפוניים את אותו דבר כמו שאתה נותן לירוחם ודימונה, זה לא יהיה טוב.

ויצמן שירי: עליך לעשות איזו שהיא דיפרנציאציה.

ויצמן שירי: צריך להיות מציאותי.

ויצמן שירי: כשאתה מדבר על עיר בסדר-גודל של באר-שבע עם מאתיים אלף תושבים, יש תעשיות שלמות שהעיר הזו כן יכולה לקלוט, בגלל כוח העבודה האדיר שם.

ויצמן שירי: לעומת זאת, לגבי ישובים קטנים, אתה יכול להחליט לתת נקודתית למצפה-רמון גם 40%, אבל לא כתוצאה מהדבר הזה ללכת להוריד לבאר-שבע, כלומר לא בגלל שמצפה-רמון צריכה להיות 38% להוריד לבאר-שבע.

ויצמן שירי: כל עשרה אחוזים של מצפה-רמון, זה אפילו לא חצי אחוז של באר-שבע.

ישראל כץ: למה שאדם יקים מפעל במצפה-רמון אם יש לו בבאר-שבע את אותו הדבר?

ויצמן שירי: האינך מבין שאין שם כוח עבודה?

ויצמן שירי: זה לא רלוונטי.

אלי גולדשמידט: אם כך, תחלק זאת לשלושה.

אלי גולדשמידט: אני מציע, ואני סתם זורק דוגמא, לקחת את מצפה-רמון, ירוחם, דימונה וכל האיזורים- - -

ישראל כץ: יש את הדירוג.

ישראל כץ: יש את החלוקה.

ויצמן שירי: זה לא אותו דבר.

ויצמן שירי: ערד זה ב'.

ישראל כץ: יש פה את החלוקה שעשינו כבר.

ויצמן שירי: זה לא אותו הדבר.

ויצמן שירי: המושבים - זה מקומות עבודה?

ישראל כץ: המושבים - העלות שלהם היא אפס.

ויצמן שירי: האמן לי, שלא סתם אמרתי "דרומה מקרית-גת".

ויצמן שירי: "אינטל" - אינני רוצה שהם ישקיעו בקרית-גת, אלא שיירדו לנגב.

ויצמן שירי: י' כהן: הם קיבלו 600 מליון דולר איתך ובלעדיך.

אלי גולדשמידט: נניח, שבקרית-גת נותנים 24% ובבאר-שבע יתנו 30%.

ויצמן שירי: אני לא מסכים.

אלי גולדשמידט: היום, זה 24%, ובבאר-שבע יתנו 30% ובמצפה-רמון ודימונה יתנו 38%.

ויצמן שירי: אתה יודע מה אתה אומר?

ויצמן שירי: כשאתה מדבר על 30% ואתה מוריד 8% מבאר-שבע- - -

אלי גולדשמידט: אני מוסיף 6%, ולא מוריד 8%.

ישראל כץ: מה יש היום לבאר-שבע?

ויצמן שירי: היום, זה 24%.

ויצמן שירי: באר-שבע זה איזור א'.

ויצמן שירי: חבר-הכנסת יצחק כהן, כשיביאו את ה-600 מליון אגיד לך מה זה 6%.

ויצמן שירי: זה 36 מליונים.

יוחנן כהן: האם זה 'הולך ברגל'?

ויצמן שירי: זה לא 'הולך ברגל'.

ויצמן שירי: קודם, תביא אותם.

ויצמן שירי: בינתיים, זה עוד לא הגיע, ומדברים כולם.

ויצמן שירי: חבר-הכנסת ישראל כץ, תעשה לי טובה.

ויצמן שירי: כשאני באתי ואמרתי לך שתוריד לעומר, ואני גר בעומר- - -

ישראל כץ: הורדתי.

ויצמן שירי: בסדר.

ויצמן שירי: בסופו של דבר, המדינה לא עושה פה טובה, ואף אחד לא עושה טובה.

ויצמן שירי: אלה מקומות עבודה.

ויצמן שירי: היו"ר א' גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, אתה חוזר לויכוח היסודי.

ויצמן שירי: אני לא בויכוח היסודי.

ויצמן שירי: אני עכשיו שואל האם אתה עושה נכון כאשר אתה נותן את אותו הדבר לכל האיזור.

ויצמן שירי: אגיד לך מה אני מציע.

ויצמן שירי: היות ואני יודע מה כוח העבודה באיזורים האלה - והוא מוגבל - תשאיר 38% דרומית לבאר-שבע.

אלי גולדשמידט: כולל באר-שבע.

ישראל כץ: 30% לבאר-שבע.

אלי גולדשמידט: זה באר-שבע ודרומית לה.

ויצמן שירי: אינני רוצה 30%.

ויצמן שירי: חבר-הכנסת ישראל כץ, למה אתה מפריע לי?

ויצמן שירי: אל תעזור לי.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ישראל כץ, תיכף נגיע לחוק שלך.

ישראל כץ: הוא ניסה לעזור לי בחוק שלי.

אלי גולדשמידט: אני מבקש לא לריב.

אלי גולדשמידט: אם תריבו, לא נגמור דבר.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, כשאתה אומר "דרומית לבאר-שבע", האם אתה מתכוון לכך שזה כולל את באר-שבע?

ויצמן שירי: לא.

ויצמן שירי: דרומית לבאר-שבע זה דרומית לאיזור התעשיה של באר-שבע, כלומר מקו הרוחב 100 דרומה עד דרומית לבאר-שבע, לא כולל אופקים כי אופקים נמצאת בקו רוחב שהוא צפונית.

אלי גולדשמידט: מה זאת אומרת?

אלי גולדשמידט: האם אופקים תהיה כמו הדרומיים?

ויצמן שירי: בעקרון, אופקים נמצאת צפונית לבאר-שבע - נכון?

ויצמן שירי: ח' דוקלר: אופקים היא הרבה יותר דרומית.

ויצמן שירי: לא.

ויצמן שירי: תראה אם היא דרומית לבאר-שבע.

יוחנן כהן: היא בכיוון צפון-מערב.

ח' דוקלר: אופקים נמצאת צפונית לבאר-שבע.

אלי גולדשמידט: אם כך, בוא ותנסח במדוייק.

ויצמן שירי: עד באר-שבע ודרומה מבאר-שבע, איזור התעשיה של באר-שבע זה 34%, ודרומה - 38%.

ויצמן שירי: בנוסף, שדרות גם כן תהיה 34%.

ח' דוקלר: שדרות נמצאת צפונית לאופקים.

ויצמן שירי: לא חשוב.

ח' דוקלר: צריך שלא יבואו בטענות.

אלי גולדשמידט: גם אופקים היא 34%.

ויצמן שירי: חיים דוקלר, עכשיו זה לא החוק שלך.

ויצמן שירי: מה אתה קופץ?

ח' דוקלר: זו המדינה שלי.

ויצמן שירי: המדינה שלך.

ויצמן שירי: אני יודע לעשות את החשבון יותר טוב.

ויצמן שירי: תקבל הרבה יותר הכנסה.

ויצמן שירי: היו"ר א' גולדשמידט: למה אתה חייב לענות לכל אחד?

ויצמן שירי: תלמד שלא צריך לענות לכל הערה שאומרים.

ויצמן שירי: משגעים את השכל.

ויצמן שירי: בלבלת כאן את קווי הרוחב.

ישראל כץ: חבר-הכנסת שירי, יש לי הצעה.

ישראל כץ: תשקול ותגיד לי אם היא טובה לך.

ישראל כץ: זה רק ליעוץ ולא כאילו אני רוצה.

ישראל כץ: היום, יש 24% ו-10% באיזור הזה.

ישראל כץ: האם יש משהו באיזור הזה שלא מקבל כמו מרכז הארץ?

א' ברקן: לא.

ישראל כץ: נניח, שנקבע שמה שמקבל ב' יקבל א', ו-א' יהפוך ל-38%.

ויצמן שירי: לא.

אלי גולדשמידט: הוא נותן לך הצעה טובה.

אלי גולדשמידט: הוא אומר, ש-ב' יהפוך ל-א' - ל-24%--

ויצמן שירי: האם אתה יודע מה יהיה?

ישראל כץ: --ו-א' יהפוך ל-38%.

ישראל כץ: אינך צריך להגדיר ולא כלום.

ישראל כץ: כבר הגדירו בשבילך.

ישראל כץ: דרך אגב, איזור התעשיה הדרומי של אשקלון, שמוגדר א' ,יקבל, כי הרשויות כבר קבעו.

ויצמן שירי: אתה מדבר עכשיו על הנגב, ולא מקומות אחרים.

ישראל כץ: מהקו שאתה קובע מה ש-ב' יהפוך ל-א', ומה ש-א' עובר ל-38%.

א'' ברקן: זה אומר שיקנעם תהפוך ל-38%.

יוחנן כהן: האם זה בכל הארץ?

יוחנן כהן: אני מוכן, שזה יעלה לקו הרוחב 120.

ויצמן שירי: לא.

ויצמן שירי: זה על הנגב.

ישראל כץ: איזור התעשיה הדרומי של אשקלון ייכלל בהצעה.

ישראל כץ: הוא מוגדר א' גם היום, ולא במקרה.

יוחנן כהן: הוא חריג.

ויצמן שירי: האם אתה לא מבין שאשקלון לא יכולה להיות שונה מקרית-גת?

יוחנן כהן: אשקלון זה משהו אחר.

יוחנן כהן: קודם כל, תתקן את הגבולות.

ויצמן שירי: מה זה לתקן את הגבולות?

ויצמן שירי: האם אתה מסכים איתי שאשקלון צריכה להיות כמו קרית-גת?

ישראל כץ: יכלול את אשקלון בקו.

יוחנן כהן: בקו 120.

ישראל כץ: מה אכפת לך?

ישראל כץ: לפי ההגדרה הזו, זה לא מפריע.

יוחנן כהן: צריך קו רוחב 120.

ישראל כץ: חבר-הכנסת שירי, זו הצעה יפה.

ישראל כץ: אינך צריך להכנס להגדרות.

ישראל כץ: אתה משדרג את הכל.

ישראל כץ: האם באר שבע יהיה 38%?

ויצמן שירי: הוא חושב, שאשקלון תהיה 30%.

ישראל כץ: אשקלון הדרומית בלבד תהיה א'-- ו' שירי: -- כלומר 24%.

ישראל כץ: לא.

ישראל כץ: זה יהיה 38%, שכן היום הוא איזור א'.

ישראל כץ: האם סתם קבעו שהוא איזור א'?

ישראל כץ: הוא ליד עזה.

אלי גולדשמידט: הוא אומר, שבאיזור הנגב מה שהיה ב' יהפוך ל-א' הנוכחי שזה 24%, ומה שהוא א' הנוכחי יהפוך להיות 38%.

ישראל כץ: שידרגת את הכל, ולא נכנסת להגדרות.

ישראל כץ: מיטב המוחות הגדירו את ההגדרות לפי מיטב האילוצים בעבר.

ויצמן שירי: בסדר.

ויצמן שירי: אין בעיה.

אלי גולדשמידט: השאלה היא איך אנו מגדירים מה זה נגב.

יוחנן כהן: קו הרוחב יהיה 120.

ויצמן שירי: זו הצעה לא טובה, כי קרית-גת היא איזור א'.

ישראל כץ: למה המדינה נותנת לה א' היום?

ישראל כץ: יש הגיון.

ישראל כץ: המדינה נתנה לה א'.

יוחנן כהן: לגבי קרית-גת, זה לא יעזור.

יוחנן כהן: לא תוציא את "אינטל" משם.

ויצמן שירי: אני מנסה לחסוך.

יוסף יצחק פריצקי: לדעתי, אסור לנו לעסוק בחוקים האלה היום ערב בחירות, אך נשים זאת לרגע בצד.

יוסף יצחק פריצקי: עם כל הכבוד לחבריי, אני חושב שכל הויכוח הזה איננו נכון.

יוסף יצחק פריצקי: גם אם תעשה את "אפרידר" 42%, אי אפשר להקים שם מפעל תעשיה.

יוסף יצחק פריצקי: י' כהן: אבל, "אפרידר" מעל קו רוחב 120 בכוונה.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, למה לא הוספת את החקלאות ואת התיירות?

ויצמן שירי: זה בפנים.

א' שניידר: זה לא בפנים.

אלי גולדשמידט: מדברים איתך עכשיו מבחינה משפטית.

א' שניידר: יש חוק עידוד השקעון הון בחקלאות בנפרד.

יוסף יצחק פריצקי: עם כל הכבוד, כל הויכוח על קווי אורך וקווי רוחב נחמד בחוץ אך איננו רלוונטי.

יוסף יצחק פריצקי: אני מציע שתשמע הצעה טובה, וגם עשו זאת בחוק.

יוסף יצחק פריצקי: תצרף מפה, ותסמן איזורים.

יוסף יצחק פריצקי: זה מקובל, ועשו זאת בחוק עידוד השקעות הון.

יוסף יצחק פריצקי: או שאתה תקבל את הצעת חבר-הכנסת ישראל כץ שאומר לך כך: "כבר צבעו את המפה.

יוסף יצחק פריצקי: תיקח אותה ורק תמדרג אותה למעלה", או שתיקח מפה ותראה מה עשו.

יוסף יצחק פריצקי: למה המשחקים?

אלי גולדשמידט: הדברים ברורים.

אלי גולדשמידט: ראשית, אני מציע לקבל את הצעת חבר-הכנסת ישראל כץ, ונצטרך תיכף לבנות אותה ולנסחה.

אלי גולדשמידט: שנית, אני מציע להחיל את העקרון הזה גם על חקלאות, ולא על תיירות כי תיירות זה הרבה יותר מורכב.

א' ברקן: תיירות זה אוטומטי.

א' ברקן: חוק עידוד השקעות הון בתעשיה כולל בתוכו תיירות.

אלי גולדשמידט: כלומר, זה חל.

א' שניידר: אבל, זה לא התיקון שאנו עושים.

א' שניידר: היו"ר א' גולדשמידט: אנו רוצים יותר חקלאות.

ויצמן שירי: זה בפנים.

ויצמן שירי: תשאיר.

אלי גולדשמידט: יש בעיה, כי למשל ים-המלח - אני לא בהכרח רוצה לעודד תיירות בו יותר מאשר תיירות באשדוד.

ישראל כץ: אתה יכול לכתוב בחוק מה שאתה רוצה בלי קשר לחוק הקיים.

אלי גולדשמידט: תחילה, נסכים לגבי מה אנו מסכימים.

אלי גולדשמידט: לדעתי, אנו מסכימים על כך שזה יחול גם על תעשיה וגם על חקלאות - נכון?

ויצמן שירי: מה זה "גם על תעשיה"?

ויצמן שירי: כל החוק הזה הוא קודם כל על תעשיה.

אלי גולדשמידט: תעשיה וחקלאות.

א' ברקן: אני מבקש נושא חדש.

א' שניידר: אלה חוקים, שלא היו בקריאה ראשונה.

א' שניידר: חוק עידוד השקעות הון הוא חוק אחד, יש חוק עידוד השקעות בחקלאות שזה חוק נפרד ויש חוק עידוד התעשיה (מסים) שזה חוק נפרד.

יוסף יצחק פריצקי: מה ההבדל בין הצבעים במפה?

דובר: הצבע הירוק זה א', והצבע האדום זה ב'.

ויצמן שירי: חברות הי-טק לא יגיעו לנגב, כי יש להן את אשקלון הנמצאת במרחק חצי שעה מתל-אביב.

אלי גולדשמידט: מה קורה אם רוצים שמה שנאמר פה יחול?

א' שניידר: אם כך, צריך לעשות תיקון מקיף שלא אוכל להעלותו היום.

א' שניידר: לא אוכל לטעון כרגע שזה נושא חדש.

א' שניידר: אפשר לומר, שזה לא חדש כי רוצים לעודד את הנגב.

אלי גולדשמידט: אז, שיטען נושא חדש.

א' שניידר: אם כך, צריך להפסיק את הדיון.

א' שניידר: אינך יכול לסכם או לתת לי גם הנחיה לקריאה שניה ושלישית.

אלי גולדשמידט: זה ברור לי.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, המצב הוא שבגלל שהזכרנו את המלה "חקלאות", אמיר ברקן הודיע שזה נושא חדש.

א' ברקן: זה לא בגלל זה.

א' ברקן: זה על הכל.

אלי גולדשמידט: איך אתה יכול להגיד נושא חדש על הכל?

א' שניידר: אינך יכול לומר זאת על הכל.

אלי גולדשמידט: אינך יכול לומר זאת.

א' ברקן: על ההצעה להפוך את ב' ל-א', ואת א' ל-ב' וכו'.

אלי גולדשמידט: לגבי חקלאות, אני יכול לקבל שאתה אומר שזה נושא חדש כי זה לא הוזכר, אבל זה לא נושא חדש.

יעקב ליצמן: גם לגבי חקלאות אי אפשר.

אלי גולדשמידט: לא.

אלי גולדשמידט: זו זכותו.

אלי גולדשמידט: י' כהן: יש תעשיה בחקלאות.

יעקב ליצמן: ברגע שאתה מכניס דברים בתוך החוק, כל אחד יכול להסתייג כאן ולהוסיף מה שרוצים.

אלי גולדשמידט: ברגע שאתה מכניס לחוק בהכנה לקריאה שניה וקריאה שלישית נושא שלא היה בו בקריאה הראשונה, מותר לכל חבר-כנסת ולו לומר זאת.

אלי גולדשמידט: האם אתה מוכן לוותר על הטענה של נושא חדש?

א' ברקן: לא.

א' שניידר: החוק של חבר-הכנסת שירי הוא חוק לתיקון חוק לעידוד השקעות הון, וזה לא כולל חקלאות.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, אם לא תהיה מרוכז ותדבר פה עם כל אחד בנפרד, לא נגיע לשום מקום.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לשאול אותך שאלה, כי אתה בעל החוק.

אלי גולדשמידט: יש פה שתי אפשרויות: אפשרות אחת היא, שאנו נשארים במסגרת של תעשיה ואז אין טענה של נושא חדש ואנו משלימים זאת עכשיו.

אלי גולדשמידט: יש אפשרות אחרת, אם אנו, כמו שאני מאד הייתי רוצה, שתחיל זאת גם על חקלאות.

אלי גולדשמידט: אסור לנו כרגע להצביע, ואנו חייבים להעביר את הצעת החוק לוועדת הכנסת שתאשר לנו שזה איננו נושא חדש.

יעקב ליצמן: זה לא נכון.

יעקב ליצמן: זו לא זכותו להגיד שזה נושא חדש.

אלי גולדשמידט: זו זכותו.

אלי גולדשמידט: אנה שניידר חושבת שהוא צודק.

ויצמן שירי: האם אין תעשיה בחקלאות?

ויצמן שירי: !

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ליצמן טוען, שזה לא נושא חדש ואין לאמיר ברקן זכות.

יעקב ליצמן: בנושא של עידוד אפשר להוסיף מה שרוצים לעודד.

אלי גולדשמידט: אנה שניידר הבינה את השאלה, ותן לה לענות.

אלי גולדשמידט: זה לא שיקול דעת שלנו, ומספיק שאתה תטען וזה עובר.

ישראל כץ: לגבי הגבולות והאחוזים, אמרנו מראש.

אלי גולדשמידט: אמיר ברקן הסכים, שזה לא נושא חדש.

אלי גולדשמידט: מדובר רק על החקלאות.

א' שניידר: לגבי נושא חדש, בסעיף 120 בתקנון נאמר: "הוצע בוועדה תיקון להצעת חוק, וחבר הוועדה או נציג הממשלה טוען שהתיקון המוצע חורג מגדר הנושא של הצעת החוק, יביא יושב-ראש הוועדה את הדבר לפני ועדת הכנסת.

א' שניידר: ..".

יוחנן כהן: מה זה "הוא טוען"?

יוחנן כהן: עליו לבסס את הטיעון שלו.

א' שניידר: לנציג הממשלה יש זכות לטעון נושא חדש על-פי התקנון.

אלי גולדשמידט: אני צריך להפסיק את הדיון.

א' שניידר: לעניות דעתי, בנקודה הספציפית הזו - הנושא החקלאי - זה כן נושא חדש.

א' ברקן: אני חושב, שנושא חדש הוא גם הנושא שהולכים קדימה.

יעקב ליצמן: הוא אומר, שבין כך הכל הנושא הוא חדש.

אלי גולדשמידט: לא.

אלי גולדשמידט: הוא לא אומר זאת.

א' ברקן: לדעתי, אם הולכים צפונה מקו רוחב, זה נושא חדש.

יוסף יצחק פריצקי: היושב-ראש, אני שואל אותך ברצינות האם יש לך זמן לנהל דיון בנושא הזה.

ישראל כץ: נאמר כאן, שהגבול המדוייק והאחוזים המדוייקים ייקבעו בהמשך החקיקה.

ישראל כץ: היו"ר א' גולדשמידט: אני חושב, שמותר לו להעלות זאת.

ישראל כץ: זה תרגיל, במרכאות או לא במרכאות, שניתן לעשותו.

יעקב ליצמן: אם הוא מעלה זאת, אני מעלה את הנושא של חקלאות.

יעקב ליצמן: אם הוא מעלה זאת, אני מעלה זאת גם.

יעקב ליצמן: אני יכול להוסיף פה.

אלי גולדשמידט: בסדר.

אלי גולדשמידט: אם כך, אני צריך כרגע להפסיק.

אלי גולדשמידט: אני מסכם: אנו עדיין לא הולכים הביתה היום.

אלי גולדשמידט: יש ישיבת ועדת הכנסת בשעה 14:00.

אלי גולדשמידט: אני מעריך, שממילא אין היום חוקים בקריאה שניה ובקריאה שלישית במליאה, וזה כנראה יהיה בשבוע הבא.

אלי גולדשמידט: לכן, אני מציע דבר כזה: אנו, באופן פורמלי, עוצרים עכשיו את הדיון בחוק הזה.

אלי גולדשמידט: לאחר מכן, באופן לא פורמלי, אנו יושבים יחד ומנסים לנסח ביחד, לא לפרוטוקול ולא כוועדת כספים, עם איזה נוסח נבוא אחרי שוועדת הכנסת, כפי שאני מקווה, תדחה את טענת הנושא החדש.

אלי גולדשמידט: ואז, נוכל להביא זאת בתור כזה.

אלי גולדשמידט: וזאת, כשבגדול אנו מתכוונים ראשית - ללכת בכיוון שחבר-הכנסת ישראל כץ הציע לגבי איזורי א' ו-ב', ושנית - הנושא החלת העניין גם על החקלאות לפי אותה שיטה: מה שהיה ב' הופך ל-א' ומה שהוא א' הופך להיות 38% גם בחקלאות.

אלי גולדשמידט: זה מה שאנו הולכים לעשות.

א' ברקן: אם כך, מה זה הנגב?

אלי גולדשמידט: אנו נגדיר את הנגב.

ישראל כץ: אדוני, לפי המדינה, היום קרית-גת היא נגב ונתנו לה איזור פיתוח א'.

ישראל כץ: אתה עושה טעות אחת; אראה לך החלטות אחרות שקיימות, ועובדה שהממשלה מבקשת כל פעם להאריך.

מאיר פרוש: היושב-ראש, אני מציע שתשאל את איש האוצר מה עוד הוא רוצה לטעון נושא חדש במסגרת החוק הזה, כדי שלא יבוא בשעה 15:00, כשתדון, ויעלה זאת.

אלי גולדשמידט: אמרתי מה הם הפרמטרים.

אלי גולדשמידט: אני מקווה, שהוא יהיה הוגן ולא יעשה זאת.

אלי גולדשמידט: האם יש לך עוד נושאים?

אלי גולדשמידט: בהתאם לפרמטרים שאמרנו כאן, אנו הולכים לשנות.

אלי גולדשמידט: אני מבקש, שיהיה שקט.

אלי גולדשמידט: תנו לי לעבוד.

ישראל כץ: אמיר ברקן, לגבי החוק הזה, נדמה לי שאינך כל כך נחוש בעניין הזה.

ישראל כץ: קרית-גת ודרום אשקלון - אלה החלטות.

ישראל כץ: לאור מה שקורה, נדמה לי שגם לגבי איזור התעשיה הדרומי באשקלון זה מוארך כל הזמן, ואותו דבר קרית-גת.

ישראל כץ: זה במסגרת אחרת, והממשלה עצמה מביאה זאת.

ישראל כץ: החוק שלו יגיד, שבהתאם למצב הקיים ולהחלטות שיהיו בנושאים האלה בסך-הכל הוא משדרג מ-ב' ל-א' ומ-א' ל-38%.

ישראל כץ: המימד הגיאוגרפי שאתה נוגע בו מתבטל כבר על-ידיכם בלאו הכי.

ישראל כץ: אם הממשלה לא תאריך בהוראות השעה האלה, לא תהיה התחולה עליהן.

א' ברקן: לא בטוח שבחוק.

ישראל כץ: לא.

ישראל כץ: זה יוגדר כך.

ויצמן שירי: אל תגיד מה יוגדר.

ישראל כץ: עכשיו, אתה סותר את עצמך.

ישראל כץ: עדיף שתשתוק, ואעשה לך את העבודה.

ויצמן שירי: אינני סותר דבר.

אלי גולדשמידט: אני באמצע דיון.

אלי גולדשמידט: יש עוד שני חוקים, ולא אספיק דבר.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ישראל כץ, לא אגיע לחוק שלך.

ישראל כץ: הייתי פותר את הבעיה.

ויצמן שירי: יש איזורים אחרים, שיהפכו ל-א'.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, אני רוצה שתשקול דבר נוסף, ובזה לבטח הוא לא יטען נושא חדש כי זה כאילו לטובת האוצר.

אלי גולדשמידט: אני רוצה שתעשה גם הגבלת תחולה.

ויצמן שירי: לא.

ויצמן שירי: תכנון מפעל והקמתו זה חמש שנים.

אלי גולדשמידט: את האישור אתה יכול לקבל עכשיו.

ויצמן שירי: אני רוצה, שזה ישאר בלי הגבלת זמן.

אלי גולדשמידט: בכל מקרה, אם נשכנע אותו כן לעשות תחולה, אתה לא תטען נושא חדש.

אלי גולדשמידט: א' ברקן: לא.

ישראל כץ: אני מנסה לפתור לך זאת, ואתה קופץ.

אלי גולדשמידט: אם אנו מגבילים את התחולה, האם אתה מוותר על טענת נושא חדש?

א' ברקן: לא.

אלי גולדשמידט: אי אפשר לעשות משא ומתן עם אנשי האוצר.

אלי גולדשמידט: הם אנשים קשים.

ישראל כץ: כמעט פתרנו את בעיית החוק שלו.

ישראל כץ: אם זה ישאר לגבי קרית-גת ואשקלון שכל עוד הממשלה מאריכה זאת כאיזור א', זה יחול עליו- - -

יוחנן כהן: לא.

יוחנן כהן: מחר הוא ישנה זאת.

ישראל כץ: אתה תהיה בממשלה.

ישראל כץ: מה אתה רוצה?

ישראל כץ: אם היא תשנה את זה, היא תשנה את זה.

ישראל כץ: אתה גם צריך להתפשר.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ישראל כץ, אתם משתלטים על הדיון, ואי אפשר שזה יהיה כך.

יעקב ליצמן: לא יעלה על הדעת, שנציג האוצר יעשה תרגיל - לדעתי, זה רק תרגיל כדי לטרפד את החוק - ולא ישלם על זה.

יעקב ליצמן: לכן, אני אומר שאם הוא בא ועומד על זה שכל הנושא הוא נושא חדש, אנו נכניס כל מיני דברים חדשים שבאמת לא היו בחוק שכאשר זה יבוא לוועדה גם הם יהיו בחוק.

יעקב ליצמן: אם הוא עושה פורים, אנו נעשה פורים עד הסוף.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שאדם יגיד על כל דבר "נושא חדש", והוא לא רוצה להסביר ויסביר זאת בוועדה.

יעקב ליצמן: אין לו את ההסברים עכשיו.

יעקב ליצמן: היושב-ראש גולדשמידט, אם אינך מצביע על זה עכשיו, אני אומר שאבוא בהסתייגות ונרחיב את זה עד הסוף.

אלי גולדשמידט: הוא מעלה זאת בכל מקרה כנושא חדש.

אלי גולדשמידט: גם אם אני מוריד חקלאות, הוא מעלה זאת.

ויצמן שירי: הוא לא מעלה.

ישראל כץ: הוא לא עושה את זה בגלל החקלאות.

אלי גולדשמידט: זו זכותו על-פי התקנון.

יעקב ליצמן: אם הוא לא מוריד את טענת נושא חדש, אני אומר שאנו נוסיף עוד עשרים סעיפים.

ויצמן שירי: עושים תרגילים.

ויצמן שירי: אינני מקבל את ההצעה של חבר-הכנסת ישראל כץ.

ויצמן שירי: אינני רוצה: לא נושא חדש ולא שום דבר.

ויצמן שירי: אני רוצה שמה שהיה ישאר.

ויצמן שירי: אני גם לא מוריד את הכימיקלים ולא שום דבר.

ישראל כץ: במקרה זה, אתה צודק.

אלי גולדשמידט: אולי תוותר על זה?

אלי גולדשמידט: הוא לא מוריד את הכימיקלים.

ויצמן שירי: אין בעיה.

ויצמן שירי: זה כמו שזה, ואינני מוריד שום דבר.

אלי גולדשמידט: אבירם כהן, בגלל עמדת אמיר ברקן, ניסיתי לצמצם את תחולת החוק.

אלי גולדשמידט: תבין, שהורדנו זאת מ-38% לחלוקה מסויימת כך שחלק יהיה רק 24% וחלק - 38%.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי אמר פה את הטענה המרכזית של שר האוצר שוחט שאת כל סיפור הכימיקלים אנו מוציאים מהחוק.

ישראל כץ: גם תיירות.

אלי גולדשמידט: כדי לפשט את העניין, חבר-הכנסת ישראל כץ הציע פה הצעה טכנית לחלוטין - איזור ב' הופך להיות ל-א' דהיום קרי 24%, ואיזור א' שעושים לו שידרוג בנגב ל-38% בלי נושא הכימיקלים.

אלי גולדשמידט: עלתה פה עוד שאלה: מה קורה לגבי החקלאות?

אלי גולדשמידט: לדעתי, זה נושא שולי מאד מבחינה תקציבית שממילא נמצא פה, ולא התיירות.

אלי גולדשמידט: איננו מכניסים את התיירות.

אלי גולדשמידט: נציג האוצר, אמיר ברקן, אומר שהוא עושה מזה נושא חדש.

אלי גולדשמידט: כתוצאה מזה אומר חבר-הכנסת שירי: "אם הוא עושה מזה נושא חדש, אני חוזר להצעת החוק המקורית, ואז אי אפשר יהיה לטעון נושא חדש והיא תעלה הרבה יותר כסף".

אלי גולדשמידט: אני מציע, שלפני שזורקים פה אמירות באויר תשקלו את הדבר ותרים טלפון לשר האוצר שוחט.

אלי גולדשמידט: אני יודע שהוא לא תומך גם בנוסח היותר מרוכך, אך זה עדיף מהנוסח היותר קשה.

אלי גולדשמידט: זה עניין של שכל ישר.

אלי גולדשמידט: אני מבקש שתעשו זאת.

אלי גולדשמידט: בינתיים, אני עובר לחבר-הכנסת ישראל כץ, ואחר כך אנו נראה מה אנו עושים עם זה.

אלי גולדשמידט: בינתיים, אני מבין שכנראה אין טענת נושא חדש, ואתם תבואו לכאן.

אבירם כהן: בינתיים, יש.

יוחנן כהן: לא.

יוחנן כהן: בינתיים, אין לך על מה.

א' ברקן: האם הוא הוריד גם את החקלאות?

יוסף יצחק פריצקי: כן.

א' ברקן: אם כך, יש לנו הסתייגויות שר האוצר.

אלי גולדשמידט: הסתייגויות שר האוצר אתה יכול להעלות כמה שאתה רוצה.

אלי גולדשמידט: נכון לרגע זה, החוק במתכונתו המקורית.

אלי גולדשמידט: שינוי שמרכך אותו - בתמורה אתם לא מעלים נושא חדש.

יוסף יצחק פריצקי: יש הסתייגויות שר אוצר.

ח' דוקלר: בוא ונשב על זה.

א' שניידר: צריך, שיהיה ברור שאם גם מקבלים את הצעת הפשרה שהוצעה עכשיו, אני לא מסוגלת להעלות זאת היום.

אלי גולדשמידט: זה לא יעלה היום.

אלי גולדשמידט: שום דבר לא עולה היום.

אלי גולדשמידט: אם זה יעלה, זה יהיה בשבוע הבא.

אלי גולדשמידט: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 126) (זיכוי ממס לתושבי באר-שבע והנגב) (הוראת שעה), התשס"א-2001

אלי גולדשמידט: עתה, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 126) (זיכוי ממס לתושבי באר שבע והנגב) (הוראת שעה), התשס"א-2001.

ישראל כץ: במהלך הקריאות שלו הושקעה בחוק מחשבה והתייעצות, ולכן לדעתי כל דו-השיח בחוץ היה מיותר.

ישראל כץ: התייעצתי עם כל אחד מששת חברי ועדת המשנה ועם כל חברי הוועדה ועשיתי פשרות, כשהפשרה הכי גדולה היא בבאר-שבע - במקום 25% יהיו 12%, וזו הרי המסה הגדולה.

ישראל כץ: הלכתי פרטנית, וממש ניסיתי לקבוע איזה שהוא קריטריון.

ישראל כץ: לכן, אני משאיר את הצעתי בדיוק כמו שהיא ולא מזיז ישוב אחד מתוך ההצעה הזאת.

ישראל כץ: בנוסף, לא תהיה שום טענת נושא חדש.

ישראל כץ: כל הנימוקים הכלליים, שחיים דוקלר בצדק יעלה אותם, על מדיניות כוללת, לא עומדים בנושא הוראת שעה.

ישראל כץ: מראש מדובר בחריגה מהמדיניות הכוללת לתקופת זמן של שלוש שנים.

ישראל כץ: אתה רוצה לקרוא לזה נסיון?

ישראל כץ: אינני חושב שזה נסיון.

ישראל כץ: אבל, פעם אחת לעזור בצורה חריגה לאיזור, ולא צריך לנמק עכשיו את כל הציונות, כמו שהיושב-ראש גולדשמידט אומר, ולא צריך לפרט למה.

ישראל כץ: אני מדגיש,שאני רואה בנושא הזה תמריץ כלכלי.

ישראל כץ: יש כרגע שני חוקים כלכליים, וחוק אחד שהוא חוק חברתי, מאת חבר-הכנסת יצחק סבן, בענייני רווחה ממדרגה ראשונה שיש לו את הצידוק שלו.

ישראל כץ: שני החוקים - של חבר-הכנסת שירי ושלי - באים להמריץ פעילות כלכלית.

ישראל כץ: לגבי החוק הזה, אני מעריך שתוך שלוש שנים כמות הכסף שתיגבה בפועל מתושבי הנגב לא תפחת ממה שנגבית עכשיו, כי זה ימריץ באיזור הזה יותר פעילות כלכלית.

ישראל כץ: כל מי שמבין בכלכלה ובמה שקורה מבין זאת.

ישראל כץ: ליותר גורמים יהיה להם יותר אינטרס לעבוד יותר או להתחיל לעבוד באיזור הזה.

ישראל כץ: ההפסד לכאורה ייצא בשכר, חוץ מכל הבונוסים של חיזוק האיזור מבחינה לאומית, כשלפי דברי היושב-ראש גולדשמידט אינני נכנס כרגע בחדר הזה לתוך השיקולים.

ישראל כץ: לכן, חיים דוקלר, מראש, דו-השיח הצפוי בינינו פחות רלוונטי, כי אתה מדבר על מדיניות כוללת קבועה שגם זקוקה לריענון ולוועדות, והבטחתם - לא אתה, אלא הממשלה, כל הממשלות - להביא הנה את כל ההמלצות.

ישראל כץ: עובדה שעדיין לא באו.

ישראל כץ: פה מדובר על עשיית מעשה לשלוש שנים, כדי להמריץ את האנשים בכיוונים שאמרתי.

ישראל כץ: יש כאן הגיון.

ישראל כץ: אתה מדבר על איזור הערבה, ושואלים מדוע הוא רק 10%.

ישראל כץ: במכלול הדברים לקחנו את באר-שבע והנגב כאיזה שהוא CENTER שזה באמת הנגב.

ישראל כץ: מה שמסביבו, לא חשוב מצפון או מדרום, מכל הבחינות הוא פחות נגב בעינינו - אפילו מהבחינה הסוציואקונומית.

ישראל כץ: לגבי נושא עומר, להבים ומיתר, בהתחלה לא כללתי אותם בהצעה.

ישראל כץ: כאשר דובר על כך שהכל יהיה 25%, במופגן לא כללתי אותם כדי ליצור מוטיבציה לאנשים לגור בבאר-שבע, בערי הפיתוח או בישובים.

ישראל כץ: אבל, ברגע שנקבע נושא השידרוג והוא מוצע בצורה מאד רצינית שבקרית-גת זה מתחיל ב-10% ובמצפה-רמון זה נגמר ב-25% באופן יחודי וגם בערי הפיתוח דירגנו את מקצתן כ-20% והשאר כ-15% או 10%, אז גם היה קשה להימנע ממתן הטבה לאנשים שבכל זאת גרים בנגב.

ישראל כץ: נכון שהמצב בעומר הוא כנראה יותר טוב מאשר בלהבים או במיתר שאלה ישובים הרבה יותר קהילתיים ורגילים, ואינני בטוח שגרים שם מליונרים, אבל אי אפשר היה לקפח בצורה בוטה מדי כשנפתח לנו הפתח כתוצאה מהשידרוג הזה, ואז נותנים להם 7%.

ישראל כץ: לפי החלטת בג"ץ ולא לפי החלטת ממשלה, כפר ורדים בצפון מקבל 15%, כשזה אותו סוג אוכלוסיה, וזאת בגלל המיקום הגיאוגרפי.

ישראל כץ: הגדרנו את הנגב כמקום יחודי.

ח' דוקלר: מגדל העמק מקבלת 3%.

ישראל כץ: האם אתה שואל אותי האם זה בסדר?

ישראל כץ: - זה לא בסדר.

יוחנן כהן: היא קיבלה 1.125 מיליארדי דולרים.

אלי גולדשמידט: אני רוצה שכל אחד ידבר בנפרד.

אלי גולדשמידט: ניהול ועדת הכספים הפך להיות ממש סיוט.

אלי גולדשמידט: אינכם יודעים כמה זה קשה.

אלי גולדשמידט: חיים דוקלר לא היה צריך להתפרץ באמצע דברי חבר-הכנסת ישראל כץ, ואתה, חבר-הכנסת יצחק כהן, לא היית צריך להגיב.

ישראל כץ: אין לי אינטרס להשוואה בין איזורים, כי אף אחד לא עוקר עכשיו ממגדל העמק לגור בירוחם בגלל ההטבה.

ישראל כץ: התמריץ הזה בא לחזק את הקיים, להגביר יותר שעות עבודה של שעות נוספות, משמרות וכו' אצל אנשים שבלאו הכי עובדים ויהיה להם יותר תמריץ.

ישראל כץ: אם הוא כבר בא לצרף אוכלוסיה, אז קודם כל זה את הסטודנטים, הצעירים והחיילים המשוחררים שנולדו שם כדי שיהיה להם תמריץ חיובי לא לעזוב שם.

ישראל כץ: אינני רואה כמעט מצב, שמישהו סתם יבוא עכשיו למען כמה אחוזים.

ישראל כץ: אינני הולך לעבור לירוחם עכשיו, כדי לקבל את ההטבה הזו.

ישראל כץ: האם אדם עוקר סתם ממקומו למען חישוב שהוא עושה?

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ישראל כץ, עכשיו, אתה מדבר על ציונות.

אלי גולדשמידט: לך לצד הטכני.

ישראל כץ: זו לא ציונות.

ישראל כץ: אני אומר את הדברים מבחינה כלכלית.

ישראל כץ: אני מדבר לגבי ההערה בעניין מגדל העמק.

אלי גולדשמידט: יש לך פה רשימת ישובים.

אלי גולדשמידט: למה לא הכנסת אותם כמועצות?

ישראל כץ: רציתי להיות כל כך בסדר.

ישראל כץ: באיזור לכיש מה שמצפון לכביש לגבי שלושה ישובים, ואולי לא הייתי בסדר בזה, זה נעשה במקום לכתוב "מועצה איזורית לכיש".

אלי גולדשמידט: הם יתחילו להגיד שקיפחו אותם.

אלי גולדשמידט: למה שלא תלך לפחות לגבי הישובים הכפריים לפי מועצות?

אלי גולדשמידט: הכנסת פה את כרמיה, זיקים ואת יד מרדכי.

אלי גולדשמידט: למה לא הכנסת כל המועצה האיזורית?

ישראל כץ: זה כל המועצה, למעט שלושה ישובים.

ישראל כץ: הישובים הצפוניים היו הודיה ונצנים- - -

יוחנן כהן: היום, כל הוילות שם - במושבים האלה.

אלי גולדשמידט: תיכף נדבר על אשקלון.

אלי גולדשמידט: ישראל כץ: הודיה, ניצנים ועוד ישוב שהם צפונית יותר - לא כללתי אותם.

אלי גולדשמידט: מושב מנוחה במועצה האיזורית לכיש ושדה מנשה לא כללתי.

אלי גולדשמידט: אם באותה מועצה כפרית יש לך ישובים שכן וישובים שלא, לדעתי אתה נכנס לצרות.

אלי גולדשמידט: תשקול זאת.

ישראל כץ: במקרה הזה, אני יכול לכתוב "מועצה איזורית חוף אשקלון" ו"מועצה איזורית לכיש".

ישראל כץ: אבל, בשפיר יש מספר ישובים שהם דרומית לקרית-גת, וכך בנו את המועצות, ואותם כתבתי.

אלי גולדשמידט: האם זה רק בשפיר?

ישראל כץ: אני יכול להשאיר בשפיר, ולגבי השאר לכתוב: מועצה איזורית חוף אשקלון ומועצה איזורית לכיש.

ישראל כץ: שדה-יואב יפול כאן, כי מועצה איזורית יואב לא נכללת.

ח' דוקלר: יש את משואות יצחק.

ח' דוקלר: מה עם ניר ישראל?

ישראל כץ: את ניר ישראל לא כללתי, כי זה חוף אשקלון.

ח' דוקלר: אבל, אם תלך על חוף אשקלון, אני מפחד שאתה תכניס ותגיע לקרית-מלאכי.

ישראל כץ: לא.

ישראל כץ: נכניס שלושה ישובים: ניר-ישראל, ניצנים- - -

אלי גולדשמידט: נבדוק את הנקודה הזאת--

ישראל כץ: --ונחליט.

ישראל כץ: גרים שם שבעים משפחות.

ח' דוקלר: יהיו בג"צים.

ח' דוקלר: היו"ר א' גולדשמידט: אין מועצה איזורית אילות, ומועצה איזורית ערבה לא קיימת.

ח' דוקלר: אין ערבה.

ח' דוקלר: יש ערבה תיכונה.

אלי גולדשמידט: למה את המועצות האיזוריות האלה אתה שמת רק בפסקה (2) - אלה שהן מאד דרומיות?

אלי גולדשמידט: למה זה 10% ומישהו שעל-יד אשקלון גם 10%?

ישראל כץ: בגלל חבר-הכנסת שירי.

ישראל כץ: חבר-הכנסת שירי, אתה דרשת במסגרת ההסכמים עם החברים.

אלי גולדשמידט: יש כמה צרכים לעשות עוד איזה שהוא שיקול.

יוחנן כהן: אני רואה פה את רשימת הישובים, ואני אומר שקו רוחב 120 חוצה לכיוון השכונות הדרומיות של אשקלון ובהחלט אפשר להגדיר אותן בקטגוריה של סעיף 11ב(א)(2).

ח' דוקלר: האם לחתוך את אשקלון?

יוחנן כהן: איפה שקו רוחב 120 עובר.

ויצמן שירי: אתה רוצה לחזק איזורים.

אלי גולדשמידט: אינך יכול לחתוך עיר.

יוחנן כהן: למה בשיקום שכונות כן חתכו?

אלי גולדשמידט: בנהריה היה אותו סיפור.

אלי גולדשמידט: חלק גדול מנהריה מחוץ לטווח הקטיושות, אבל כל נהריה בתוך זה.

יוחנן כהן: היו דברים מעולם.

אלי גולדשמידט: זה מה שאני אומר: או כל אשקלון או כלום.

יוחנן כהן: אם עומר - אז גם אשקלון.

יוחנן כהן: ההסתייגות שלי היא על קו רוחב 120, ומדובר על ההגדרה שבסעיף 11ב(א)(2).

משה גפני: חבר-הכנסת יצחק כהן, איפה עובר קו רוחב 100?

אלי גולדשמידט: עכשיו, אנו לא בנושא קו רוחב 100, אלא בנושא הטבות מס.

ישראל כץ: אני מקבל את ההערה שלך לגבי לכיש וחוף אשקלון.

אלי גולדשמידט: בסדר.

אלי גולדשמידט: זה דבר טכני.

ישראל כץ: לא כדאי לסבך זאת, בגלל שני ישובים.

ח' דוקלר: אנו קיבלנו את הצעת החוק לפני שבוע, וברצוני לציין בצורה הכי ברורה שככל שאנו מתעמקים בה אנו מוצאים בה סתירות: סתירות כלפי ההגיון לעזור לנגב, סתירות בין הנגב לצפון וגם סתירות של הצעת החוק הזו שמתייחסת לנגב אל מול החוק הקיים לגבי שאר הארץ, ואפרט למה אני מתכוון.

ח' דוקלר: תחילה, ברצוני לבוא ולהגיד, בצורה חד-משמעית, שמבדיקת הנתונים יסודית שעשינו עד אתמול בלילה על סמך נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ונתוני מינהל הכנסות המדינה, כאשר אנו לוקחים בחשבון שרמת ההכנסות בנגב נמוכה ב-20% מרמת ההכנסה הממוצעת בשאר הארץ, עולה שעלות החוק כמו שהיא היא כמיליארד שקל, ולא בטוח שזה לא מוטה כלפי מטה.

ישראל כץ: אמרתם: 150 עד 200 מליון שקל.

ח' דוקלר: אני אומר לך, שאתמול ישבנו לפי הנחות, לפי כל ישוב, לפי הנחות של 20% הפחתה.

ח' דוקלר: העלות היא מיליארד שקל.

יוחנן כהן: תביא את הנתונים, ואנו נחבר אותם.

יוחנן כהן: ח' דוקלר: יש פה סתירה כלפי הנגב, שכן נותנים פה לישובים דרומיים את אותה הנחה כמו לישובים בצפון הנגב.

יוחנן כהן: לא יתכן שאופקים תקבל כמו ירוחם ודימונה, כאשר המרחק ביניהם הוא 70 ק"מ.

יוחנן כהן: יש פה סתירה, שנותנים לישובי הערבה כמו שנותנים לישובים מצפון לאשקלון.

יוחנן כהן: יש פה את משען וברכיה, וזיקים ונתיב-העשרה.

ישראל כץ: זה דרומה לאשקלון.

ח' דוקלר: שנית, אין פה תקרה.

ח' דוקלר: לכל קו הצפון יש היום תקרה.

ח' דוקלר: לבית-שאן, ליהודה ושומרון ולכל החקיקה הקיימת יש היום תקרה.

אלי גולדשמידט: אשכנע את חבר-הכנסת ישראל כץ להכניס תיקרה.

אלי גולדשמידט: תכניס תיקרה.

אלי גולדשמידט: למה בקו העימות תהיה תקרה, ובנגב - לא?

ישראל כץ: את זה הם עשו בחוק ההסדרים.

ישראל כץ: לא היו תקרות, והם עשו 'טריק' לפני שנה.

ח' דוקלר: לא.

ח' דוקלר: ביהודה ושומרון יש תקרות, ובכל הארץ יש תקרות.

ויצמן שירי: אם כך, למה הסכמתם עד היום שביהודה ושומרון כן יהיו הנחות ולא זעקתם לשמים?

ח' דוקלר: אינני נכנס לזה.

ח' דוקלר: יש פה סתירות.

אלי גולדשמידט: האם אתם רוצים לסיים את החוק או שאתם רוצים להתפלסף?

אלי גולדשמידט: מה עכשיו עניין יש"ע לזה?

אלי גולדשמידט: יש לנו חוק, וביקשתי - גם מנציגי הממשלה - להתייחס לחוק כפי שהוא ולנסות לעשות מקצה שיפורים אם ניתן.

ח' דוקלר: יש פה סתירות אל מול כל המצפים בגליל שנמצאים בריחוק יותר גדול.

ח' דוקלר: כרמיאל מקבלת 5% עם תיקרה.

ישראל כץ: אתה נגד העדפה לנגב.

ישראל כץ: ח' דוקלר: כל גוש שגב, תפן וכל האיזורים האלה לא מקבלים היום הטבה, כי היה הגיון עד היום שנותנים רק לאיזורים שמסביב לגבולות ויהודה ושומרון - בישובים מרוחקים.

ישראל כץ: פה נותנים לישובים שנמצאים במרחק של שלושת רבעי שעה נסיעה מתל-אביב.

ישראל כץ: בנוסף, יש פה פתח לפיקציות אדירות.

ישראל כץ: אנו לא נמצא אנשים עוברים לגור, ונמצא אנשים נוסח נהריה: עוברים ב'איסרבלוף' ושוכרים דירה בבאר-שבע או בקרית-גת.

ויצמן שירי: יש רמאים.

ויצמן שירי: אנו מדינת חוק.

אלי גולדשמידט: זה תמיד נכון.

אלי גולדשמידט: אם מגיע - מגיע.

אלי גולדשמידט: אתה תילחם בפיקציות עם האמצעים שיש לך.

ח' דוקלר: יש פה עניין של היערכות אדמיניסטרטיבית אדירה.

ח' דוקלר: אנו מדברים ב-150 אלף תושבים פוטנציאליים שאמורים להכנס, 150 אלף מועסקים, וזה דורש התארגנות.

אלי גולדשמידט: יש לי תפקיד, שאני גם צריך להוציא מפה פרודוקציה ולא רק לדבר.

אלי גולדשמידט: ברצוני להבין מה הן ההערות המרכזיות.

אלי גולדשמידט: הערה אחת היא לגבי סתירות פנימיות, קרי איזורים יותר מרוחקים שמקבלים פחות.

אלי גולדשמידט: אני, אישית, מסכים שלא יכול להיות שישובי הערבה יקבלו רק 10% וצריך להעלותם בזה.

אלי גולדשמידט: מה היה עניין אופקים שהזכרת?

ח' דוקלר: יש את עניין אופקים, ויש את עניין הערבה.

ויצמן שירי: לגבי אופקים, אינני מסכים איתו.

ויצמן שירי: אני רוצה להגיד משהו לעניין.

אלי גולדשמידט: אני מנסה לתמצת את הדברים.

אלי גולדשמידט: אם אתה רוצה - תחליף אותי ותעשה אתה את הישיבה איך שאתה מבין.

אלי גולדשמידט: המותר לי קודם להבין מה הן הערותיו ולהגדירן, כדי שנדע אחת לאחת ונתמודד איתן?

אלי גולדשמידט: הערה אחת לא נקבל, והערה שניה נקבל בשינוי.

אלי גולדשמידט: תן לי לנהל דיון.

אלי גולדשמידט: הרי אני איתך לכל אורך הדרך.

אלי גולדשמידט: מה היתה ההערה השניה, שהיתה לגבי הערבה?

ח' דוקלר: אופקים מקבלת את אותו הדבר כמו ירוחם, וירוחם נמצאת דרומית לאופקים ב-70 ק"מ.

אלי גולדשמידט: זה נושא בהחלט ראוי.

אלי גולדשמידט: סמדר אלחנני, רישמי את ההערות האלה.

אלי גולדשמידט: מה היא ההערה השלישית?

ח' דוקלר: ישובים שמסביב לאופקים - לפי ההצעה, אופקים מקבלת 20%, וישובים שלידה כמו פטיש, מסלול ורנן מקבלים רק 10%--

ישראל כץ: 15%.

ח' דוקלר: --או 15%.

ח' דוקלר: כעקרון, אם הולכים, ואני מקווה מאד שלא, חייבים להוריד את הקו מלכתחילה.

ח' דוקלר: יש פה ישובים שנמצאים במרחק של קילומטר מאשקלון ואפילו צפונית לאשקלון.

יוחנן כהן: פתרנו את זה.

ח' דוקלר: לכן, חייבים להוריד את הקו למטה.

ח' דוקלר: פה אני מדבר באמת במלוא האחריות: כשאני מסתכל אל מול האחוזים האחרים במדינה, אין הצדקה לעשות אחוזים כאלה.

ח' דוקלר: הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 51) (הטבות למפעלים בנגב), התשס"א-2001

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, לא יהיה נושא חדש.

אלי גולדשמידט: חוזרים לחוק כפי שהוא.

אלי גולדשמידט: אבירם כהן, דע לך ששר האוצר שוחט יהיה אחראי שכל הכימיה גם תקבל.

אלי גולדשמידט: צריך, שהוא לא יבוא בטענות.

אלי גולדשמידט: צריך, שיהיה לו ברור שהוא סידר שכל מפעלי הכימיה גם יקבלו.

אלי גולדשמידט: זה על אחריותו של השר שוחט.

ויצמן שירי: מאה אחוז.

ויצמן שירי: אין בעיה.

אלי גולדשמידט: אני אומר שוב, שאנו רצינו לשנות זאת והוא מנע זאת.

אלי גולדשמידט: אבירם כהן, אני לא בטוח שהוא יודע את הכל.

אלי גולדשמידט: תתאר לו את הדברים עד הסוף.

אלי גולדשמידט: זה מה שנקרא: אני אוציא לעצמי שתי עיניים, כדי להוציא לך עין אחת.

אלי גולדשמידט: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 126) (זיכוי ממס לתושבי באר-שבע והנגב) (הוראת שעה), התשס"א-2000

אלי גולדשמידט: אנו חוזרים להצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 126) (זיכוי ממס לתושבי באר שבע והנגב) (הוראת שעה), התשס"א-2000.

ח' דוקלר: יש שלוש נקודות נוספות מרכזיות: ראשית, להוריד את הקו של הדרום ובעיקר של אשקלון - להוריד את הקו של הנגב אל מתחת לקו של אשקלון.

ח' דוקלר: לא יעלה על הדעת שישובים שנמצאים קילומטר מאשקלון יקבלו, אם באמת רוצים לעודד את הנגב.

ח' דוקלר: שנית, אם דיברנו על הכנסת אשקלון, לא יתכן להכניס את עומר, להבים ומיתר גם אם זה 7%.

ח' דוקלר: זה כמו בית-שאן.

ח' דוקלר: בבית-שאן יש הנחה, ופה אפילו נתנו לעומר וללהבים.

ח' דוקלר: אף אחד לא יעזוב את עומר ואת להבים, אם לא יהיו ה-7%.

ח' דוקלר: לכן, למה לסבסד את האוכלוסיות העשירות האלה?

ח' דוקלר: אינך מעודד שום דבר בזה.

ח' דוקלר: שלישית, בואו ונחשוב קונסטרוקטיבית על הורדת כל האחוזים ברמה מסויימת.

ח' דוקלר: אי אפשר להתחיל ברמת אחוזים כזו של 12% ו-10%, כאשר בגליל מקבלים 5% ו-7% וביהודה שומרון ישובים מרוחקים מקבלים 7%.

ח' דוקלר: אם כבר, בואו ותורידו את כל הרמה.

ח' דוקלר: אני מקווה, שזה יירד לגמרי.

ויצמן שירי: לגבי טענתו על אופקים, מר דוקלר ידידי, האם אתה מכיר את המושג "אשכולות"?

ח' דוקלר: כן, אני מכיר.

אלי גולדשמידט: ברור שאופקים שונה מאלה שסובבים אותה.

ויצמן שירי: אשכול 2 - מבחינה סוציואקונומית, זה הישוב היהודי היחיד במדינת ישראל--

ח' דוקלר: --העירוני.

ויצמן שירי: --העירוני.

ויצמן שירי: אשכול 2 הוא במצב סוציואקונומי שחבל לך על הזמן.

ח' דוקלר: האם בפטיש ורנן זה יותר?

ח' דוקלר: ו' שירי: תעלה להם ל-20%.

ח' דוקלר: לא להוריד את אופקים.

ח' דוקלר: זה כל האיזור שם.

אלי גולדשמידט: מי שמרויח 25-30 אלף שקל בחודש לא תשים לו תיקרה?

אלי גולדשמידט: למה אני צריך לעודד אנשים עשירים?

ישראל כץ: האם אדם שמרויח 10,000 ש"ח זה עשיר?

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ישראל כץ, אני הולך איתך לכל אורך הדרך, אבל זה לא בסדר.

ישראל כץ: אתה מרוקן את החוק מתוכן.

אלי גולדשמידט: לא נכון.

אלי גולדשמידט: זה כך, אם אני קובע תיקרה?

ישראל כץ: האם אתה רוצה רק עניים בנגב?

ישראל כץ: אינני רוצה חוק לעניים.

אלי גולדשמידט: זה לא חוק לעניים.

אלי גולדשמידט: מי שמרויח 10,000 שקל בחודש איננו עני.

אלי גולדשמידט: האם מי שמרויח מליון שקל גם צריך לקבל זאת?

אלי גולדשמידט: ! תקבע תיקרה.

ויצמן שירי: 50 אלף שקל.

ישראל כץ: 50 אלף שקל.

אלי גולדשמידט: ארבע פעמים השכר הממוצע, שזה 25 אלף שקל.

ויצמן שירי: זה לא מספיק.

ויצמן שירי: היו"ר א' גולדשמידט: חמש פעמים השכר הממוצע.

ויצמן שירי: בוא ונקבע תיקרה.

ויצמן שירי: אי אפשר בלי תיקרה.

ויצמן שירי: אי אפשר לתת את זה בלי גבול.

ויצמן שירי: 32 אלף שקל.

ויצמן שירי: האם השכר הממוצע הוא 6,200 ש"ח?

ח' דוקלר: בערך.

ויצמן שירי: חמש פעמים זה 31 אלף ש"ח.

ישראל כץ: מי אמר שזה 6,000 ש"ח?

אלי גולדשמידט: אותו מרצה - גם אם הוא מרויח 40 אלף ש"ח, הרי שעד ה-30 אלף ש"ח הוא יהנה אבל על 10,000 הש"ח האחרונים הוא ישלם את המס המלא.

אלי גולדשמידט: זה לגיטימי.

אלי גולדשמידט: אנו לא יכולים להיות שודדים.

ישראל כץ: לא על 10,000 ש"ח.

ישראל כץ: האם אנו צריכים רק נזקקים?

אלי גולדשמידט: לא אמרתי, שהתיקרה היא 10,000 ש"ח.

אלי גולדשמידט: דיברת על חוק לעניים, ואמרתי לך שמי שמקבל 10,000 ש"ח יהנה וזה לא עני.

ויצמן שירי: היושב-ראש, אני מקבל זאת - חמש פעמים השכר הממוצע.

ישראל כץ: מה הוא השכר הממוצע?

אלי גולדשמידט: מה היא התיקרה בצפון?

אלי גולדשמידט: האם אתה מסכים שזו צריכה להיות אותה תקרה כמו בצפון?

ישראל כץ: לא.

ישראל כץ: בצפון עשו להם תרגיל.

ישראל כץ: עשו צחוק.

ויצמן שירי: כמה זה בנהריה?

ח' דוקלר: התיקרה היא 460 אלף ש"ח, ובית-שאן- - -

אלי גולדשמידט: אני מדבר על הצפון.

אלי גולדשמידט: כמה זה בחודש?

אלי גולדשמידט: מה התיקרה בעכו?

ח' דוקלר: בעכו זה אותו דבר כמו בשלומי.

ח' דוקלר: תחלק 460 אלף ש"ח ב-12, והתוצאה היא: 35-40 אלף ש"ח.

אלי גולדשמידט: אנו באותה תיקרה כמו בצפון.

ישראל כץ: לא.

ישראל כץ: אני לא עושה תיקרה כמו בצפון.

אלי גולדשמידט: חמש פעמים השכר הממוצע זה כמו בצפון, ולכן תן את החמש פעמים.

אלי גולדשמידט: מה הבעיה?

ישראל כץ: אם זה בצפון, זה גרוע מאד.

ישראל כץ: זה פוגע בבעלי עסקים.

אלי גולדשמידט: זה חמש פעמים השכר הממוצע.

ישראל כץ: אני מתנגד לחלוטין לעניין הזה.

ויצמן שירי: חבר-הכנסת ישראל כץ, השכר הממוצע הוא 6,800 ש"ח.

ישראל כץ: אמרת "50 אלף ש"ח", וזו נראית לי מגבלה.

ס' אלחנני: אתם מדברים על החצי העליון של העשירון העליון.

ס' אלחנני: הם לא שמים לב לזה.

אלי גולדשמידט: אני מציע, שזה יהיה חמש פעמים השכר הממוצע.

אלי גולדשמידט: עד התיקרה הוא יהנה.

אלי גולדשמידט: מעבר לתיקרה, הוא ישלם מס.

אלי גולדשמידט: כל אחד יהנה עד התיקרה.

אלי גולדשמידט: מהתיקרה ואילך הוא יתחיל לשלם מס.

יוחנן כהן: עד 34 אלף ש"ח הוא יהנה.

ויצמן שירי: מדובר בשכר הממוצע במשק.

יוחנן כהן: תכניס את ההגדרה במפורש בחוק.

ישראל כץ: לא.

אלי גולדשמידט: רבותי, אנו נסכים על תיקרה.

ישראל כץ: תיאורטית, מי שמרויח 34 אלף ש"ח ברוטו וגר בבאר-שבע ויקבל הנחה של 12% - כמה כסף זה נותן לו?

ישראל כץ: כמה זה נותן לו ממה שיש לו היום?

ישראל כץ: כמה היא התוספת?

ישראל כץ: בוא ונבהיר זאת.

ויצמן שירי: 4,080 ש"ח.

דובר: מה פתאום?

ח' דוקלר: אם אתה מדבר על 12% כדוגמא והוא מרויח 30 אלף ש"ח, אתה עושה לו חישוב מס רגיל, ויוצא לו, נניח, 8,000 ש"ח מס לשלם לפני ההנחה, וסתם אני 'זורק' זאת לצורך הדוגמא.

ח' דוקלר: 12% מ-30 אלף ש"ח זה כ-3,500 שקל.

ח' דוקלר: את ה-3,500 ש"ח אתה מוריד מה-8,000 ש"ח.

ח' דוקלר: זו הטכניקה.

ויצמן שירי: זה מה שאמרתי: 4,080 ש"ח.

ח' דוקלר: אם אתה לוקח ארבע פעמים או חמש פעמים השכר הממוצע, ונניח שזה יוצא חמש פעמים 30 אלף ש"ח - אתה עושה לו את אותו תרגיל שאמרתי: על 30 אלף ש"ח הוא מקבל את ה-3,500 ש"ח, ועל ההפרש של 5,000 הש"ח הוא משלם רגיל.

ח' דוקלר: ישראל כץ: כמה זה חמש פעמים השכר הממוצע?

אלי גולדשמידט: 32 אלף ש"ח.

אלי גולדשמידט: היום השכר הממוצע הוא 6,000 שקל ומשהו.

ויצמן שירי: 34 אלף ש"ח.

ויצמן שירי: היא אומרת, שהשכר הממוצע הוא 6,800 ש"ח.

יצחק סבן: האם זו הנחה מחושבת מהמס או מהברוטו?

אלי גולדשמידט: מהברוטו.

אלי גולדשמידט: מנכים את זה מהמס שהוא צריך לשלם כאילו אין הנחה.

ישראל כץ: מה עם אדם שמרויח 5,000 ש"ח ברוטו?

ישראל כץ: האם זה יתן לו מאה ש"ח?

אלי גולדשמידט: זה לא יתן לו כלום.

ישראל כץ: לכן, אני שואל: מה הרעש שעושים כאן כל הזמן?

ויצמן שירי: כמה משלמים מס שולי?

ח' דוקלר: תלוי כמה ילדים יש לו.

ויצמן שירי: משלמים 20% - נכון?

ישראל כץ: רק בגלל הופעתו האמיצה והמשכנעת של חיים דוקלר, אני מסכים לתיקרה של חמש פעמים השכר הממוצע.

ח' דוקלר: עדיין לא גמרתי את ההופעה.

ח' דוקלר: ו' שירי: חיים דוקלר, הורדת חצי מהסיפור.

ישראל כץ: עד התיקרה כל אחד יהנה מההנחה.

יוחנן כהן: צריך, שזה יהיה כתוב.

ישראל כץ: זה יירשם בפרוטוקול.

אלי גולדשמידט: זה לא שכאשר אתה עובר את התיקרה, אתה מאבד את כל ההנחה.

יוחנן כהן: זה לא ברור.

אלי גולדשמידט: חיים דוקלר, ראשית, אני מודיע לך שאמור להגיע לכאן דיון בנושא ישובי הצפון, ואנו נוכל לעשות אז את ההתאמה.

אלי גולדשמידט: שנית, מה שמבקר המדינה כתב לגבי הנגב הוא לא כתב לגבי הגליל.

ח' דוקלר: הוא לא עשה בדיקה לגבי הגליל.

אלי גולדשמידט: אני, כתושב הגליל, אומר לך שאני חושב שהנגב היום נמצא במצב יותר קשה מהגליל.

ויצמן שירי: זה בטוח.

אלי גולדשמידט: שלישית, יש כמה דברים שאנו כן רוצים לשנות, ואני מבקש שישונו.

אלי גולדשמידט: ראשית, שתי המועצות של הערבה - אני מציע להעלותן לדרגה של--

ישראל כץ: --15%.

ישראל כץ: היו"ר א' גולדשמידט: --15%.

ישראל כץ: אנה שניידר, יש לשנות זאת כך שהערבה התיכונה ואילות צריכות לעלות לרמה של 15%.

ח' דוקלר: דרך אגב, אילות זה גם אילת.

אלי גולדשמידט: אם כך, יהיה גם אילת.

אלי גולדשמידט: האם לא מגיע לאילתים?

ויצמן שירי: הם מקבלים את המע"מ.

אלי גולדשמידט: לדעתי, המועצה האיזורית אילות לא כוללת את אילת.

אלי גולדשמידט: המועצה האיזורית אילות היא גוף אחר מאילת.

ח' דוקלר: הם יבואו ויצעקו.

אלי גולדשמידט: הם יבואו ויצעקו.

אלי גולדשמידט: האם אתה יודע כמה שנים אנשי המועצה האיזורית אילות צועקים על הטבות שיש באילת ואין להם?

ח' דוקלר: הם קיבלו.

א' שניידר: אבל, היום כולם ב-10%.

ויצמן שירי: חיים דוקלר, האם באילות משלמים מע"מ?

אלי גולדשמידט: תקשיבו מה אני אומר ומה סוכם, ואל תעלו דברים שלא סוכמו.

אלי גולדשמידט: אמרנו שהמועצה האיזורית אילות והמועצה האיזורית הערבה התיכונה, או איך שקוראים לה, עולות לרמה של 15% והשאר נשאר אותו הדבר.

אלי גולדשמידט: למה להעלות דברים אחרים?

אלי גולדשמידט: יש הרבה הטבות שאילת מקבלת והמועצה האיזורית אילות והמועצה האיזורית הערבה התיכונה לא מקבלות: במע"מ ובדברים אחרים.

ישראל כץ: לגבי לכיש וחוף אשקלון, יש להפוך את זה למועצה.

ישראל כץ: היו"ר א' גולדשמידט: לגבי זה, אתה תשב עם חיים דוקלר ותגדירו במדוייק.

ישראל כץ: הגדרתי, ואני מגדיר לפרוטוקול.

אלי גולדשמידט: אם יתפספס פה ישוב אחד, הוא 'יישב' עליך ועלי אחר כך עד סוף הדורות.

ישראל כץ: אני מקבל את עצתך ואומר שחוף אשקלון כולל את כל הישובים, והמועצה האיזורית לכיש זה כולל את כל הישובים, ורק במועצה האיזורית שפיר- - -

אלי גולדשמידט: יש לי הצעה: לגבי זה, לכו, אתה ואנה שניידר, לחדר.

ישראל כץ: ההצעה פשוטה ותובן במהירות: כל הישובים שאינם ישובים של ערים ומועצות מקומיות או מועצות איזוריות יימחקו, למעט- - -

א' שניידר: האם יימחקו מפיסקה (2)?

א' שניידר: הכי טוב שתגיד לי מה ישאר.

ישראל כץ: כל מה שהוא מועצה מקומית או עיריה או מועצה איזורית, ויתווספו המועצה האיזורית חוף אשקלון והמועצה האיזורית לכיש.

ישראל כץ: כשאני אומר "למעט", ישארו הישובים: עוזה, שלוה, אבן-שמואל, נועם ואיתן, שהם שייכים לשפיר אך הם דרומית לקרית-גת, שהם בפנים.

ויצמן שירי: מה עם הישובים הבדואיים?

דובר: כל הישובים הבדואיים המוכרים בפנים.

אלי גולדשמידט: גם שדה-יואב נמצא דרומית לקרית-גת.

ישראל כץ: אם כך, גם שדה-יואב.

ישראל כץ: היו"ר א' גולדשמידט: האם זה כל מה שדרומית לקרית-גת?

ישראל כץ: כן.

ח' דוקלר: האם לכיש לא כולל דברים צפונה לכביש?

ישראל כץ: זה כולל ישוב אחד.

אלי גולדשמידט: חבר'ה, אי אפשר לעשות זאת בפורום הזה.

ישראל כץ: כל הישובים הבדואים כלולים.

אלי גולדשמידט: מה שעכשיו אמרת - כל הישובים הבדואיים נכנסים פנימה.

מוחמד ברכה: עם מועצות נבחרות.

ישראל כץ: כל הבדואים הם בסעיף 11ב(א)(4) עם 15% ולא 10%, ואלה: רהט, לקייה, חורה, שגב שלום, תל-שבע, כסייפה וערוער.

ישראל כץ: כולם 15%.

א' שניידר: אילות וערבה תיכונה הם 15%.

אלי גולדשמידט: נכון.

ח' דוקלר: כשהוא אומר מועצה איזורית לכיש, אני מפחד שהוא עולה מהכוונה המקורית שלו.

ח' דוקלר: מדובר בבג"צים.

ח' דוקלר: אני לא יודע.

ח' דוקלר: אני לא בדקתי זאת.

ישראל כץ: מנוחה, מתן ושדה-משה.

ישראל כץ: ח' דוקלר: אז, תוציא אותם.

ישראל כץ: אני לא מוציא אותם.

אלי גולדשמידט: הוא עושה את ההשוואה דרך הוספה, ואתה רוצה לעשות את השוואה דרך גריעה.

אלי גולדשמידט: זה לא עובד כך.

ישראל כץ: הכתבתי לפרוטוקול.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ישראל כץ, יש כאן שני עקרונות.

אלי גולדשמידט: העקרון האחד הוא גיאוגרפי, והעקרון השני הוא להימנע ככל האפשר מפיצול באותה מועצה.

ישראל כץ: נכון.

ח' דוקלר: אתה לקחת את הרע משניהם.

אלי גולדשמידט: לא לקחתי את הרע משניהם.

ישראל כץ: על מה אתה מדבר?

ישראל כץ: מדובר בשבעים משפחות.

אלי גולדשמידט: הוא לקח את המועצה האיזורית לכיש ואת המועצה האיזורית חוף אשקלון ואמר:

אלי גולדשמידט: כל מי שישנו שם, גם אם הוא לכאורה מלכתחילה היה קצת יותר צפוני.

אלי גולדשמידט: בנוסף, יש עוד ישובים ששייכים לשתי מועצות איזוריות אחרות, אבל כיוון שהם דרומיים יותר בישובים של המועצה האיזורית לכיש וחוף אשקלון הם ייכללו.

אלי גולדשמידט: זה מה שהוא אומר.

ח' דוקלר: לגבי מי שנמצא דרומית, אין לי בעיה.

ח' דוקלר: אני מפחד, שמחר יבוא בג"ץ של חבר'ה שנמצאים יותר דרומית, והם יזכו.

אלי גולדשמידט: כמה ישובים כאלה יש?

ח' דוקלר: אני לא מכיר.

ח' דוקלר: פה יש את חוף אשקלון.

א' שניידר: תקרא זאת לפרוטוקול.

אלי גולדשמידט: אקרא לפרוטוקול את מה שסוכם: בסעיף (1) ייאמר: עומר, להבים ומיתר.

אלי גולדשמידט: סעיף (2) - במקום מה שכתוב, מחקו שם את "קרית-גת וכו'".

ישראל כץ: לא מחקו את קרית-גת.

א' שניידר: קרית-גת מחוק.

אלי גולדשמידט: לא נקפח את הישובים האלה, ואנו לא מעיפים אותם.

יוחנן כהן: היושב-ראש גולדשמידט, אני עדיין מדבר- - -

דובר: תגיש הסתייגות.

אלי גולדשמידט: אני יודע, שאתה רוצה את אשקלון.

אלי גולדשמידט: אתה מדבר על בית-החולים "ברזילי".

אלי גולדשמידט: אתה מזדהה עם אשקלון.

יוחנן כהן: תסביר לי איך חוף אשקלון - כן, ואשקלון - לא?

יוחנן כהן: האם הודיה נמצאת בנגב?

יוחנן כהן: על מה אתה מדבר?

אלי גולדשמידט: אנה שניידר רוצה להקריא משהו לפרוטוקול.

א' שניידר: אני לא רוצה ויכוחים על מה סוכם.

אלי גולדשמידט: יהיו ממילא, ובכל זאת תקריאי.

מוחמד ברכה: למה בקטגוריה החמישית אין אף ישוב ערבי?

ישראל כץ: יש בקטגוריה הרביעית.

אלי גולדשמידט: לגבי מה שדרומית לבאר-שבע, הוא צודק.

אלי גולדשמידט: תן לו את המועצות הבדואיות שהן דרומית לבאר-שבע כמו ירוחם ודימונה, ומה שצפונית לבאר-שבע - לא.

מוחמד ברכה: זה לא נקבע על-פי קו גיאוגרפי.

ישראל כץ: עם כל הכבוד, אני מגיש את החוק.

ישראל כץ: זה דבר חשוב.

מוחמד ברכה: אני רוצה להילחם בעיוותים של החוק שלך.

ישראל כץ: שמתי את רהט מעבר לקריטריונים.

מוחמד ברכה: באר-שבע היא עיר גדולה.

אלי גולדשמידט: חיים דוקלר, תפסיק להלחם בחוק עצמו כי זה לא יעזור.

ח' דוקלר: אני מנסה להציל משהו.

מוחמד ברכה: יש את הישובים הבדואיים שנמצאים בדרום.

אלי גולדשמידט: עליך להגיד את שמותיהם.

משה גפני: תל-שבע שנמצאת בקו מקביל לבאר-שבע, כסייפה וערוער.

משה גפני: היו"ר א' גולדשמידט: שלושת הישובים האלה - תל-שבע, כסייפה וערוער - עוברים לרמה של דימונה, ירוחם ורמת הנגב.

משה גפני: חבר-הכנסת ישראל כץ, אמרתי שאתה נענה.

ויצמן שירי: המקום היחיד שאני מוכן לתת הוא בקטע של תל-שבע.

ויצמן שירי: עם כל הכבוד ללקייה וכל המקומות האלה, בלי יוצא מן הכלל- - -

מוחמד ברכה: - - -

ויצמן שירי: בוא ונלך על הקטע של תל-שבע.

אלי גולדשמידט: רהט מקבלת, והיא לא תקבל כמו דימונה.

ויצמן שירי: בתל-שבע יש עשרים אלף תושבים.

אלי גולדשמידט: זה דיון שלא נגמר, כי יש פה מליון ישובים ומליון אינטרסים.

אלי גולדשמידט: מה אני יכול לעשות?

ישראל כץ: תגיש הסתייגות.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ישראל כץ נענה לפניית חבר-הכנסת מוחמד ברכה--

ישראל כץ: --עם תל-שבע.

אלי גולדשמידט: --ותל-שבע יחד עם דימונה, ירוחם ורמת הנגב.

מוחמד ברכה: ערוער נמצאת ליד דימונה.

א' שניידר: האם רק תל-שבע?

א' שניידר: היו"ר א' גולדשמידט: רק תל-שבע--

ויצמן שירי: גם ערוער.

מוחמד ברכה: ערוער נמצאת ליד דימונה.

אלי גולדשמידט: --וערוער.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ברכה, זה בסדר.

אלי גולדשמידט: יש פה ייצוג לישוב הכפרי, לישובים עירוניים ולישובים ערביים.

ישראל כץ: חבר-הכנסת ברכה, זה בסדר.

אלי גולדשמידט: ערוער ותל-שבע - אנו מכניסים אותם לרובריקה של דימונה וירוחם.

אלי גולדשמידט: אני מבקש מהחברים לעצור את ההתפרצויות הבלתי נשלטות שלהם, לשמוע את אנה שניידר לעקוב אחר הדברים ולא לצעוק תוך כדי ההקראה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש שקט מוחלט גם מאורחינו.

א' שניידר: ברצוני לוודא שרשמתי כל מה שהוחלט כאן.

א' שניידר: בהגדרת "איזור באר שבע והנגב" פיסקה (1) נותנת הנחה של 7%.

א' שניידר: בפיסקה הזו אין שינוי, ומדובר בעומר, להבים ומיתר.

אלי גולדשמידט: חיים דוקלר, אני יודע שאינך אוהב את החוק הזה.

אלי גולדשמידט: אל תתחיל עם זה עכשיו.

אלי גולדשמידט: אני מבקש שקט.

אלי גולדשמידט: עכשיו, היועצת המשפטית מקריאה.

אלי גולדשמידט: איזו התנהגות יש לכם?

א' שניידר: פיסקה (2), שנותנת הנחה של 10%, משתנה וייאמר בה כך: "מועצה איזורית חוף אשקלון, מועצה איזורית לכיש, מועצה איזורית תמר, מועצה איזורית שער הנגב והישובים שדה-יואב, עוזה, שלוה, אבן-שמואל, נועם ואיתן".

דובר: מה עם אשקלון?

אלי גולדשמידט: תנו לה לסיים לקרוא, לפני שאתם שואלים "מה עם?".

אלי גולדשמידט: א' שניידר: בפיסקה (3), שנותנת הנחה של 12%, תהיה רק באר-שבע.

אלי גולדשמידט: פיסקה (4), שנותנת הנחה של 15%, תהיה כל מה שכתוב פלוס מועצה איזורית אילות- - -

ישראל כץ: קיראי את מה שכתוב, כי לאנשים אין את הצעת החוק ביד.

א' שניידר: לכולם יש את החוק בתיק.

ויצמן שירי: אנו סומכים עליה.

אלי גולדשמידט: אינך צריכה לקרוא את הכל.

אלי גולדשמידט: פלוס מה זה?

א' שניידר: פלוס מועצה איזורית אילות ומועצה איזורית הערבה התיכונה.

א' שניידר: בפיסקה (5), שנותנת הנחה של 20%, יהיה כתוב: "ירוחם, דימונה, אופקים, רמת הנגב, תל-שבע וערוער".

א' שניידר: בפיסקה (6), שנותנת 25%, יהיה מצפה-רמון.

אלי גולדשמידט: איפה קרית-גת ושדרות וכו'?

א' שניידר: אין.

ישראל כץ: זה בפיסקה (2).

אלי גולדשמידט: לא.

אלי גולדשמידט: את הורדת אותם.

א' שניידר: שאלתי אותך.

אלי גולדשמידט: מה קרה?

אלי גולדשמידט: היא טעתה.

אלי גולדשמידט: אל תתנפל.

א' שניידר: אולי הם כלולים במועצות איזוריות.

אלי גולדשמידט: לא.

ישראל כץ: פיסקה (2) נשארת אותו דבר.

א' שניידר: האם קרית-גת נשארת?

אלי גולדשמידט: נשארות קרית-גת ושדרות.

אלי גולדשמידט: נשארות אילת וערד.

אלי גולדשמידט: המועצה האיזורית אילות יורדת, והיא עברה לשם.

אלי גולדשמידט: המועצה האיזורית ערבה לא קיימת בכלל.

אלי גולדשמידט: המועצה האיזורית הערבה התיכונה זזה לאן שהיא זזה.

אלי גולדשמידט: נשארת המועצה האיזורית תמר, ונשארת המועצה האיזורית שער הנגב.

אלי גולדשמידט: עכשיו, הוסיפו את המועצה האיזורית לכיש.

ישראל כץ: שחר נמחק, עוצם נמחק, וכן נהורה, נוגה, ניר-חן, זוהר, שדה-דוד,תלמים, אחוזם, לכיש, שקף ואמציה.

א' שניידר: האם כל זה נמחק?

אלי גולדשמידט: כן.

ישראל כץ: כל זה.

ישראל כץ: נשאר שדה-יואב.

ישראל כץ: נמחקים ברכיה, משען, בית-שיקמה, כוכב מיכאל, תלמי יפה, גיאה, מבקיעים, כרמיה, זיקים, יד-מרדכי--

אלי גולדשמידט: למה אתה צריך את כרמיה וזיקים?

אלי גולדשמידט: זה במועצה איזורית חוף אשקלון.

א' שניידר: הוא מוחק אותם.

ישראל כץ: כן.

אלי גולדשמידט: סליחה.

אלי גולדשמידט: אתה מוחק אותם.

ישראל כץ: --נתיב העשרה, חלץ וגברעם.

ישראל כץ: - זה נמחק ובמקום זה מופיעים מועצה איזורית חוף אשקלון ומועצה איזורית לכיש.

ישראל כץ: נשארים עוזה, שלוה, אבן-שמואל, נועם ואיתן.

אלי גולדשמידט: נותרה לנו בעיה אחת - אשקלון.

ישראל כץ: מה זה דרום אשקלון?

ישראל כץ: האם זה דבר מוגדר?

יוחנן כהן: אפשר להגדיר פה משיקום שכונות.

יוחנן כהן: לא תעשה הגירה שלילית מאשקלון לקרית-גת או לחוף אשקלון שזה בתוך אשקלון.

ישראל כץ: ננסה להיות פרקטיים.

ישראל כץ: אלו שכונות שיקום יש בדרום אשקלון?

יוחנן כהן: שכונת שמשון, שכונת גבעת ציון ושכונת רמת אשכול.

ישראל כץ: הוא רוצה שייכתב, ששכונת שמשון- - -

אמנון כהן: לא.

אמנון כהן: שכונות בשיקום.

אלי גולדשמידט: אי אפשר להכניס זאת בחוק.

אלי גולדשמידט: זו יחידה מוניציפלית.

יוחנן כהן: חוף אשקלון - כן, ואשקלון - לא? זה לא יעלה על הדעת.

יוחנן כהן: יש את מצב העוני שם.

ישראל כץ: עם כל הכבוד, זה חוק שלי ויש לו את ההגיון.

אלי גולדשמידט: אולי אפשר שאשקלון 7% כמו עומר ומיתר?

אלי גולדשמידט: אמנון כהן: חבר-הכנסת ישראל כץ, תכניס אותו וזהו.

ישראל כץ: אל תבוא בטענות על העלות.

ח' דוקלר: האפשר לטעון נושא חדש?

ישראל כץ: אינך יכול.

ישראל כץ: אמרנו, שהגבולות ייקבעו.

ס' שברצביין: - - -

יוחנן כהן: למה לא אמרתם זאת קודם?

ח' דוקלר: אם באמת ההשפעה הכלכלית הצפויה כל כך גדולה, דבר שאנו אומרים בנהריה שלא היה קיים, אז בוא ונוריד את כל הרף של האחוזים לאחוזים יותר נמוכים.

ישראל כץ: אינני נוגע במה שכבר סוכם.

ישראל כץ: לגבי אשקלון, אם אתם מוכנים, אני תמיד מוכן.

ישראל כץ: החוק נבנה כמו שהוא נבנה.

ישראל כץ: מדובר על דרום אשקלון.

ישראל כץ: כמה שכונות שיקום יש בתוך אשקלון?

אלי גולדשמידט: כמה יש באשקלון היום?

ח' דוקלר: כלום.

ויצמן שירי: אין כלום.

ויצמן שירי: בכל הנגב אין כלום, מלבד כמה ישובים.

ח' דוקלר: יש בירוחם, דימונה, מצפה-רמון ואופקים.

אלי גולדשמידט: להוסיף את אשקלון לשלישיה הראשונה.

אלי גולדשמידט: ישראל כץ: בסדר.

ח' דוקלר: אולי נוריד ל-5% באשקלון?

אלי גולדשמידט: טוב.

אלי גולדשמידט: הרביעיה הזו יורדת ל-5% עם אשקלון.

ישראל כץ: לא.

ישראל כץ: אם כך, יש לי הצעה אחרת.

אלי גולדשמידט: לקחתי זאת על עצמי.

ישראל כץ: אתה עושה עוול ללהבים ולמיתר.

ח' דוקלר: הם עשירים.

ח' דוקלר: עומר עשירים מאד, ואלה עשירים.

ויצמן שירי: עומר ולהבים זה אותו דבר.

ויצמן שירי: למיתר צריך להשאיר 7%.

אלי גולדשמידט: קיבלתי.

אלי גולדשמידט: יש לנו פה: עומר, להבים ואשקלון - 5%.

יוחנן כהן: לא.

יוחנן כהן: 7%.

ח' דוקלר: 3% וזהו.

אלי גולדשמידט: מסתבר שהצעתי היתה הכי טובה.

אלי גולדשמידט: עומר, להבים, מיתר ואשקלון - 5%, ולא 7%.

ח' דוקלר: אנו מתנגדים.

ח' דוקלר: היו"ר א' גולדשמידט: אני אומן הפשרות.

י' ייטב: אני ארצה להוסיף הסתייגויות שר האוצר לגבי הרשימה וגובה ההטבות.

ס' שברצביין: אם אנו אומרים עומר ומיתר גם כך עשירים, למה לא להוריד?

אלי גולדשמידט: תגיש הסתייגות על זה.

משה גפני: אני מבקש משהו לגבי סעיף 11ב(ג), בשם חבר-הכנסת מוסי רז ובשמי.

מוסי רז: גם חבר-הכנסת שירי הצטרף לזה.

משה גפני: גם חבר-הכנסת שירי.

משה גפני: בעצם, סעיף זה פוגע בעניים, מכיון שאדם מרויח 3,000 ש"ח לחודש וכל סכום המס שלו הוא--

ח' דוקלר: --אפס.

אלי גולדשמידט: מה אתם רוצים?

אלי גולדשמידט: זו הטבת מס.

משה גפני: חבר-הכנסת ישראל כץ, עליך להיות איתי.

משה גפני: לא צריך את הסעיף הזה.

מוסי רז: מדובר על סעיף 11ב(ג) האומר:

מוסי רז: "סכום ההנחה ממס לפי סעיף קטן (ב) לא יעלה על המס שהנישום חייב בו לפי שיעור המס הגבוהה ביותר החל עליו".

משה גפני: כלומר, זה על אלה שמרויחים מעט מאד.

מוסי רז: זה רק לעשירים, והעניים לא מקבלים אותו.

מוסי רז: מ' גפני: בדיוק.

אלי גולדשמידט: אינכם יכולים לעשות פה מהפכה בדיני המס.

ישראל כץ: מה היא המשמעות של זה?

משה גפני: המשמעות של זה היא, שמי שמרויח מעט לא יקבל הטבות.

אלי גולדשמידט: נכון.

אלי גולדשמידט: הטבות במס זה רק למי שמרויח וצריך לשלם מס.

א' קרשנר: זה מס הכנסה שלילי.

אלי גולדשמידט: שיעור ההנחה יהיה בגובה המס שהם משלמים.

משה גפני: מדברים על אדם שעובד במפעל באופקים.

אלי גולדשמידט: אתה רוצה להגיד שיהיה עוד החזר, כלומר אם הוא מגיע לשכר מינימום ולא צריך לשלם מס הוא עוד יקבל תוספת למשכורת.

אלי גולדשמידט: מה אתם רוצים ממני?

אלי גולדשמידט: נו?

אלי גולדשמידט: האם אתם רוצים לעשות להפוך פה?

אלי גולדשמידט: יש דיני מס ויש הטבות.

אלי גולדשמידט: יש הטבות למשפחות ברוכות ילדים ויש הטבות בביטוח לאומי.

ישראל כץ: זה נושא חדש.

אלי גולדשמידט: אנה שניידר, הקריאי את החוק.

ויצמן שירי: אני מבקש, שתתקיים הצבעה קודם על החוק שלי.

ויצמן שירי: היו"ר א' גולדשמידט: אין נושא חדש - נכון?

ויצמן שירי: אנו רוצים להקריא.

ויצמן שירי: האם יש איזה שהן בעיות עם החוק של חבר-הכנסת סבן?

י' ייטב: כן.

ישראל כץ: עלי לצאת.

ישראל כץ: חבר-הכנסת שירי, אבוא להצביע על החוק שלך.

ויצמן שירי: אני מאפשר לו, והוא יבוא להצביע על החוק שלי.

אלי גולדשמידט: אמיר ברקן, אין לך נושא חדש.

אלי גולדשמידט: אנו מצביעים על החוק כמו שהוא.

א' ברקן: יש לנו הסתייגויות.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להגיש הסתייגות, שזה חל גם על החקלאות.

אלי גולדשמידט: אני אעביר זאת במליאה.

אלי גולדשמידט: עתה, אנו בהצעת החוק של חבר-הכנסת ישראל כץ.

ח' דוקלר: ישראל כץ, התחולה תהיה מ-2002.

ישראל כץ: לא.

ח' דוקלר: לא נצליח להיערך.

אלי גולדשמידט: חיים דוקלר, תגיש הסתייגות, שהתחולה היא מ-2002.

אלי גולדשמידט: ישראל כץ: בחוק שלי מוגדר: 2001, 2002 ו-2003.

אלי גולדשמידט: א' שניידר:

אלי גולדשמידט: בפקודת מס הכנסה אחרי סעיף 11א יבוא סעיף 11ב - זיכוי ממס לתושבי באר-שבע והנגב: "(א) בסעיף זה 'איזור באר-שבע והנגב" - התחום המוניציפלי של העיריות, המועצות המקומיות והמועצות האיזוריות כמפורט להלן: (1) עומר, להבים, מיתר, אשקלון; (2) קרית-גת, שדרות, אילת, ערד, מועצה איזורית תמר, מועצה איזורית שער הנגב, מועצה איזורית חוף אשקלון, מועצה איזורית לכיש, שדה-יואב, עוזה, שלוה, אבן-שמואל, נועם, איתן; (3) באר-שבע; (4) נתיבות, רהט, לקייה, חורה, שגב שלום".

אלי גולדשמידט: את תל-שבע צריך להוריד.

אלי גולדשמידט: כמו כן, "כסייפה, מועצה איזורית מרחבים, מועצה איזורית עזתה, מועצה איזורית בני שמעון, מועצה אזורית אשכול, מועצה איזורית אילות, מועצה איזורית הערבה התיכונה".

אלי גולדשמידט: אני מבקש להוסיף גם את מועצה איזורית תמר ולגרוע אותה מפיסקה (2).

אלי גולדשמידט: אינני רואה שום הבדל בינה לבין מועצה איזורית ערבה תיכונה.

יוחנן כהן: נכון.

ויצמן שירי: היושב-ראש גולדשמידט, האם גוש קטיף בתוך זה?

מאיר פרוש: את לא הכנסת בפיסקה (2) את חוף אשקלון ואת לכיש?

א' שניידר: הכנסתי.

דובר: חבר-הכנסת שירי, נושא חדש.

ויצמן שירי: היושב-ראש גולדשמידט, גוש קטיף לא בפנים.

ויצמן שירי: זה לא בסדר.

אלי גולדשמידט: חוף עזה בפנים.

ויצמן שירי: מה עם ניצנה, גוש קטיף?

ח' דוקלר: גוש קטיף זו מועצה בפני עצמה.

ח' דוקלר: היו"ר א' גולדשמידט: אנו נכניס בפיסקה (2) ונוסיף את אותה מועצה איזורית שמייצגת את גוש קטיף.

ויצמן שירי: יש את ניצנה, וכל האיזור הזה גם כן.

אלי גולדשמידט: זה רמת הנגב - לא?

ויצמן שירי: האם רמת הנגב בפנים?

ח' דוקלר: כן, רמת הנגב בפנים.

אלי גולדשמידט: גם חולות חלוצה.

ויצמן שירי: יש את גוש קטיף.

א' שניידר: יש את שער הנגב.

א' שניידר: לגבי גוש קטיף, אתם תגידו לי איזו מועצה זו.

אלי גולדשמידט: בסדר.

א' שניידר: אני ממשיכה בקריאת החוק: "(5) ירוחם, דימונה, אופקים, רמת הנגב, תל-שבע וערוער; (6) מצפה-רמון;".

משה גפני: היושב-ראש גולדשמידט, הוא צודק ויש פה בעיה.

משה גפני: יש פה מועצות ששוכחים אותן כמו מועצת בני שמעון.

אלי גולדשמידט: זה בפנים.

אלי גולדשמידט: אינכם קוראים ואינכם עוקבים.

מאיר פרוש: בפיסקה (4) נמצאת מועצה איזורית בני שמעון.

מאיר פרוש: היו"ר א' גולדשמידט: יכול להיות, שתהיה טעות.

מאיר פרוש: השתדלנו שהכל יהיה.

מאיר פרוש: אנה שניידר, את העברת את תמר מפיסקה (2)--

א' שניידר: --לפיסקה (4).

אלי גולדשמידט: את מוסיפה לפיסקה (2) את מועצה איזורית של גוש קטיף שזה כנראה חוף עזה, ועלינו לבדוק זאת.

ויצמן שירי: הכנסתם את כסייפה, ערוער--

אלי גולדשמידט: --ותל-שבע.

א' שניידר: כסייפה נמצאת בפיסקה (4).

ויצמן שירי: צריך להכניס את כסייפה ושגב שלום באותה בקטגוריה.

יעקב ליצמן: זה גם בפיסקה (4).

א' שניידר: שגב שלום נמצא בפיסקה (4).

ויצמן שירי: אני אומר, שצריך אותם באותה קטגוריה של פיסקה (5).

ח' דוקלר: לא.

ח' דוקלר: שגב שלום זה ליד באר-שבע, ופיסקה (5) זה מצפה-רמון.

ויצמן שירי: האם שגב שלום זה ליד באר-שבע?

ח' דוקלר: ודאי.

ח' דוקלר: זה נמצא שני קילומטרים מבאר-שבע.

אלי גולדשמידט: שגב שלום צמוד לבאר-שבע, והוא לא צריך לקבל יותר מבאר-שבע.

ויצמן שירי: האם ערוער נמצאת בפיסקה (5)?

אלי גולדשמידט: כן.

ויצמן שירי: אם כך, גם כסייפה צריכה להיות בפיסקה (5).

ויצמן שירי: מדובר במרחק של מאתיים מטר זה מזה.

אלי גולדשמידט: האם כסייפה יקבל יותר מערד?

ויצמן שירי: כן, כסייפה יקבל יותר מערד כי מצבו 'על הפנים'.

ח' דוקלר: אבל, היא יותר קרובה לבאר-שבע מאשר לערד.

משה גפני: חבר-הכנסת שירי, באופן עקרוני, אתה צודק.

ויצמן שירי: זה לא קטע של קירבה.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, כאשר אתה מעלה דבר כזה, אתה פותח את כל המניפה.

משה גפני: ברצוני לומר לפרוטוקול, שתל-שבע נמצא בקו רוחב של באר-שבע וקרוב מאד אליה, ומקבל, לפי הצעת החוק עכשיו, אחוזי מס, הנחה, יותר גבוהים מבאר-שבע.

ויצמן שירי: נכון.

ויצמן שירי: זו פונקציה של מצב סוציואקונומי.

ויצמן שירי: די, גמרנו.

ויצמן שירי: ירדתי.

ויצמן שירי: זה יכול לפגוע בתל-שבע.

א' שניידר: אני ממשיכה לקרוא: "'תושב איזור באר-שבע והדרום' - יחיד שמקום מגוריו הקבוע הוא באיזור באר-שבע והנגב".

א' שניידר: (ב) על אף האמור בסעיף 11, יחיד שהיה תושב איזור באר-שבע והנגב במשך כל שנת המס, זכאי באותה שנה לזיכוי ממס כמפורט להלן: (1) אם הוא תושב אחד הישובים המפורטים בפיסקה (1) - 5%", במקום 7%.

א' שניידר: (2) אם הוא תושב אחד הישובים המפורטים בפיסקה (2) - 10%;.

א' שניידר: בפיסקה (3) - 12%, בפיסקה (4) - 15%, בפיסקה (5) - 20% ובפיסקה (6) - 25%.

משה גפני: מצפה-רמון - גם היום זה 25%.

ח' דוקלר: רק להכנסה המופקת באיזור.

א' שניידר: אני ממשיכה בקריאת הצעת החוק: "(ג) סכום ההנחה ממס לפי סעיף קטן (ב) לא יעלה על המס שהנישום חייב בו לפי שיעור המס הגבוה ביותר החל עליו.

א' שניידר: (ד) על אף האמור ב בסעיף קטן (ב), מי שנעשה תושב באיזור באר-שבע והנגב במהלך שנת מס, יהא זכאי להנחה ממס באופן יחסי לתקופת תושבותו באיזור האמור, ובלבד שהתגורר באיזור באר-שבע והנגב שנים-עשר חודשים לפחות.

א' שניידר: (ה) על אף האמור בסעיף קטן (ב), הפטור לא יחול על הכנסה מנכס.

א' שניידר: לעניין זה, 'הכנסה מנכס' - הכנסה לפי סעיף 2(4), (6) או (7), וכן הכנסה לפי חלק ה' שהופקה מנכס הנמצא מחוץ לאיזור באר-שבע והנגב".

א' שניידר: עתה, יש להוסיף פיסקה נוספת להגבלת התיקרה לחמש פעמים השכר הממוצע במשק, ועלי לנסח זאת.

א' שניידר: (קוראת סעיף 2, לגבי תחולה: "הוראות סעיף זה יחולו בשנות המס 2001, 2002 ו-2003".

א' שניידר: )

ויצמן שירי: מה עם אדם שהכנסתו כל כולה מנכס ולא משכר?

א' שניידר: הוא לא מקבל.

אלי גולדשמידט: הוא לא מקבל.

ויצמן שירי: מה תעשה אם אדם פלוני חולה?

אלי גולדשמידט: זה לא משנה.

אלי גולדשמידט: האויב של הטוב הוא הטוב מאד, והאויב של הטוב מאד הוא המצויין.

אלי גולדשמידט: לא תצא מזה.

משה גפני: אנו מבקשים להגיש הסתייגויות.

משה גפני: היו"ר א' גולדשמידט: אפשר יהיה להגיש פה הסתייגויות.

משה גפני: נעשה בדיקה נוספת במהלך הימים הקרובים בקרב ראשי המועצות; אם נמצא שיהיה איזה שהוא מישהו שנשמט מתוך שיכחה או משהו כזה, נעביר הסתייגות בהסכמה כללית של כולם.

מאיר פרוש: המועצה האיזורית, עליה שאלנו קודם, נקראת: חוף עזה.

אלי גולדשמידט: תגיד לו, שהשמאלנים הכניסו אותו.

ויצמן שירי: תגיד לו, שאני העליתי זאת.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד את הצעת החוק להצבעה.

אלי גולדשמידט: מי בעד הכנת החוק לקריאה שניה ולקריאה שלישית?

אלי גולדשמידט: מי נגד?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 126) (זיכוי ממס לתושבי באר-שבע והנגב) (הוראת שעה), התשס"א-2000, התקבלה.

יעקב ליצמן: איפה חבר-הכנסת ישראל כץ?

אלי גולדשמידט: באופן חריג, אני מצרף גם את קולו של חבר-הכנסת ישראל כץ להצבעה, למרות שהוא איננו, מכיון שהוא יוזם החוק.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ישראל כץ חזר לחדר, ונקיים שוב הצבעה.

אלי גולדשמידט: מי בעד הצעת החוק?

אלי גולדשמידט: מי נגדו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 126) (זיכוי ממס לתושבי באר-שבע והנגב) (הוראת שעה), התשס"א-2000, התקבלה.

ח' דוקלר: תראה את המפה.

ח' דוקלר: יש דרומיים שלא מקבלים.

ח' דוקלר: היו"ר א' גולדשמידט: הצבעתי שוב.

ח' דוקלר: הצבענו, וזה אושר פה אחד.

ח' דוקלר: מי בעד הצעתו של ישראל כץ?

ח' דוקלר: מי נגד?

ח' דוקלר: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 126) (זיכוי ממס לתושבי באר-שבע והנגב) (הוראת שעה), התשס"א-2000, של חה"כ ישראל כץ, התקבלה פה אחד.

אלי גולדשמידט: זה אושר פה אחד.

יוחנן כהן: אשקלון - 7%.

ח' דוקלר: 5%.

יוחנן כהן: לא.

אלי גולדשמידט: גם אשקלון 5%.

דוברת: מיתר, עומר, להבים ואשקלון--

אלי גולדשמידט: --5%.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת יצחק כהן, תגיש הסתייגות.

יוחנן כהן: תקרא את הפרוטוקול.

יוחנן כהן: דיברת על 7%.

אלי גולדשמידט: אמרתי והצהרתי שיש פה שלושה ישובים ברמה סוציואקונומית מאד סבירה וגבוהה פלוס ישוב אחד שלא נמצא מבחינה גיאוגרפית כל כך רחוק, אבל כדי לא לפגוע בו אנו נותנים.

אלי גולדשמידט: אנו התפשרנו על 5%.

יוחנן כהן: תעשה משהו אחר: תשאיר את אשקלון 7%, ואותם - 5%.

יוחנן כהן: מדובר במצב סוציואקונומי הכי דפוק.

יוחנן כהן: היו"ר א' גולדשמידט: הם קרובים לאשדוד.

יוחנן כהן: אם חברת-הכנסת סופה לנדבר היתה פה, האם אתה יודע כמה היתה צורחת עלי עכשיו?

יוחנן כהן: אשקלון נמצאת במרחק של ארבעים דקות מתל-אביב.

יוחנן כהן: חוף אשקלון - המרחק הוא אפס.

אלי גולדשמידט: בסדר.

אלי גולדשמידט: חוף אשקלון - הם יותר דרומיים, והם קרובים לעזה.

יוחנן כהן: ניצנים הם יותר צפוניים בעשרים ק"מ.

אלי גולדשמידט: נכון.

יוחנן כהן: לא.

יוחנן כהן: אל 'תדפוק' את ניצנים.

ח' דוקלר: תכניס הסתייגות שזה לא יעבור את הקו.

אלי גולדשמידט: בחשיבה שניה, האם אתה מוכן שכל מה שצפונית לקו אשקלון-קרית-גת - - -

ישראל כץ: היושב-ראש גולדשמידט, כבר הצבענו.

יעקב ליצמן: היושב-ראש גולדשמידט, זה אחרי הצבעה.

אלי גולדשמידט: טוב.

אלי גולדשמידט: גמרנו.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לעבור להקריא את הצעת החוק של חבר-הכנסת שירי.

א' ברקן: יש לנו הסתייגויות.

א' ברקן: היו"ר א' גולדשמידט: תגישו בכתב.

א' שניידר: תגישו בכתב.

אלי גולדשמידט: חיים דוקלר, תכינו הסתייגויות.

אלי גולדשמידט: יכול מאד להיות שלקראת המליאה נשקול את ההסתייגויות קצת לישר קו.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ישראל כץ, צריך שלא יהיו ה-LOOPS האלה שמי שהוא יותר צפונה יקבל יותר ממי שהוא יותר דרומה.

ישראל כץ: מדובר בשלושה ישובים של שבעים משפחות, וזה כל ההפרש.

ישראל כץ: היו"ר א' גולדשמידט: אני לא מעביר עכשיו את עניין המים.

ישראל כץ: הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 51) (הטבות למפעלים בנגב), התשס"א-2001

אלי גולדשמידט: עתה, הצעת החוק של חבר-הכנסת שירי.

א' שניידר: עתה, הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 51) (הטבות למפעלים בנגב), התשס"א-2001.

א' שניידר: [קוראת סעיף 1, בהצעת החוק, שכותרתו:

א' שניידר: תיקון סעיף 40ג: "1.

א' שניידר: בחוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט-1959, בסעיף 40ג בסופו יבוא: '(ג) על אף הוראות סעיף קטן (א), מענק השקעה לזכאי כאמור בסעיף 40ב, שמקום מושבו דרומית לקו רוחב 100 ברשת ישראל, שיטת קסיני-סולדנר (להלן - מפעל בנגב), יהיה כאמור בסעיף 3 לתוספת".

א' שניידר: ] (קוראת סעיף 2, שכותרתו: תיקון התוספת: "2.

א' שניידר: בתוספת לחוק העיקרי, בסופה יבוא: '3.

א' שניידר: שיעור מענק השקעה למפעל בנגב - 38%'".

א' שניידר: ) זה לא כולל חקלאות.

א' שניידר: זה לא כולל מדרגות.

א' שניידר: כרגע, בנוסח הזה, זה לא כולל שום דבר.

מאיר פרוש: תיירות.

א' שניידר: זה גם לא כולל תיירות.

אלי גולדשמידט: אמיר ברקן, אני עדיין מבקש ממך לשקול פעם נוספת.

ויצמן שירי: אבל, הוא צריך לתת תשובה עכשיו.

אלי גולדשמידט: נכון.

אלי גולדשמידט: יש לנו אפשרות לעשות את ההחרגה הזו של אותם מפעלים בכימיה שזה המון כסף, ולהוסיף את עניין החקלאות בלי שתגיד נושא חדש.

א' ברקן: גם כך, אנו לא משלמים להם את מלוא המענק.

ויצמן שירי: אתה נתת להם 20%.

ויצמן שירי: על מה אתה מדבר?

ויצמן שירי: א' ברקן: אני לא נתתי.

ויצמן שירי: אתה מטעה את חברי הוועדה.

ויצמן שירי: היושב-ראש, אינך שומע אותו.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, זה בלתי אפשרי.

אלי גולדשמידט: האם אני עושה לך זאת, כשאתה יושב-ראש?

ויצמן שירי: עשית לי.

אלי גולדשמידט: לא כך.

אלי גולדשמידט: אף פעם לא עשיתי לך את זה.

אלי גולדשמידט: אמיר ברקן, אני אומר לך שוב: יש פה אפשרות להוזיל את החוק.

אלי גולדשמידט: אני רוצה, שגם התקשורת שיושבת פה תשמע.

אלי גולדשמידט: יש פה נסיון לעשות משהו יותר הגיוני, לעשות הדרגה ולקבוע שמה שהיה איזור פיתוח ב' יהפוך ל-א' ויקבל רק 24% ומה שהוא איזור א' יקבל 38% במקום 24%.

אלי גולדשמידט: אנו רוצים להוסיף גם את עניין החקלאות בסיפור הזה, ומוכנים להוציא את מפעלי הכימיה מתוך כלל הסיפור.

אלי גולדשמידט: זאת ההצעה שלנו.

משה גפני: תסביר את המשמעות הכספית.

א' ברקן: המשמעות הכספית- - -

אלי גולדשמידט: אמיר ברקן, תשתוק רגע.

אלי גולדשמידט: סליחה על האמירה "תשתוק".

אלי גולדשמידט: אני מבקש שתהיה שקט רגע, בלי ציווי אלא באופן של בקשה.

אלי גולדשמידט: ההצעה שלנו, שהוצעה כאן, היא הצעה יותר זולה מההצעה המקורית מבחינה כספית.

אלי גולדשמידט: אבל, אם אתה אומר נושא חדש, אנו חייבים לחזור להצעה המקורית כפי שהיא.

אלי גולדשמידט: ואז, אין נושא חדש.

אלי גולדשמידט: ואז, זה יהיה יותר יקר.

אלי גולדשמידט: אם אתה מתעקש על בסיס פרסטיז'ה של משרד האוצר, אנו נצביע על הצעת החוק המקורית.

אלי גולדשמידט: אני אגיש הסתייגות בנושא החקלאות, ואני מניח שהיא תעבור במליאה.

אלי גולדשמידט: אתה תפסיד.

אלי גולדשמידט: אני מציע לך בכל זאת לשקול לדחות את הטענה הפרוצדורלית של נושא חדש - ממילא זה רק מוסיף לנו טירחה, ואנו נעביר זאת במליאת ועדת הכנסת - לאפשר לנו לעשות את ההצעה הזו של 24% ו-38%, להחיל את זה גם על הנושא של חקלאות, ותגיש הסתייגויות ותנסה במליאה לשכנע לשנות דרך ההסתייגויות.

משה גפני: אתה מוציא את הכימיה.

אלי גולדשמידט: כמו כן, להוציא את הכימיה.

ישראל כץ: את התיירות הוא מוציא.

אלי גולדשמידט: מה היא תשובתך?

א' ברקן: אני לא מקבל את זה.

א' ברקן: אינני בטוח בכלל, שההצעה שלכם יותר זולה מההצעה המקורית.

א' ברקן: אני דוקא חושב שזה הפוך.

אלי גולדשמידט: אני מבין, שאם הכל 38% אתה לא בטוח שזה לא יותר זול מאשר אם חלק 24% וחלק אחרת.

אלי גולדשמידט: האם עשו לך בדיקה במתמטיקה לפני שבאת לאוצר?

א' ברקן: ההצעה שלכם עכשיו אומרת, שכל מה שהיום באיזור הנגב, שאינני יודע מהו, שהיום מקבל 24% יקבל 38%.

ויצמן שירי: תראה כמה אתה מדבר לא לעניין.

ויצמן שירי: היושב-ראש גולדשמידט, הרי כל מטרת הצעת החוק הזו היא באמת ליצר מקומות עבודה.

ויצמן שירי: אחת הסיבות לכך שהסכמתי להוריד את הקטע הכימי היא שהשר שוחט ביקש, שאלה תשתיות ואלה סכומי עתק ושם זה ציוד וזה מעט מאד מקומות עבודה.

ויצמן שירי: אתה אומר: "לא.

ויצמן שירי: תמשיכו לקבל על המסוע, ותמשיכו לקבל על המפעלים".

ויצמן שירי: עשיתי בדיקה.

ויצמן שירי: אם אתם מדברים על הצעת החוק המקורית שלי עם המפעלים הכימיים האלה, זה מיליארד שקל.

יוחנן כהן: תשמע את ההצעה של חבר-הכנסת ישראל כץ.

אלי גולדשמידט: הם הופכים זאת לנושא חדש.

ויצמן שירי: אם הם עומדים על הצעת החוק המקורית, זה מעל מיליארד שקל, כי אני יודע מה כי"ל הולכים להשקיע.

אלי גולדשמידט: אני שואל את אוצר: אתה תישא באחריות לזה.

אלי גולדשמידט: יעבור פה חוק בעלות הרבה יותר גדולה ממה שאנו מוכנים, רק בגלל ההתעקשות שלך על נושא חדש.

אלי גולדשמידט: א' ברקן: יש לי הצעה.

אלי גולדשמידט: גם כאשר המחוקק עשה את חוק עידוד השקעות הון, הוא עשה הפרדה בחוק בין השקעות ההון.

אלי גולדשמידט: אני מוכן לשכנע - לעשות מאמץ, וזה לא יהיה קל - את חבר-הכנסת ויצמן שירי שלהצעת החוק הזה תהיה תחולה של שלוש שנים.

ויצמן שירי: בשום פנים ואופן, לא.

ויצמן שירי: מדובר על הקמת מפעל.

אלי גולדשמידט: לא צריך להקים את כל המפעל.

ויצמן שירי: אי אפשר.

א' שניידר: אי אפשר.

אלי גולדשמידט: בסדר.

אלי גולדשמידט: קיבלתי.

א' ברקן: אני מציע הצעה אחרת.

א' ברקן: המחוקק כבר עשה בחוק עידוד השקעות הון הפרדה בין השקעות במפעלים גדולים, כשכמו שאתה מתאר זה עתיר הון והכל, לבין מפעלים יותר קטנים.

א' ברקן: הוא קבע סכום של 140 או 150 מליון שקל.

ויצמן שירי: מה שאתה אומר לא נכון.

אלי גולדשמידט: אמיר ברקן, מה היא ההצעה?

א' שניידר: זה כתוב בחוק.

א' ברקן: זה כתוב בחוק.

א' ברקן: בסדר, אז זה לא נכון.

א' ברקן: אני מציע, שבסעיף 3 שיעור המענק להשקעה למפעל יהיה 38% להשקעות שנמוכות מ-140 מליון שקל.

א' ברקן: אז, זה עושה שכל.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, האם אתה מוכן לזה?

ויצמן שירי: לא.

אלי גולדשמידט: האם זה על פחות מ-140 מליון שקל?

א' ברקן: השקעה.

א' ברקן: כלומר, להעתיק את מה שכתוב היום בחוק.

אלי גולדשמידט: זו הצעה שהיא מאה אחוז.

אלי גולדשמידט: מדובר על 140 מליון שקל כתיקרה.

ויצמן שירי: על מה אתה מדבר?

ויצמן שירי: זה 35 מליון דולר.

ויצמן שירי: מה זה 35 מליון דולר?

ויצמן שירי: האם זה מפעלון?

ויצמן שירי: אלה בתי-מלאכה.

ויצמן שירי: אני לא רוצה מפעלי טכסטיל או מפעלי שיש.

יוחנן כהן: קח את "סמי קונדקטור" כדוגמא - 1.250 מיליארד שקל.

ויצמן שירי: באתם לכאן, ואמרתם, לגבי 400 מקומות עבודה ל"סמי קונדקטור", למה חשוב לתת להם את המענק.

יוחנן כהן: 1.250 מיליארד שקל.

אלי גולדשמידט: אמיר ברקן, האם אתה עומד על טענת נושא חדש?

א' ברקן: כן, ואני מציע את ההצעה הזו.

ויצמן שירי: תציע מה שאתה רוצה.

ויצמן שירי: אני מבקש על ההצעה המקורית שלי.

אלי גולדשמידט: בעמידה שלך על טענת נושא חדש הוספת למדינת ישראל חצי מיליארד שקל.

אלי גולדשמידט: ו' שירי: וזאת, בלי מקומות עבודה.

אלי גולדשמידט: אני אתחשבן איתכם, עם האוצר, על העניין הזה, על ההתנהגות הזו.

ויצמן שירי: עכשיו, הולכים להצבעה.

אלי גולדשמידט: אפשר להצביע.

ויצמן שירי: הנוסח כמו שלי עם הקטע הזה שהוא בא ואומר "חדש".

ויצמן שירי: אין חדש.

יוחנן כהן: קו הרוחב 120 חותך את איזור התעשיה הדרומי.

ויצמן שירי: זה חדש.

ויצמן שירי: תגיש הסתייגות.

אלי גולדשמידט: תגיש הסתייגות.

יוחנן כהן: בסדר.

אלי גולדשמידט: לגבי הסתייגות על החקלאות, זה יעבור בוועדת הכנסת, אם זה נושא חדש.

אלי גולדשמידט: אני לא מצביע על ההסתייגויות.

א' שניידר: מה זה נושא חדש?

א' שניידר: אם אתה מעלה זאת עכשיו כהסתייגות ואם מישהו יאמר שזה נושא חדש- - -

א' קרשנר: הולכים ממילא לנושא חדש בוועדת הכנסת.

א' שניידר: לא.

א' שניידר: היו"ר א' גולדשמידט: את ההסתייגות שלי אביא.

א' שניידר: אם מישהו יבקש נושא חדש, צריך להעלות.

א' שניידר: רבותי, הפתרון קיים.

א' שניידר: אנו נצביע על החוק AS IS.

א' שניידר: אני אגיש הסתייגות שנצביע עליה, וחבר-הכנסת יצחק כהן יגיש הסתייגות שנצביע עליה.

א' שניידר: אני אגיש הסתייגות שזה חל גם על חקלאות--

יוחנן כהן: --ואני אגיש על קו רוחב 120.

אלי גולדשמידט: --ואתה תגיש הסתייגות שזה חל על קו רוחב 120.

אלי גולדשמידט: אם מישהו יטען נושא חדש, רק ההסתייגויות שלנו יעברו לוועדת הכנסת ולא החוק כולו.

מאיר פרוש: מה הדין לגבי תיירות?

אלי גולדשמידט: אינני מתעסק בתיירות.

אלי גולדשמידט: זה נושא אחר לגמרי.

אלי גולדשמידט: אינני בטוח, שאני צריך לעודד בים-המלח כמו שאני צריך לעודד אפילו באשדוד.

משה גפני: היושב-ראש גולדשמידט, אינך יכול כרגע להצביע אם יש טענת נושא חדש.

אלי גולדשמידט: זה על ההסתייגות שלי.

יעקב ליצמן: אין על החוק טענת נושא חדש.

אלי גולדשמידט: אנה שניידר, קיראי את החוק.

א' שניידר: קראתי את החוק.

אלי גולדשמידט: החוק הוקרא.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה את הצעת החוק.

אלי גולדשמידט: מי בעד החוק והכנתו לקריאה שניה ולקריאה שלישית.

אלי גולדשמידט: מי נגד?

אלי גולדשמידט: מי נמנע?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - הרוב נגד - 1 נמנעים - אין הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 51) (הטבות למפעלים בנגב), התשס"א-2001, התקבלה.

אלי גולדשמידט: חבר-כנסת אחד הצביע נגד, ואין נמנעים.

אלי גולדשמידט: החוק אושר לקריאה שניה ולקריאה שלישית.

משה גפני: אולי חבר-הכנסת פריצקי טעה בהצבעה.

משה גפני: האם "שינוי" נגד הנגב?

ויצמן שירי: הוא המצביע היחיד נגד.

משה גפני: אינני מאמין.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם שינוי נגד הנגב.

אלי גולדשמידט: אני מגיש הסתייגות שהחוק הזה יחול גם על החקלאות.

א' ברקן: נושא חדש.

אלי גולדשמידט: האם אני יכול להצביע?

א' שניידר: אתה מציע את התיקון, ולפי סעיף 120 לתקנון טוענת הממשלה נושא חדש.

א' שניידר: אתה צריך להעביר זאת לוועדת הכנסת.

אלי גולדשמידט: וזאת, בלי להצביע על ההסתייגות?

יוחנן כהן: עם הצבעה.

א' שניידר: בלי להצביע.

א' שניידר: היו"ר א' גולדשמידט: אם כך, אנו מבקשים זאת להחיל על החקלאות.

א' שניידר: זה יעבור לוועדת הכנסת כנושא חדש.

א' שניידר: ההסתייגות של חבר-הכנסת יצחק כהן היא להעביר זאת כקו רוחב 120 - גם זה יעבור לוועדת הכנסת כנושא חדש.

יוסף יצחק פריצקי: - - -

אלי גולדשמידט: זה יפול.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה את הסתייגות האוצר שתהיה תיקרה של 140 מליון שקל בלבד.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: מי נגד?

אלי גולדשמידט: בעד - 1 נגד - הרוב הסתייגות האוצר לא נתקבלה.

אלי גולדשמידט: ההסתייגות נפלה.

אלי גולדשמידט: אתה יכול להעלות אותה למליאה.

ויצמן שירי: על ההסתייגות אשב איתו בנפרד.

אלי גולדשמידט: אנו עוברים להצעת החוק של חבר-הכנסת סבן.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת שירי, עלי לצאת ואני מבקש שתחליף אותי לכמה דקות.

יעקב ליצמן: היושב-ראש גולדשמידט, האם יש התנגדות להצעת החוק של חבר-הכנסת סבן?

יעקב ליצמן: (יו"ר הוועדה, חה"כ א' גולדשמידט, יוצא מחדר הישיבות.

יעקב ליצמן: )

ויצמן שירי: אין התנגדות.

ויצמן שירי: היא תקריא את הצעת החוק, ונצביע.

ויצמן שירי: הצעה לסדר

משה גפני: מהבוקר אני מחכה לומר הצעה לסדר.

ויצמן שירי: האם זה קשור להצעת החוק?

משה גפני: זו הצעה לסדר.

משה גפני: התפרסם בעיתון "הארץ" כתבה של הכתב הכלכלי הבכיר צבי זרחיה הכלכלי.

משה גפני: היה דיון כאן בוועדת הכספים.

ויצמן שירי: אמיר ברקן, אני אומר לך: אתה תדבר עם עיתונאים, אחרי שאנו הצבענו, כמו שאנו זה ואתה תסלף את זה - אני אעשה לך בעיות.

ויצמן שירי: מה אתה אומר?

ויצמן שירי: האם לא היה פה דיון?

א' ברקן: האם אני אמרתי שלא היה פה דיון?

ויצמן שירי: האם אתה קיבלת אישור לדבר עם עיתונאים?

ויצמן שירי: האם קיבלת אישור מהשר שלך?

א' ברקן: תפנה לשר שלי.

משה גפני: היה דיון בוועדת הכספים.

משה גפני: ישבו פה חברי הוועדה, וישב פה ניסן רז.

משה גפני: העלינו את הטענה שבמשרד החינוך בארגוני התרבות יש קריטריון: לעמותות החילוניות, תרבות חילונית הומניסטית, לא צריך השתתפות עצמית בכלל, לתרבות הציונית דתית צריך 10% השתתפות עצמית, ובתרבות החרדית בלבד היה צריך 25% השתתפות עצמית.

משה גפני: אנו, חברי הוועדה, טענו בוועדה, ואפילו אמנון דה-הרטוך שאני מזכיר את שמו בחיל וברעדה אמר: "הם צודקים".

משה גפני: הלך חבר-הכנסת פריצקי, חבר הוועדה, והעביר לצבי זרחיה כתבה, ואמר לו: "תראה, מפלים את התרבות החרדית לטובה", בגלל זה שתיקנו את זה ל-10%.

משה גפני: הנה הכתבה.

משה גפני: אני שואל את חבר-הכנסת פריצקי על כך.

יוסף יצחק פריצקי: לכן, ההצעה לסדר היא?

משה גפני: הוא הבין שחבר-הכנסת פריצקי, חבר ועדה רציני, מדבר דברים רציניים.

משה גפני: מ"מ היו"ר ו' שירי: חבר-הכנסת גפני, אני מקווה שמי שצריך לשמוע אותך שמע אותך.

משה גפני: האם אתה רוצה להגיש הסתייגות על מה שכתוב בעיתון?

יוסף יצחק פריצקי: מה היא ההצעה לסדר?

משה גפני: נדבר על זה.

ויצמן שירי: תגיש הסתייגות.

ויצמן שירי: הצעת חוק מענק מיוחד לעידוד הנגב (תיקוני חקיקה), התשס"א-2001

ויצמן שירי: עתה, אנו בחוק של חבר-הכנסת יצחק סבן.

א' שניידר: הצעת חוק מענק מיוחד לעידוד הנגב (תיקוני חקיקה), התשס"א-2001.

א' שניידר: [קוראת סעיף 1, בהצעת החוק: "בחוק זה - 'נגב' - כהגדרתו בחוק הרשות לפיתוח הנגב.

א' שניידר: ..".] רציתי לציין, שבחוק הרשות לפיתוח הנגב מדובר על קו רוחב 115.

א' שניידר: השאלה היא האם אתם מודעים לזה.

ויצמן שירי: כן.

ויצמן שירי: זה בסדר.

יוחנן כהן: לא.

יוחנן כהן: יש לי הסתייגות להעלות זאת לקו רוחב 120.

מאיר פרוש: זה יהיה נושא חדש.

ויצמן שירי: עם כל הכבוד לאשקלון, כשאתה כל הזמן אומר "אשקלון, אשקלון"--

יוחנן כהן: אתה אומר: "באר-שבע, באר-שבע".

ויצמן שירי: --זה לא הנגב.

ויצמן שירי: יש בעיות עם הנגב.

ויצמן שירי: מבקר המדינה לא כתב דבר על אשקלון אלא על הנגב.

יוחנן כהן: חבר-הכנסת שירי, אינני רוצה להכעיס אותך.

ויצמן שירי: אני אומר לך, שעל ירושלים אצביע נגד, ואין חוכמות.

ויצמן שירי: אתה מטרפד - אני אטרפד את ירושלים.

א' שניידר: [קוראת סעיף 2, בהצעת החוק, לגבי תיקון חוק הלוואות לדיור: "בחוק הלוואות לדיור, התשנ"ב-1992, אחרי סעיף 6א יבוא: 'סעיף 6ב - מענק מיוחד לזכאים בנגב - (א) זכאי אשר ירכוש דירה בנגב יקבל - (1) מענק בגובה 30 אלף שקלים חדשים; (2) הלוואה על סך 30 אלף שקלים חדשים אשר תהפוך למענק או תועמד לפירעון לפי העניין בהתקיים התנאים הקבועים בכללים.

א' שניידר: (ב) השר יעדכן אחת לשישה חודשים את שיעורי ההלוואות והמענקים לפי סעיף קטן (א) על-פי שיעור עליית המדד.

א' שניידר: (ג) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מההטבות הניתנות על-פי כל דין'".

א' שניידר: ] [קוראת סעיף 3, בהצעת החוק, לגבי תיקון חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה): "בחוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה), התשכ"ג-1963, אחרי סעיף 9א יבוא: '9ב - מענק מיוחד לזכאים בנגב'" - זו תהיה הנחה ממס רכישה לזכאים בנגב - "'(א) זכאי הרוכש דירה בנגב, יקבל הנחה במס רכישה בשיעור מחצית מסכום מס הרכישה שעליו לשלם על-פי כל דין.

א' שניידר: (ב) בסעיף זה 'זכאי' - כהגדרתו בחוק הלוואות לדיור, התשנ"ב-1992; 'נגב' - כהגדרתו בחוק הרשות לפיתוח הנגב, התשנ"ב-1991.

א' שניידר: '".]

י' ייטב: בהכנה לקריאה ראשונה הוועדה החליטה שנושא מס רכישה יידון לפני הוועדה בהכנה לקריאה שניה ולקריאה שלישית.

ויצמן שירי: האם אתם רוצים לבטל את מס הרכישה?

י' ייטב: אנו רוצים לבטל את הפטור.

ויצמן שירי: קודם כל, תבטלו את מס המכירה שלקחתם וגביתם כשאין מאחורי זה שום הצדקה לכל המס רכוש.

ויצמן שירי: ברגע שתבטלו את מס המכירה, נדבר על עניין מס רכישה.

א' אליהו: ברצוני להזכיר לוועדה, שלא מזמן היו הצעות דומות בהקשרים של חוק לחיזוק ירושלים, והוועדה עצמה מצאה לנכון להוריד את ההטבות האלה.

א' אליהו: אני חושב, שאותו רציונל שהינחה את הוועדה במקרים הקודמים צריך להנחותה גם במקרה הזה.

א' אליהו: אני רוצה גם להסביר מה היו השיקולים בשלם הוועדה בהצעות הקודמות החליטה לרדת מהנושא.

א' אליהו: יש לזכור שרק ב-1996 נעשה איזה שהוא נסיון לעשות דברים.

א' אליהו: בעצה אחת עם ועדת הכספים, באו ולקחו את מדרגות מס הרכישה ואת המדרגה המופחתת של חצי אחוז - ממדרגה שעמדה על מאה אלף שקל הרחיבו אותה למדרגה של מאה אלף דולר.

א' אליהו: במקביל, ביטלו את תקנה 13 שנתנה הטבות או הנחות לישובי ספר.

א' אליהו: הרציונל היה: "בואו וניתן מדרגה רצינית שמכסה את העלות בדרך-כלל של הדירות בישובי הספר", ואז אנו נותנים לה חצי אחוז - זו ההנחה המכסימלית - ובמקביל גם לא צריך לתת הנחות פרטניות לישובים.

א' אליהו: אחרי שזה עבר, אחרי שהמדרגה המורחבת קיימת, אנו עכשיו מחזירים בדלת האחורית, ובאופן פרטני מתחילים עכשיו לתת עוד פעם הנחות.

א' אליהו: זה נוגד את הרציונל, וזה לא יהיה לטובת העניין.

א' אליהו: יתר על כן, הנסיון מלמד שמתן הנחה ברמת הנכס, בסופו של דבר, זו לא הנחה לרוכש.

א' אליהו: בסופו של דבר, זה משפיע רק על מחיר המכירה של הקבלן.

א' אליהו: בסופו של דבר, הקבלן יגבה את העודף הזה, והנסיון מלמד זאת.

ויצמן שירי: אתה תקבל מס יותר גבוה.

א' אליהו: אבל, זה לא מעודד את הרציונל של החוק.

א' אליהו: כמו שהוועדה חשבה לנכון לרדת מהנושאים האלה בהצעות החוק האחרות - בחיזוק ירושלים, בעיגון זכויות החקלאים ובכל מיני הצעות חוק אחרות - כך יהיה גם נכון לרדת מזה כאן.

ויצמן שירי: הייתי מסכים איתכם, אלמלא גם יוני קפלן, שישב כאן, הסכים על עניין מס המכירה.

ויצמן שירי: למעשה, מס מכירה נועד אז לבטל את מס הרכוש.

א' אליהו: לא לבלבל בין מס רכוש ומס רכישה.

ויצמן שירי: אין בלבול.

ויצמן שירי: מס רכוש משלמים על אחזקת הקרקע, ומס רכישה משלמים על קניית הדירה עם הקרקע ועם הכל.

ויצמן שירי: מה שהיה עם מס המכירה הזה הוא, שהשר שוחט גם הודה שמי שנדפק חזק מהעניין הזה זה במקומות שלמעשה לא היה מס רכוש על הקרקע.

ויצמן שירי: אם אתה לוקח את הנגב, ואנו מתמקדים בנגב, בנגב אין קרקעות מדינה.

ויצמן שירי: כל הקרקעות הן פרוגרמה של משרד השיכון.

ויצמן שירי: כשאתה הולך וקונה קרקע, וסתם כדוגמא ניקח את באר-שבע, תוריד את הקטע של הפיתוח כי זה לא נחשב במס הרכוש, מחיר הקרקע נטו הוא פחות מ-5,000 דולר.

ויצמן שירי: תעשה לך חשבון לגבי 5,000 דולר כמה היה מס רכוש לשנה.

ויצמן שירי: היית משלם 20 דולר על הקרקע.

ויצמן שירי: היות וזו קרקע בפרוגרמה, לא היית מחזיק את הקרקע ואז היית צריך לבנות.

ויצמן שירי: מה עשיתם?

ויצמן שירי: באתם ולקחת ממחיר הקרקע, ממחיר הדירה, 8 פרומיל.

ויצמן שירי: - נכון?

א' אליהו: זה לא שייך.

ויצמן שירי: זה בדיוק הנושא.

ויצמן שירי: חבר-הכנסת איציק, אתה תתנגד אם הם יוסיפו 5,000 שקל למענק?

דובר: לא.

משה גפני: חבר-הכנסת שירי, אני מבקש מתחילת הישיבה לדבר.

משה גפני: היה החוק של חבר-הכנסת פרוש לגבי נושא ירושלים.

משה גפני: היתה טענה של אנשי מס הכנסה, שנושא הנחה במס רכישה מסבך את העניין מבחינת ההתארגנות שלהם וכו'.

משה גפני: חבר-הכנסת גולדשמידט הציע, באותה ישיבה - ואני חושב שזה היה בסופו של דבר גם על דעתם, והם לא מקבלים את כל החוק - והם הסכימו לעיקרון, והסכים לזה חבר-הכנסת פרוש וזו היתה הצעה של חבר-הכנסת גולדשמידט, לבטל את הסעיף של ההנחה במס רכישה, ובמקום זה לתת סכום דומה, לתת מענק פיתוח.

משה גפני: הם יוצאים נשכרים בעניין שלא צריך להיערך, והתושב מקבל את ההנחה דרך מענק פיתוח.

משה גפני: אפשר להעתיק זאת מהחוק של ירושלים ולהעביר זאת לכאן.

משה גפני: ואז, הם מתנגדים לכל החוק - זה בסדר.

משה גפני: לגבי זה שהם מתנגדים לכל החוק, אינני מבין אותם בכלל.

משה גפני: אינני מבין את אנשי האוצר.

משה גפני: יש חבל ארץ כזה גדול במדינת ישראל ריק ומתרוקן מדי שנה ונכנסות אוכלוסיות חלשות והחזקות והמבוססות עוזבות.

משה גפני: האוצר היה צריך לתמוך בזה.

משה גפני: מדובר ב-150 אלף נפש.

משה גפני: יש פה שלושה חוקים, והיה צריך לתמוך בזה.

משה גפני: הם טועים בכל העיקרון.

משה גפני: מ' ברכה: החוק טוב כשלעצמו, אך איננו מדבר לחלק גדול מהאוכלוסיה.

משה גפני: במקום שאין בניה ציבורית ואין בניה קבלנית, אנשים שבונים באופן עצמאי - הם מחוץ לקונטקסט.

ויצמן שירי: מדובר על כל מי שיש לו תעודת זכאות.

מוחמד ברכה: אני מבין, אך כתוב בסעיף 6ב(א) "זכאי אשר ירכוש.

מוחמד ברכה: ..".

מוחמד ברכה: צריך להיות כתוב: "ירכוש או יבנה".

ויצמן שירי: אתה תכניס הסתייגות, ונצביע עליה.

מוסי רז: זה לא עניין של הסתייגות.

מוסי רז: אני חושב, שיש פה קונצנזוס.

מוסי רז: מבחינה משפטית, צריך לנסח את החוק שגם מי שבונה בית זכאי.

ויצמן שירי: בסדר.

ויצמן שירי: החוק חל על מי שבונה בית בתנאי שהוא זכאי.

א' שניידר: מה זה "בונה בית"?

ויצמן שירי: אם הוא בונה בבניה עצמית ובתנאי שהוא זכאי.

ויצמן שירי: מוגדר בחוק בדיוק מה הוא זכאי.

יצחק סבן: אפשר לומר: זכאי אשר ירכוש או יבנה דירה.

יוסף יצחק פריצקי: האם אתה מבין מה אתה פותח פה?

ויצמן שירי: פותח את מה שצריך לפתוח.

ויצמן שירי: יש הסתייגות לאגף התקציבים.

א' רגב: רציתי לציין, שההערכה התקציבית של החוק הזה היא כארבעים מליון שקל.

א' רגב: אזכיר, שמטרת סיוע המקום היא לעודד את מדיניות הממשלה לפיזור אוכלוסין.

א' רגב: לכן, קבעו איזורי עדיפות לאומית א' שרחוקים מהמרכז ואיזורי עדיפות לאומית ב' שנמצאים יותר קרוב למרכז.

א' רגב: מה שעושים פה הוא, שקובעים את כל הנגב כמיקשה אחת.

יעקב ליצמן: מה היא תשובתך למבקר המדינה?

א' רגב: אסיים את המשפט.

א' רגב: מה שקורה הוא, שלא שווה עכשיו לאנשים בדימונה, בירוחם ובאופקים לעבור לדימונה, ירוחם ואופקים, כי כולם יעברו לבאר-שבע.

א' רגב: אתה מפר את האיזון.

ויצמן שירי: חבר-הכנסת סבן, התוספות האלה חלות בנוסף- - -

יצחק סבן: זה כתוב.

יצחק סבן: לא צריך להגיד זאת.

א' רגב: למעשה ,מופר פה האיזון בין הישובים המרוחקים מהמרכז לבין הישובים הקרובים אליו.

יצחק סבן: לא נכון.

מאיר פרוש: הקרקע בדימונה הרבה יותר זולה מאשר בבאר-שבע.

ויצמן שירי: הקרקע בדימונה היא אפס.

יעקב ליצמן: חבר-הכנסת שירי, אני מבקש הסתייגות להשוות את הנגב לירושלים.

א' רגב: עוד נושא חשוב להזכירו - אני רוצה להקריא לכם נתונים מה מקבל היום זכאי באיזור עדיפות לאומית א' בנגב.

א' רגב: הוא מקבל סיוע מקום בסך 80 אלף שקל, ומזה 42.5 אלף שקל במענק פלוס סיבסוד החזרי הפיתוח בשיעור של 50%.

א' רגב: באיזור עדיפות לאומית ב' יש סיוע מקום של 60 אלף שקל, ומזה 20 אלף שקל במענק- - -

יוחנן כהן: יופי.

יוחנן כהן: א' רגב: מה שקורה שהוא, שבאיזורים בהם אין ביקוש זה לא יעזור.

יוחנן כהן: באיזורים כגון באר-שבע ואילת שם יש ביקוש לקרקעות, אתה למעשה נותן להם עוד.

יצחק סבן: למה זה לא יעזור?

יצחק סבן: מה אתה מדבר?

א' רגב: אנו מנהלים מעקב אחרי תוצאות של מיכרזי מינהל מקרקעי ישראל ומשרד הבינוי והשיכון.

א' רגב: אני יכול להגיד לך, ואם אתה רוצה אני יכול לתת לך את הנתונים, שיש ביקוש גבוה מאד לקרקעות גם בבאר-שבע וגם באיזור אילת.

א' רגב: מה שאתה עושה הוא שאתה נותן עוד הנחה שלא צריך לתת אותה.

ויצמן שירי: מה שאתה אומר הוא, שלמעשה מבקר המדינה כתב שטויות.

ויצמן שירי: לגבי 40 מליון שקל, אני אומר שהלוואי וזה יהיה 100 מליון שקל.

ויצמן שירי: אתה הולך על נתון שקונים בממוצע שם אלף דירות, והלוואי וזה יהיה 2,500 דירות ואז המספרים שלך ישתנו - נכון?

ויצמן שירי: מה יקרה כתוצאה מהעניין הזה?

ויצמן שירי: אם יהיו 2,500, כתוצאה מהעניין הזה יהיו עוד מקומות עבודה לאנשים?

ויצמן שירי: תפסיקו לשלם דמי אבטלה?

ויצמן שירי: תפסיקו להסתכל תמיד על החור בגרוש.

ויצמן שירי: כשאתם מסתכלים מתל-אביב או אף מירושלים על הנגב, תבואו לשם ותראו איך אנשים חיים ואחר כך תוכלו לדבר.

א' אליהו: למה לא לאמץ את המודל של ירושלים?

ויצמן שירי: אני מוכן, ואין בעיה.

ויצמן שירי: חבר-הכנסת סבן, האם אתה מוכן לסידור הזה?

ויצמן שירי: מדובר על כך שמגדילים את המענק ב-5,000 שקל.

משה גפני: לא.

משה גפני: מוסיפים מענק פיתוח של 10,000 שקל, ומוחקים את הסעיף של מס רכישה.

א' שניידר: כמה מענק הפיתוח?

משה גפני: זה 10,000 שקל.

משה גפני: בירושלים אנו נתנו יותר.

ויצמן שירי: בירושלים הפיתוח הוא גם יותר.

א' שניידר: כלומר, 10,000 שקל, ומס רכישה יורד.

א' שניידר: (יו"ר הוועדה, חה"כ א' גולדשמידט, חוזר לחדר הישיבות.

א' שניידר: )

ויצמן שירי: זוג צעיר שקונה דירה במאה אלף דולר כשכל הדירה משכנתא - האם את יודעת מה זה בשבילו 10,000 שקל?

ויצמן שירי: האם יש דירות רק במאה אלף דולר?

דובר: תגביל את זה.

ויצמן שירי: טוב.

ויצמן שירי: בוא ונעשה זאת 5,000 שקל.

משה גפני: לא.

יצחק סבן: בירושלים זה 20 אלף שקל.

ויצמן שירי: דירה בירושלים עולה 250 אלף דולר.

ויצמן שירי: חבר-הכנסת סבן, אתה רוצה לכסות את מס הרכישה - נכון?

ויצמן שירי: זה מכסה לך את מס הרכישה.

א' אליהו: 5,000 שקל מכסה את המס.

ויצמן שירי: עד מאה אלף שקל ראשונים זה חצי אחוז.

משה גפני: זה לא מכסה.

א' אליהו: מה מחיר דירה ממוצעת בנגב?

ויצמן שירי: 120 אלף דולר.

ויצמן שירי: עד 20 אלף דולר זה חצי אחוז.

א' אליהו: על 100 אלף דולר זה חצי אחוז.

א' אליהו: זה 500 דולר.

ויצמן שירי: אתה מדבר על 100 אלף דולר או על 100 אלף שקל?

ויצמן שירי: דוברת: 100 אלף דולר.

ויצמן שירי: זה 5,000 שקל.

מאיר פרוש: זה מסדר את העניין הזה.

מוחמד ברכה: צריך שהניסוח יקח בחשבון את ההערה שלי.

ויצמן שירי: כתבנו את ההערה של זכאי שרוכש או בונה.

ויצמן שירי: אנה שניידר, האם את יכולה לקרוא את ההצעה?

א' שניידר: אני צריכה לנסח מחדש.

א' שניידר: אינני יכולה לנסח זאת עכשיו.

ישראל כץ: חבר-הכנסת שירי, מה זה "רוכש או בונה"?

ויצמן שירי: אם הוא זכאי, יקבל.

ישראל כץ: איך זה היום?

א' שניידר: תצביע על העקרונות בקריאה שניה.

א' שניידר: ממילא זה לא עולה היום.

ויצמן שירי: אנו מצביעים.

ויצמן שירי: תראו, יש שני נושאים שהוספנו לעניין הזה ושינינו.

ויצמן שירי: שלב ראשון - מבטלים את הביטול של מס רכישה, ומגדילים ב-5,000 שקל במענק הפיתוח.

ויצמן שירי: מי בעד? (יו"ר הוועדה, חה"כ א' גולדשמידט, יוצא מחדר הישיבות.

ויצמן שירי: )

ס' שברצביין: כתוב פה, שהצעת החוק תחול על אנשים שרוכשים דירה.

ס' שברצביין: אולי נכתוב אנשים שירכשו ויגורו בדירה?

ס' שברצביין: אתה רוצה שהם יגורו שם.

ס' שברצביין: מ' פרוש: זכאים חייבים לגור.

יעקב ליצמן: מה עם הוספת המלה "בונה"?

ויצמן שירי: זה יהיה הסעיף השני.

ויצמן שירי: אני מעמיד להצבעה את התוספת של 5,000 שקל וביטול ההנחה של מס רכישה.

ויצמן שירי: מי בעד?

ויצמן שירי: ה צ ב ע ה ההצעה, לתוספת של 5,000 שקל וביטול ההנחה של מס רכישה, התקבלה.

ויצמן שירי: זה אושר.

ויצמן שירי: נושא נוסף הוא, שזכאי הוא זה שרוכש או בונה.

ויצמן שירי: האם זה מופיע?

א' שניידר: כבר אמרנו את זה.

ויצמן שירי: אני מעמיד זאת להצבעה.

ויצמן שירי: מי בעד?

ויצמן שירי: ה צ ב ע ה ההצעה, שצויינה ע"י מ"מ היו"ר ו' שירי לגבי זכאי שרוכש או בונה, התקבלה.

ויצמן שירי: זה אושר.

ויצמן שירי: מי בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק של חבר-הכנסת יצחק סבן לקריאה שניה ולקריאה שלישית?

ויצמן שירי: מי נגד?

ויצמן שירי: ה צ ב ע ה ההצעה, להעביר את הצעת החוק של חבר-הכנסת י' סבן לקריאה שניה ולקריאה שלישית, התקבלה.

משה גפני: איפה חבר-הכנסת פריצקי?

משה גפני: חבר-הכנסת פריצקי, תצביע.

משה גפני: חבר-הכנסת שירי, לא הצביעו.

משה גפני: מ"מ היו"ר ו' שירי: חבר-הכנסת פריצקי, האם אתה רוצה שאצביע שוב כדי שתצביע בעד זה או לא?

יוסף יצחק פריצקי: אם אתה רוצה עוד הצבעה, תעשה עוד הצבעה.

יוסף יצחק פריצקי: תקנות המים (תעריפי מים המסופקים מאת מקורות) (תיקון מס' 3), התשס"א-2000

ויצמן שירי: מונחת לפנינו הצעה לתיקון התקנות בדבר תעריפים למים לחקלאות המסופקים ע"י חברת מקורות.

א' ימיני: בהעלאת התעריפים האחרונה של מים המסופקים ע"י חברת "מקורות" יצא שגם מים בערבה, שזה איזור מנותק ממערכת המים הארצית - המים המליחים: עלה התעריף מכיון שהוא היה צמוד לתעריפי המים השפירים ביתר חלקי הארץ.

א' ימיני: לאחר שקיבלנו בקשה מחבר-הכנסת שירי לבדוק את הנושא ולשנות את זה שבערבה בכל פעם שמעלים את המים השפירים לא אוטומטית יעלו מים מליחים שבערבה, לא יקרה המצב הזה.

א' ימיני: מה שעשינו הוא, שהחזרנו את המצב שהיה טרם העלאת התעריפים, ובעתיד בכל פעם שתהיה העלאת תעריפים של מים לחקלאות - לגבי הערבה זה יידון בנפרד.

ויצמן שירי: הערבה והר הנגב.

א' ימיני: הערבה והר הנגב, שזה האיזור שמנותק למעשה מהמערכת הארצית.

יוסף יצחק פריצקי: למה משתמשים במים מליחים?

א' ימיני: רק לחקלאות.

יוסף יצחק פריצקי: באלו גידולים?

יוסף יצחק פריצקי: על מה מדובר פה?

ויצמן שירי: מדגים ועד גפנים.

ויצמן שירי: אני מעמיד להצבעה את תקנות המים (תעריפים המסופקים מאת מקורות) (תיקון מס' 3), התשס"א-2000.

ויצמן שירי: מי בעד?

ויצמן שירי: מי נגד?

ויצמן שירי: ה צ ב ע ה תקנות המים (תעריפים המסופקים מאת מקורות) (תיקון מס' 3), התשס"א-2000, התקבלו.

ויצמן שירי: התקנות האלה אושרו.

ויצמן שירי: החלטה לפי סעיף 63א' לחוק החברות הממשלתיות - בזק און ליין בע"מ

ויצמן שירי: מונחת לפנינו החלטה לפי סעיף 63א' לחוק החברות הממשלתיות - בזק און ליין בע"מ.

י' יעקובס: אומר שלושה משפטים על הנושא, ואנה שניידר תסביר את ההיבט המשפטי של סמכותכם בהקשר הזה.

י' יעקובס: "בזק" החליטה, שהיא צריכה, גם לטובת בעלי המניות שלה וגם לטובת שיפור המהלך העיסקי שלה, לפתוח חברה שנותנת שירותי קוד-סנטר גם לשיחות נכנסות וגם לשיחות יוצאות.

י' יעקובס: אם מישהו ירצה, אפרט.

י' יעקובס: (יו"ר הוועדה, חה"כ א' גולדשמידט, חוזר לחדר הישיבות.

י' יעקובס: ) ברוח הדברים שאתם מדברים בהם היום, החברה תוקם בבאר-שבע, ועד סוף שנת 2001 היא תספק 400 מקומות עבודה.

י' יעקובס: זה בהקשר של הדיונים היום.

י' יעקובס: אתם נדרשים לאשר פטור לחברה מהוראות סעיף 4(א') לחוק החברות הממשלתיות.

י' יעקובס: אנה שניידר תאמר מה היא הסמכות שלכם.

א' שניידר: סעיף 4(א') לחוק החברות הממשלתיות קובע, שחברה ממשלתית תפעל לפי השיקולים העיסקיים שעל-פיהם נוהגת לפעול חברה לא ממשלתית, אלא אם כן קבעה לה הממשלה, באישור ועדת הכספים של הכנסת, שיקולי פעולה אחרים.

א' שניידר: ישנו סעיף נוסף, סעיף 63א', שאומר שההוראה המסמיכה בסעיף 4(א'), כלומר הקביעה של השיקולים האחרים, לא יחולו על חברה אשר הממשלה באישור ועדת הכספים החליטה שמטעמים של הצעת מניות לציבור מחייבים שלא להחיל את ההוראות האלה על החברה הזאת.

א' שניידר: מכוח הסעיף הזה, הגיעה רשות החברות הממשלתיות עם הבקשה לוועדה.

יוסף יצחק פריצקי: כלומר, יהיו רק שיקולים עיסקיים.

ויצמן שירי: בודאי.

ויצמן שירי: אני מעמיד זאת להצבעה.

ויצמן שירי: מי בעד?

ויצמן שירי: מי נגד?

ויצמן שירי: ה צ ב ע ה הבקשה להחלטה לפי סעיף 63א' לחוק החברות הממשלתיות - בזק און ליין בע"מ - התקבלה.

ויצמן שירי: הבקשה אושרה.

ויצמן שירי: עתה, הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון מס' 29), התשס"א-2000.

א' שניידר: זו ההצעה של הממשלה.

יעקב ליצמן: אולי נתחיל מהחוק של חבר-הכנסת ברכה?

א' קרשנר: זו הצעת החוק של הממשלה.

ויצמן שירי: הממשלה תחכה.

ויצמן שירי: הוא פה מהבוקר.

ויצמן שירי: חבר-הכנסת ברכה, אנו דנים עכשיו בעניין שלך, בהצעת החוק שלך - הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון - הורדת חובות מס רכוש לשנים קודמות), התש"ס-2000.

א' שניידר: האינך דן בהצעת החוק של הממשלה?

א' שניידר: יש שתי הצעות חוק לגבי מס רכוש.

ויצמן שירי: האם זה תלוי בזה?

א' שניידר: לא.

ויצמן שירי: אנו דנים כרגע על הצעת החוק שלו.

א' שניידר: האם עכשיו הצעת החוק של חבר-הכנסת ברכה?

א' שניידר: זה להכנה לקריאה ראשונה.

ויצמן שירי: אנו דנים עכשיו בהצעה שלו.

ויצמן שירי: אינני מבין מה הבעיה.

ויצמן שירי: האם זה סותר האם דנים עכשיו בזה או בזה?

א' קרשנר: את זה אפשר להעביר לקריאה שניה, ואת זה - - -

יעקב ליצמן: מר קרשנר, מה מפריע לך?

א' שניידר: זה לא משנה.

ויצמן שירי: זה לא חשוב.

ויצמן שירי: האם משפטית זה משנה?

א' שניידר: לא.

מוחמד ברכה: הצעת החוק מדברת בעד עצמה.

מוחמד ברכה: הבנתי, שלאוצר יש קושי עם הסעיף של מי ששילם מעבר לעשר שנים, שצריך להחזיר לו.

מוחמד ברכה: אני חושב, שיש מקום להחליף זאת במשהו אחר.

מוחמד ברכה: כלומר, מה שקיים או מה שהיה קיים הוא שאדמה בירושה שיש בה 200 אלף שקל מקבלת פטור עד 150 אלף שקל.

מוחמד ברכה: אם זה כבר קיים, אפשר להגיד שאדמה או ערך של דונם מעל 200 אלף שקל יהיה חייב ומתחת ל-200 אלף שקל החוב יימחק.

מוחמד ברכה: ואז, אפשר להוריד את הסעיף הזה ומחסלים את הסוגיה של חובות מס רכוש אחת ולתמיד.

א' שניידר: לא הבנתי דבר.

ויצמן שירי: גם אני לא הבנתי.

ויצמן שירי: האם אתה צמוד לחוק שלך?

מוחמד ברכה: כן.

א' שניידר: בחוק אין דבר.

ויצמן שירי: כתוב: "אדם שילם מס עבור תקופה העולה על עשר שנים..." ו"שילם אדם מס עבור תקופה העולה על...".

ויצמן שירי: מה זה קשור לדונם או לא-דונם?

ויצמן שירי: חבר-הכנסת ברכה, תדבר על החוק עצמו.

מוחמד ברכה: החוק מדבר על חובות מס רכוש.

מוחמד ברכה: (יו"ר הוועדה, חה"כ א' גולדשמידט, חוזר לחדר הישיבות.

מוחמד ברכה: ) א' גולדשמידט: סליחה.

מוחמד ברכה: חבר-הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אינני רוצה לגולל את כל המסכת שמתלווה לנושא חובות מס רכוש.

מוחמד ברכה: מס רכוש בוטל או הורד לאפס החל ב-1 בינואר 2000, אך נשארו חובות מס רכוש שהצטברו ונצברו בגין מס בלתי צודק.

מוחמד ברכה: לכן, באה הצעת החוק, אחרי שנכשלו כל הנסיונות להידבר עם האוצר ולהגיע לסיכומים שיקלו על האנשים ולחסל את התופעה הזו שמלווה את האנשים, את חייהם ואת אדמתם.

מוחמד ברכה: מספרים לי, שיש עיקולים, למרות הבטחות האוצר שלא יהיו עיקולים.

מוחמד ברכה: לא רצינו להגיע לעניין הזה; במסגרת ועדת המשנה של חבר-הכנסת שטרית, במסגרת ועדת המשנה לאוכלוסיה הערבית בוועדת הכספים וגם במסגרת ועדת העבודה והרווחה דברים לא התקדמו, ולכן היה צורך בהגשת הצעת החוק הזו.

מוחמד ברכה: הסעיף הראשון אומר: "שילם אדם מס עבור תקופה העלה על עשר שנים מים שהקרקע בבעלותו, יחזיר לו המנהל כל סכום ששילם מעבר לעשר השנים האמורות ויהיה פטור מכל חוב נוסף".

מוחמד ברכה: הבנתי שיש בעיה בנושא החזרת כספים, ולכן אהיה מוכן, ואני מציע שהוועדה תקבל את התיקון שבמקום זה ייאמר: "שילם אדם מס עבור תקופה העולה על עשר שנים מיום שהקרקע בבעלותו, יהיה פטור מכל חוב נוסף", ואז להחליף את סעיף (ב) בסעיף חדש האומר: "בעל קרקע זכאי בכל שנה לניכוי משוויה של קרקע בסכום של 200 אלף שקל לכל דונם או כחלק יחסי בסכום וכו'".

מוחמד ברכה: כלומר, יש מצב קיים היום שמקבלים 200 אלף שקל לדונם.

יוסף יצחק פריצקי: יש דונם בהרצליה, ויש דונם בגליל.

יוסף יצחק פריצקי: דונם בהרצליה לא שווה כמו דונם בגליל.

מוחמד ברכה: לכן, אני לא רוצה הטבה לאנשים שעושים מסחר בקרקע.

מוחמד ברכה: אני מציע תקבל את התיקון הזה במקום סעיף (ב), ואז אנו, לדעתי, נגמור עם התופעה.

אלי גולדשמידט: מה אומר התיקון?

א' שניידר: חבר-הכנסת ברכה, התוכל להסביר שוב?

א' שניידר: לא הבנתי מה הוא התיקון.

מוחמד ברכה: התיקון במקום סעיף (ב) יאמר כך: "בעל קרקע זכאי בכל שנה לניכוי משוויה של קרקע בסכום של 200 אלף שקל לכל דונם או 50 אלף דולר, לא חשוב- - -

א' שניידר: ניכוי משווי הקרקע?

א' שניידר: כלומר, יחליטו שהקרקע יותר זולה?

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: כל דונם שעולה עד 200 אלף שקל- - - א' שניידר: האם דונם עולה 200 אלף שקל?

מוחמד ברכה: האם זה ערך קרקע?

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: לדוגמא: אדמה חקלאית.

מוחמד ברכה: אינני רוצה הטבה לאנשים שעושים מסחר בקרקע לצרכי בניה.

מוחמד ברכה: אלה אדמות שערכן נמוך.

א' שניידר: אם לא קשה לך, הסבר את העקרון בלי לקרוא נוסח, כי אינני מבינה כלום מהנוסח.

א' שניידר: תגיד לי את העקרון, ואנסה לנסח לפי מיטב הבנתי.

מ' פחוס: לפי חוק, קרקע של ירושה משנת 1948, מחודש מאי, נדמה לי, מקבלת החל מה-1 בינואר 1996 סך של 65 אלף שקל כניכוי מערך הדונם.

א' שניידר: זה החוק הקיים.

מ' פחוס: זה החוק הקיים.

א' שניידר: האם אתם רוצים להגדיל את ה-65 אלף שקל ל-200 אלף שקל?

מ' פחוס: אסביר.

מ' פחוס: מי שיש לו קרקע, גם לפי ערך של 1 בינואר 1996 הוא מקבל עבור כל דונם ניכוי מערך הדונם עוד 55 אלף שקל.

מ' פחוס: כלומר, 65 אלף שקל פלוס 55 אלף שקל הם 120 אלף שקל מחושבים ל-1 בינואר 1996.

מ' פחוס: היות וזה יחד עם ההצמדה, אז זה מגיע לשנת 1999 בערך מעל 150 אלף שקל.

מ' פחוס: חבר-הכנסת ברכה בא ומבקש שבמקום 150 אלף שקל שיהיה הניכוי מערך הדונם, כמה שיהיה ערך הדונם - 300, 500 אלף שקל - ינוכה מערך הדונם סכום של 200 אלף שקל.

מוחמד ברכה: ישולם המס על מעבר לזה.

א' שניידר: האם זה במקום?

מ' פחוס: זה במקום ה-150 אלף שקל שהם קיימים.

מוחמד ברכה: אבל, לא רק ל-200 אלף בירושה.

דובר: אתה מתכוון: לנכות.

מוחמד ברכה: אני רוצה להבין האם אנו משדרים על אותו גל.

מוחמד ברכה: אנה שניידר, מדובר פה, בתיקון, על ניכוי ה-200 אלף שקל לכל דונם.

מוחמד ברכה: לא מדובר על 200 ולא על שום דבר.

מוחמד ברכה: מדובר על חיסול התופעה הזו אחת ולתמיד.

א' שניידר: אתה אומר: לא כל דונם, אלא כל סוג של קרקע.

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: לכל סוג של קרקע שהיתה חייבת במס רכוש לנכות את 200 אלף השקל הראשונים, והמס ישולם על מעל ל-200 אלף שקל.

מוחמד ברכה: מי ששילם עשר שנים ומעלה יהיה פטור, כלומר זה לא במקום הסעיף הראשון.

א' אליהו: זה לא ניתן ליישום.

יעקב ליצמן: רציתי להסביר את הרקע לחוק.

אלי גולדשמידט: את זה אנו יודעים.

יעקב ליצמן: אהיה קצר בדברים.

יעקב ליצמן: הדבר היחיד שאנו שומעים על מס רכוש היום זה על קרקע.

יעקב ליצמן: אין, למשל, על יהלומים אין מס רכוש.

א' שניידר: היום, יש מס רכוש אפס.

יעקב ליצמן: אני מדבר על העבר.

יעקב ליצמן: אדם שילם 20 שנה מס רכוש 2.5% לשנה, כלומר הוא שילם 45% או 50% על שווי הקרקע, ויש אפילו מיתון עכשיו ואז הקרקע בכלל ירדה.

יעקב ליצמן: נניח, חס וחלילה, שהוא העביר זאת לירושה והיה על זה מס עיזבון - הוא שילם על הקרקע הרבה יותר מאשר שווי הקרקע.

יעקב ליצמן: באה הכנסת ותיקנה את החוק והסבירה שנכון שהמס הזה לא מוסרי.

יעקב ליצמן: היא ביטלה אותו.

יעקב ליצמן: היא עשתה את זה אפס.

יעקב ליצמן: היא עשתה מס מכירה.

מוחמד ברכה: תן הקרדיט לחבר-הכנסת שטרית.

מוחמד ברכה: י' ליצמן: הוא היה שר האוצר, ובתקופתו הוא ביטל את מס הרכוש.

מוחמד ברכה: מה אנו אומרים?

מוחמד ברכה: לגבי מי ששילם הרבה שנים, אני חושב שנכון שאולי אנשים אחרים כן שילמו.

מוחמד ברכה: צריך לבטל את החוב הזה.

מוחמד ברכה: לגבי הסעיף השני, גם אני מסכים לבטל את הסעיף הזה.

א' שניידר: את מה לבטל?

יעקב ליצמן: את החלפת סעיף 34 להחזיר כסף - אני מוכן לבטל.

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: זהו סעיף (ב).

יעקב ליצמן: זהו סעיף (ב) - להחזיר את התקופה מעל עשר שנים שהוא שילם.

א' שניידר: לפי ההצעה, אנו מבטלים זאת.

יעקב ליצמן: כן, את זה אני מוכן לבטל.

מוחמד ברכה: סעיף 33ב(א), שיחזיר לו המינהל כל חוב ששילם מעבר לעשר השנים האמורות - זה יבוטל.

אלי גולדשמידט: אנו לפני קריאה ראשונה.

אלי גולדשמידט: אנו לא בקריאה שניה ובקריאה שלישית.

א' שניידר: ברצוני להבין מה יהיה.

א' שניידר: אתם רוצים שבסעיף קטן (א) יהיה כתוב: שילם אדם מס עבור תקופה העולה על עשר שנים יהיה פטור מכל חוב.

מוחמד ברכה: נכון.

א' שניידר: אם הוא לא שילם זאת, הוא יהיה פטור ולא יצטרך לשלם.

א' שניידר: מ' ברכה: עשר שנים ומעלה - הוא פטור.

א' שניידר: אי אפשר לכתוב "שילם אדם מס עבור תקופה".

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: יש את סעיף (ב).

א' שניידר: אם הוא שילם, האם יחזירו לו?

יוסף יצחק פריצקי: אם הוא שילם, 'אכל' אותה.

א' שניידר: בסעיף (ב) יעלה זיכוי ממה שיש היום ל-200 אלף שקל.

מוחמד ברכה: נכון.

א' שניידר: מה יקרה עם סעיף 2?

מוחמד ברכה: סעיף 2 ישאר בתוקף.

א' שניידר: את סעיף 2, שזה ויתור על קנס, אתה משאיר.

מוחמד ברכה: כן.

נחום לנגנטל: דרך אגב, מי ששילם יקבל את ההחזר?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: א' אליהו: הצעת החוק, שמוצעת פה, מנסה להתמודד עם חובות העבר של מס רכוש בדרך חדשה.

יעקב ליצמן: היו כל מיני נסיונות ויש הצעות חוק כאלו ואחרות שמנסות להתמודד עם החובות האלה.

יעקב ליצמן: ההצעה הקונקרטית הזו באה ואומרת: "אם יש חובות, איך נתמודד איתם?

יעקב ליצמן: איך נוכל להם?

יעקב ליצמן: - נבוא ונשנה את החוק שיצר את החובות, ובכך אנו נביא להפחתתם או לביטולם של החובות.

יעקב ליצמן: ואז, אין חובות".

יעקב ליצמן: לדעתי, זה לא נכון, ודרך אגב זה גם לא ישים.

יעקב ליצמן: ההצעה המתוקנת שמוצעת פה לא ישימה.

יעקב ליצמן: אנו לא יכולים ולקחת את השומות בכל שנה ולתת את ההפחתה המתבקשת.

יעקב ליצמן: ברמה הטכנית, הדברים לא ישימים מבחינתנו.

מוחמד ברכה: אפשר שתהיה נוסחא אחת ולתמיד, שתהיה תקפה לכולם.

א' אליהו: כמו שאמרתי, הצעת החוק הזו מנסה לבטל ובעצם למחוק את החובות הקיימים בדרך של תיקון החוק שיצר אותם.

א' אליהו: באופן עקרוני, אנו חושבים שגם אם חוק המס עבר מן העולם, חובות מס צריכים להיגבות, משום שאחרת אנו שומטים את השטיח מכל היסודות של גביית מסים.

א' אליהו: שאל פה קודם חבר-הכנסת לנגנטל בהתייחס להצעה הקונקרטית שמוצעת פה: מה קורה עם אלה שכן שילמו?

א' אליהו: האם יחזירו להם?

א' אליהו: הצעת החוק פה מדברת על כך שמי שלא שילם מקבל חוק מסוג א', ומי ששילם קיבל חוק מסוג ב'.

יעקב ליצמן: אתם הבנתם שהחוק לא מוסרי, וביטלתם.

א' אליהו: אף אחד לא טען שהחוק לא מוסרי.

א' אליהו: חוקי מס מטבעם מתחלפים ומשתנים חדשות לבקרים.

מוחמד ברכה: החוק הזה - יסודו בחטא.

אלי גולדשמידט: מה היא ההצעה שלכם לטפל בנושא החובות?

א' אליהו: ההצעה שלנו קיבלה את ביטויה, והיא לא נמצאת במישור החקיקתי.

א' אליהו: ההצעה שלנו קיבלה ביטוי בכך, שהוצאנו הנחיות איך אנו מטפלים ביתרת החובות.

א' אליהו: בהנחיות שלנו - וזה הרציונל שלנו, וזה גם בישיבות שישבנו מול כל החברים שמעלים את הנושא הזה לדיון - אנו פה לא מתעלמים מהעובדה שיש לנו פה הצבר חוב שביסודו יש בו הרבה בעיות.

א' אליהו: יש פה בעיות, משום שהצבר החוב הזה הוא הצבר חוב שנוצר כתוצאה מכך שזה מדובר במס שלא היה כנגדו תזרים מזומנים.

א' אליהו: אנו מודעים לכך, שיכול להיות שחלק מן החובות מופרזים.

א' אליהו: אנו מודעים לכך, שיתכן שבחלק מסויים מהמקרים נקבעו שמאויות מופרזות.

א' אליהו: אנו מודעים לכל הבעיות שיצרו את הסיטואציה שבה יש לנו מצבת חובות גדולה.

א' אליהו: אנו רוצים, ואלה ההנחיות שניתנו, לטפל במצבה הזו ברמה בה אנו פוגשים כל אדם ואדם ונותנים לו את הפתרון הנכון והראוי למקרה הקונקרטי שעומד לנגד עינינו הן ברמת יכולתו של החייב לשלם את החוב והן ברמת האם באמת השווי שנקבע לו מופרז או לא.

מוחמד ברכה: שנה וחצי אנו רצים ממקום למקום ומהנחיות להנחיות.

א' אליהו: לא הפרעתי לך.

א' אליהו: אל תפריע לי.

א' אליהו: ההנחיות שהוצאנו הן הנחיות שמנסות לתת את הפתרון הכי מתאים למקרה הכי ספציפי.

א' אליהו: לכן, כל חקיקה שתבוא תעשה פה איזה שהוא פתרון גורף שלא יהיה צודק במקרה הפרטי לכאן ולכאן.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לשאול אותך שאלה פשוטה מאד.

יוסף יצחק פריצקי: האם תסכימו להסדר שאומר כך: מי ששילם ומוכר את הקרקע, כל התשלום יוכר לו כהוצאה, ומי שלא מוכר, למשל קרקע חקלאית הוא לא מוכר, תכירו לו בתשלום לצורך הפסד?

יוסף יצחק פריצקי: כלומר, תכירו לו בתשלום לצורך הפסד.

מוחמד ברכה: האמן לי, שעברנו כל וריאציה.

יוסף יצחק פריצקי: אז, זה הגון.

מוחמד ברכה: אין שום פתרון, ושום דבר לא זז.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת פריצקי, אתה שואל - אתה מעביר זאת לאופרה אחרת לגמרי.

יוסף יצחק פריצקי: למה לאופרה אחרת לגמרי?

אלי גולדשמידט: אני רוצה לסיים את הסעיף הזה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש: תחסכו לנו את ההרצאות על המס ועל צדק.

אלי גולדשמידט: אנו יודעים אותן בעל-פה.

אלי גולדשמידט: עתה, נשמע את שבתאי עזריאלי, יושב-ראש עמותת "נמר".

ש' עזריאלי: צריך לציין כמובן שזה אדם או קרובו.

אלי גולדשמידט: לא חשוב.

אלי גולדשמידט: זה בקריאה ראשונה.

אלי גולדשמידט: תדבר על העקרון.

ש' עזריאלי: דבר שלא צויין כאן הוא, שאם אנשים חייבים כסף, יש לשלם זאת רק בזמן מכירה של הקרקע או בזמן שיש איזה שהוא אירוע שקשור לשינוי הסטטוס.

ש' עזריאלי: זה לא רשום.

ש' עזריאלי: אם, נניח, אדם חייב מליון שקל בגלל חמש השנים האחרונות, יגידו לו: "אנו רוצים זאת עכשיו" ואין לו מהיכן לשלם.

ש' עזריאלי: יש נקודה אחת שלי מפריעה והיא רגישה ביותר.

ש' עזריאלי: הקרקעות שהיו אצל האפוטרופוס הכללי נישומו במס רכוש, למרות שאין בעלים.

ש' עזריאלי: אלה קרקעות של נפטרים ושל קרבנות שואה.

ש' עזריאלי: אינני מעלה על דעתי שאפשר שמדינת ישראל תטיל על הקרקעות האלה מס רכוש.

ש' עזריאלי: אני מבקש, והנושא הזה הוא מעבר לכל קונצנזוס וויכוח, שיימחקו כל חובות האפוטרופוס הכללי ויוחזרו הכספים שנלקחו.

א' אליהו: אני רוצה להשלים עוד נקודה שהחסרתי, ואני רוצה לקשור אותה עם הצעות חוק שעומדות לעלות פה במהלך היום.

א' אליהו: חובות מס רכוש או בכלל מס רכוש שנקבע, לרבות החובות, הם המקור הכספי או אחד המקורות הכספיים המרכזיים למימון קרן הפיצויים.

א' אליהו: אנו היום נמצאים בתקופה שהקרן הזו, לרוע מזלנו, נדרשת לתשלומים גבוהים מאד.

א' אליהו: פגיעה באחד מהמקורות האלה ישאירו את הקרן במחסור.

ש' עזריאלי: יש לי סעיף אחד שעדיין לא אמרתי אותו.

א' שניידר: יש לי בעיה חוקתית עם סעיף קטן (א): "שילם אדם מס עבור תקופה.

א' שניידר: ..", כלומר עם ויתור על חוב למי שלא שילם שזה הרציו.

א' שניידר: לדעתי, יש כאן בעיה חוקתית.

אלי גולדשמידט: גם אני חושב, באופן אישי, מעבר לשאלה המוסרית אם מגיע או לא מגיע, שיש פה חוב שאנו ממש אומרים שמי שלא שילם מרויח--

א' שניידר: --פרס.

א' שניידר: הוא עבר על החוק.

אלי גולדשמידט: --ומי ששילם יוצא ה'פרייר' הכי גדול.

אלי גולדשמידט: אינני יודע איך אפשר לחיות עם העיוות הזה.

יוסף יצחק פריצקי: מה שעובר פה זה די קל.

אלי גולדשמידט: מה זה שייך למה שעובר פה?

יוסף יצחק פריצקי: כל מה שעובר פה - עושים עיוותים בכל מיני דברים כאלה ואחרים.

יוסף יצחק פריצקי: היו"ר א' גולדשמידט: למה?

יוסף יצחק פריצקי: יש את עידוד השקעות בנגב.

יוסף יצחק פריצקי: במהות אתה צודק.

אלי גולדשמידט: מה הקשר?

אלי גולדשמידט: איזה חוטא יוצא נשכר מזה שמעלים את המענק בנגב?

יוסף יצחק פריצקי: לא.

יוסף יצחק פריצקי: אני מדבר על עיוותים.

אלי גולדשמידט: דיברתי על הצד המוסרי, שמי ששילם מקבל עונש ומי שלא שילם מקבל פרס.

אלי גולדשמידט: מה הקשר בין האמירה הזו לבין מה שהיה פה קודם?

יוסף יצחק פריצקי: יש עיוותים.

מוחמד ברכה: מה החדש בזה לעומת הסדר הקיבוצים?

מ' פחוס: האם אפשר בבקשה לענות על השאלה?

מ' פחוס: כולנו יודעים, שהחוק הזה עבר מהעולם ועומד עכשיו על אפס.

אלי גולדשמידט: דרך אגב, אינני יודע אם זה לא חל גם על קיבוצים.

דובר: זה חל.

נחום לנגנטל: לא תוכל להגיד שום דבר לגופו של עניין, כל זמן שהסדר הקיבוצים לא נגמר.

מ' פחוס: כל האנשים ששילמו שילמו בעל כורחם וללא צדק.

מ' פחוס: מי ששילם שילם כסף ללא צדק.

מ' פחוס: מה זאת אומרת?

מ' פחוס: האם מי שחייב חייב לשלם היות ואחרים שילמו ללא צדק?

אלי גולדשמידט: זה אולי לא על-פי צדק, אבל זה על-פי חוק.

מ' פחוס: אחרים שילמו ללא צדק.

אלי גולדשמידט: אני מעלה את הצעת החוק הזו לקריאה ראשונה להצבעה.

אלי גולדשמידט: אני מצביע על זה.

נחום לנגנטל: אם אתם הולכים על זה, כלומר מי ששילם יחזירו לו ומי שחייב לא חייב לשלם - יש בזה הגיון.

אלי גולדשמידט: אתה צריך לתקן את ההצעה.

יעקב ליצמן: לא.

נחום לנגנטל: זה מופיע.

נחום לנגנטל: זה בהצעה.

יעקב ליצמן: היושב-ראש גולדשמידט, רוצים להוציא את זה.

נחום לנגנטל: אתם הצעתם הצעה שלמה והגיונית.

מוחמד ברכה: נכון.

נחום לנגנטל: באתם ואמרתם: "אנו מורידים ועושים--

מוחמד ברכה: אם כך, לא נוריד.

נחום לנגנטל: --רק כדי ליצור בזה מצב שעלות החוק תהיה יותר נמוכה.

נחום לנגנטל: אין בזה הגיון.

יעקב ליצמן: אז, לא נוריד.

יעקב ליצמן: בוא ונצביע.

יעקב ליצמן: היו"ר א' גולדשמידט: אם אנו גם מחזירים, כמה עולה החוק?

א' קרשנר: 20 מיליארדים.

ס' אלחנני: יש ריבית והצמדה.

יעקב ליצמן: מר קרשנר, אם הנגב עלה שני מיליארדי שקלים, זה יעלה עשרים מיליארד שקל.

יעקב ליצמן: אבל, הנגב לא עולה שני מיליארדי שקלים, ואתה יודע זאת.

ס' אלחנני: יצטרכו לראות את כל הגביה בשנים האחרונות.

א' אליהו: זה לא ישים.

מוחמד ברכה: נשאיר את זה איך שזה היה- - -מוותר.

אלי גולדשמידט: מוותר.

אלי גולדשמידט: אהרן אליהו, אני שואל אותך עכשיו שאלה טקטית: יש אפשרות שהחוק הזה, כפי שהוא, ואינני נכנס כרגע לפרטים שבו, והוא מאד בעייתי וכל זה, אכן יעבור לקריאה ראשונה, אך תהיה פה התחייבות של חברי-הכנסת שיישבו איתכם ואתם תגיעו איתם להסדר סביר ונורמטיבי.

אלי גולדשמידט: אתה פה נותן פה הסדר שהוא בחזקת "ניקח כל נישום ונבדוק לגופו של איש".

א' אליהו: כאשר אתה אומר "הסדר סביר ונורמטיבי", מה הם הגבולות של נורמטיבי?

נחום לנגנטל: אהרן אליהו, היושב-ראש גולדשמידט שואל אותך: אם אתה מוכן לתת לנו איזו שהיא הצעה נורמטיבית, שגם אם אתה יום אחד תעלה לדרגת נציב מס הכנסה, וזה שיחליף אותך יהיה איש רע לב, נהיה בטוחים שהוא באמת כן יפתור את הבעיה הזו?

יוסף יצחק פריצקי: חבר-הכנסת לנגנטל, למה לא להכיר בתשלום כהוצאה?

יוסף יצחק פריצקי: מ' ברכה: חבר-הכנסת נחום לנגנטל, נעלה זאת לקריאה ראשונה.

יוסף יצחק פריצקי: אם במהלך התקופה הזו תובא הצעה שמתקבלת על הדעת מהאוצר, אנו נהיה מוכנים לשקול הצעה- - -

א' אליהו: אני רוצה, שיונח פה, על שולחן, למה קוראים פה הצעה מקובלת, כדי שנדע על מה אנו מדברים.

מוחמד ברכה: אנו הגשנו מסמך עם עשר הצעות - עשר חלופות.

יעקב ליצמן: היושב-ראש גולדשמידט, ההצעות שהוצעו עד היום לא מקובלות.

יעקב ליצמן: ישבתי בכל הוועדות, ולא מקובלות עלי ההצעות, ואני אומר לך את האמת.

יעקב ליצמן: אני מציע, ומצטרף לחבר-הכנסת ברכה: בוא ונצביע עכשיו, ונעביר זאת לקריאה.

יעקב ליצמן: אני בטוח, שאחרי שזה יבוא לקריאה ראשונה, האוצר יבוא עם כל מיני הצעות.

אלי גולדשמידט: אחרי שזה יעבור לקריאה ראשונה, זה יעבור פה בטיסה לקריאה שניה ולקריאה שלישית.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: אם יעבור - יעבור.

מוחמד ברכה: אם אתה רוצה, אני מתחייב בפני הוועדה.

מוחמד ברכה: הגשנו 10 או 12 הצעות וחלופות, ויש דברים שלא מחייבים אפילו שינוי בחוק אלא תקנות של שר האוצר.

מוחמד ברכה: אם יובאו דברים שיהיו מקובלים על הדעת, ויש "נמר" ויש את חברי העמותה של נפגעי מס רכוש, אז נסכם את זה; אנו לא רוצים את החוק הזה כמטרה, אלא כדי לפתור בעיה.

יעקב ליצמן: סטניסלב שברצביין, האם אתה הרפרנט של מס הכנסה במשרד האוצר?

ס' שברצביין: כן.

ס' שברצביין: אני מבין שיש בעיות משפטיות.

ס' שברצביין: יש לנו בעיה עם עיקרון החוק.

ס' שברצביין: אי אפשר לבוא ולבטל מסים.

יעקב ליצמן: שמענו זאת.

מוחמד ברכה: זה לא לבטל.

מוחמד ברכה: נקבע קריטריון אחיד לכל האזרחים - אלה ששילמו ואלה שלא שילמו.

יעקב ליצמן: אני שלם עם החוק הזה.

יוסף יצחק פריצקי: הצעה - כיון שנראה לי שאדון ברכה ומר ליצמן לא מעורבים בבחירות, תעשה...

יוסף יצחק פריצקי: תעביר זאת בקריאה ראשונה ותשבו עם שלושתנו בראשות חבר-הכנסת ליצמן.

יוסף יצחק פריצקי: אנו לא מעורבים בבחירות.

יוסף יצחק פריצקי: יש לנו עכשיו זמן.

יוסף יצחק פריצקי: יש פגרה.

יוסף יצחק פריצקי: קחו חודש.

אלי גולדשמידט: אתה קיבלת מימון מפלגות לבחירות, הוא קיבל מימון מפלגות לבחירות וגם הוא קיבל, ואתם לא עושים כלום בבחירות?

יעקב ליצמן: מה זה 300 אלף שקל?

יעקב ליצמן: אני מסכים עם מה שהוא הציע.

יעקב ליצמן: בואו ונעביר את זה.

אלי גולדשמידט: יש לי הצעה אחרת, ופעם אחת תבואו לקראתי.

אלי גולדשמידט: בואו ותקחו את אותה שלישיה - אתה, חבר-הכנסת מוחמד ברכה וחבר-הכנסת יוסי פריצקי.

יעקב ליצמן: אבל, אחרי ההעברה.

יעקב ליצמן: אני יודע מה הוא רוצה.

אלי גולדשמידט: אתה יודע מה אני רוצה.

אלי גולדשמידט: הרי היום זה לא עולה למליאה.

אלי גולדשמידט: אנו לא נצביע היום.

אלי גולדשמידט: אתם תנסו לשבת במהלך הימים הקורבים.

יעקב ליצמן: אם אין חרב מונחת על צוארו, זה לא שווה שום מצב.

יעקב ליצמן: זה שנתיים- - -

מוחמד ברכה: אנו רצים אחרי זה שנה וחצי ושנתיים.

נחום לנגנטל: היושב-ראש גולדשמידט, תן זמן: תוך שלושה חודשים או תוך חודשיים.

אלי גולדשמידט: כלומר, נניח את זה על שולחן הכנסת רק אחרי זה.

נחום לנגנטל: נניח זאת תוך ששים יום, ובששים יום אפשר לשבת.

אלי גולדשמידט: בסדר.

אלי גולדשמידט: זו הצעה.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת לנגנטל צריך היה לשבת פה מתחילת הישיבה.

אלי גולדשמידט: אני מציע: אנו נאשר זאת פה לקריאה ראשונה, אבל בהסכמה של כולנו אנו לא מעלים זאת למליאה בתוך ששים יום.

נחום לנגנטל: עכשיו, השעון מתקתק להם.

אלי גולדשמידט: בתוך ששים היום הצוות הזה של חברי-הכנסת ליצמן, ברכה ופריצקי בראשות חבר-הכנסת ברכה--

מוחמד ברכה: --והנוגעים בעניין.

אלי גולדשמידט: לא.

אלי גולדשמידט: עם כל הכבוד, זה חברי-כנסת מול ממשלה.

אלי גולדשמידט: שבתאי עזריאלי יקבל את זה.

אלי גולדשמידט: הוא ידבר איתך, יישב איתך ויחווה את דעתו והכל יהיה בסדר.

אלי גולדשמידט: אתם תשבו יחד עם נציגי מס רכוש, עם אהרן אליהו ועם אחרים, ותנסו לגבש הצעה מוסכמת.

אלי גולדשמידט: בתוך ששים היום אני מבקש שההצעה הזו תבוא אל מליאת הוועדה.

יוסף יצחק פריצקי: ודאי.

אלי גולדשמידט: אם ההצעה הזו תחייב שינוי מהצעת החוק, אנו נפתח את הצעת החוק מחדש.

אלי גולדשמידט: אם לא תגיעו להסכמה, זה יעלה לקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: אם יהיה אפשר לעשות את זה לתיקון החוק, גם אפשר.

א' שניידר: אינני יכולה להעביר זאת לפירסום כך, כי זה לא חוקתי.

א' אליהו: נציבות מס הכנסה מודיעה, שהיא לא מסוגלת לישם את ההצעה.

יעקב ליצמן: מה זה "לא חוקתי"?

יעקב ליצמן: א' שניידר:

יעקב ליצמן: אתם מאשרים לי להעלות הצעת חוק שהיא איננה חוקתית, קרי שרק מי שלא שילם יקבל פטור.

מוחמד ברכה: אנה שניידר, לא.

יעקב ליצמן: זה אורגינלי.

יוסף יצחק פריצקי: אנו מצביעים עכשיו על מה שכתוב פה.

מוחמד ברכה: על הנוסח המקורי.

נחום לנגנטל: גם על ההחזר.

יוסף יצחק פריצקי: מי ששילם - יחזירו לו.

מוחמד ברכה: מדובר על עשר שנים.

מוחמד ברכה: מעל - מחזירים.

מוחמד ברכה: למטה - מוסיפים.

אלי גולדשמידט: אם כך, אין בעיה של חוקתיות.

ס' אלחנני: זה אולי חוקתי, אך זה לא כלכלי.

יוסף יצחק פריצקי: אנו עושים זאת, רק כדי להעביר ולהתחיל להפעיל את השעון.

א' אליהו: נשב על הצד האפל של הירח.

א' אליהו: היא יכולה לחוקק, והשאלה היא האם זה יקרה.

א' אליהו: זה פחות או יותר מעמד החוק הזה.

א' אליהו: מה שמוצע פה ככתבו וכלשונו לא ישים.

א' אליהו: אני רוצה, שהדברים יירשמו בפרוטוקול.

נחום לנגנטל: תשבו איתו, תסבירו לו ותשכנעו אותם.

א' אליהו: זה לא ישים ברמה הטכנית.

מוחמד ברכה: אם הכנסת תחליט, זה ישים.

דובר: יש חודשיים.

א' אליהו: ההצעה, כפי שאתם מעבירים אותה, איננה ברת יישום ברמה הטכנית ולא ברמה העקרונית.

מוחמד ברכה: אינך צריך למצוא פתרון טכני.

מוחמד ברכה: הכנסת מחליטה ומאשרת.

מוחמד ברכה: תפסיקו לאיים על הכנסת ועל הוועדה.

א' שניידר: אני רוצה להבין.

א' שניידר: אתם מאשרים עכשיו, שאני אנסח הצעת חוק שאומרת שמי ששילם עבור תקופה שעולה על עשר שנים יחזירו לו--

יוסף יצחק פריצקי: לא.

א' שניידר: --ומי שלא שילם יוותרו לו.

נחום לנגנטל: כן.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: בדיוק.

נחום לנגנטל: אז, יש פרלליות.

נחום לנגנטל: כתוצאה מזה, היא חוקתית.

א' שניידר: בלי ניכוי.

מוחמד ברכה: בשלב הזה, בלי שום דבר.

מוחמד ברכה: א' שניידר: תגידו לי כמה זה עולה.

מוחמד ברכה: מה העלות של זה?

מוחמד ברכה: צריך לציין זאת.

מוחמד ברכה: זו קריאה ראשונה.

נחום לנגנטל: 18.5 מיליארדים.

אלי גולדשמידט: 18 אפסים אחרי הנקודה.

א' שניידר: האם זה 18 מיליארד שקל?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: מה פתאום?

יעקב ליצמן: את מי את שואלת?

יוסף יצחק פריצקי: רישמי שזה 135.

יוסף יצחק פריצקי: 472 מליון ש"ח.

יוסף יצחק פריצקי: מי שטוען אחרת שיוכיח.

א' שניידר: מאיפה המקור?

יעקב ליצמן: אין שום מקור.

א' קרשנר: אהרן אליהו, מה היא העלות?

יעקב ליצמן: הוא גם לא יודע.

אלי גולדשמידט: האם אפשר לעשות לדבר הזה מנגנון דומה למנגנון הסדר המושבים - לבנות איזו שהיא מינהלת--

ס' אלחנני: --בראשות שופט בדימוס.

אלי גולדשמידט: אנו גם צריכים קצת לכבד את המוסד שאנו יושבים בו, ונדמה לי שאנו קצת עכשיו חורגים.

אלי גולדשמידט: אני אומר לכם את דעתי, שהצעת החוק כמו שהיא נראית כאן היא מאד בעייתית.

יעקב ליצמן: אצלי חוק החקלאים מאד בעייתי, ואף על פי כן אני מבין שיש דבר שצריך לפעמים להעלים עין ולהצביע בעד.

יעקב ליצמן: הצבעתי בעד.

אלי גולדשמידט: מבחינתי, זה היה משפט מיותר.

אלי גולדשמידט: אני חוזר ואומר, שאני עכשיו יושב פה כיושב-ראש הוועדה ומנסה למצוא איזו שהיא סבירות בדברים.

אלי גולדשמידט: כל הסדרי החובות שהיו עם מיגזרים שונים במשק היו מבוססים על עקרון אחד: מכירים בזה שאי אפשר להחזיר את החוב, שהחוב הוא הרבה יותר גדול ממה שניתן להחזיר, ולצורך זה בנו מודל שנקרא "מהו כושר ההחזר של החייב?".

אלי גולדשמידט: אם החייב הוא אדם מאד עשיר ומסוגל לשלם, עוזבים אותו במנוחה.

א' שניידר: לא בטוח שהיום, אחרי חוקי היסוד, זה היה עובר.

אלי גולדשמידט: גם זה יכול להיות.

נחום לנגנטל: אבל, יכולה להיות החלטה- - -

א' שניידר: התיקון היה לפני 1992.

יעקב ליצמן: היושב-ראש גולדשמידט, מה אם אגיד לך שהאוצר לבד הציע שמי ששילם מעל 50% משווי הקרקע לא צריך לשלם את החובות?

יעקב ליצמן: אני לא רוצה לעשות את זה.

נחום לנגנטל: יש הגיון.

נחום לנגנטל: כשאתה אומר: "ביטלתי את המס, ויצרתי באמת דבר קשה מאד כלפי אנשים חייבים", אני אומר את זה לכם שתשקלו זאת בוועדה שלכם.

נחום לנגנטל: יכול באמת להיות מצב בו לא תעשה את החוב בטל או החזר במאה אחוזים.

נחום לנגנטל: יכול להיות, שצריך לבוא ולומר: "אני כרגע משית על זה משהו.

נחום לנגנטל: לא יכול להיות, למשל, שאדם ישלם מסים יותר מאשר שווי הנכס".

נחום לנגנטל: זה דבר שאיננו הגיוני.

מ' פחוס: הוא הגיש הצעה למחוק את פיסקה (1) של ביטול.

נחום לנגנטל: לכן, תחשבו על איזה שהוא משהו - 20% או 30%.

נחום לנגנטל: אפשר לעשות דברים.

נחום לנגנטל: אבל, להגיד "הכל" - זה נראה לי מוגזם.

נחום לנגנטל: היו"ר א' גולדשמידט: אני בא ואומר: בואו ונחשוב על איזה שהוא מנגנון אינטלקטואלי, שלוקח באמת כל נישום ובודק אצל כל נישום את מצבו.

נחום לנגנטל: לא תצליח.

אלי גולדשמידט: יש כמה פרמטרים למצב.

אלי גולדשמידט: קודם כל, כמה הוא שילם?

אלי גולדשמידט: אם הוא באמת שילם יותר מ-50%, יכול להיות- - -

מוחמד ברכה: אנו שנה וחצי אחרי הדיונים האלה.

מוחמד ברכה: הלכנו בכיוון הזה.

אלי גולדשמידט: אבל, אתה מעביר לקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: אז מה?

מ' פחוס: חוץ מזה, מי שהיה לו כסף, מי שהיה עשיר, שילם כל גרוש שהיה לו.

יוסף יצחק פריצקי: זו פורמליסטיקה.

יוסף יצחק פריצקי: תצביע על קריאה ראשונה, ואני אבקש רביזיה.

יוסף יצחק פריצקי: אני אבקש רביזיה, למרות שאני יושב בוועדה.

א' שניידר: מה אני מנסחת?

יוסף יצחק פריצקי: אל תנסחי כלום.

אלי גולדשמידט: אם אתה מצביע, היא צריכה לפרסם.

אלי גולדשמידט: היא צריכה לפרסם הצעת חוק, אבל כל עוד יש רביזיה עוד אין לךְ.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש רביזיה - בסדר?

יוסף יצחק פריצקי: עכשיו, תעלה זאת להצבעה.

יוסף יצחק פריצקי: היו"ר א' גולדשמידט: טוב.

יוסף יצחק פריצקי: אנו הלכנו חצי שלב יותר מוקדם.

יוסף יצחק פריצקי: אנו נצביע על הצעת החוק הזו.

יעקב ליצמן: - - -

אלי גולדשמידט: לא.

אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ליצמן, אל תעשה פה כיפופי ידיים.

אלי גולדשמידט: זה נושא יותר מדי רציני.

יוסף יצחק פריצקי: אתה רוצה להפעיל את השעון.

מוחמד ברכה: נעביר את זה איך שזה.

יוסף יצחק פריצקי: אנו מעבירים את זה.

מוחמד ברכה: איך שזה.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה את הצעת החוק.

אלי גולדשמידט: מי בעד העברת הצעת החוק לקריאה ראשונה?

אלי גולדשמידט: מי נגד?

אלי גולדשמידט: הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון - הורדת חובות מס רכוש לשנים קודמות), התש"ס-2000, התקבלה.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש רביזיה.

יוסף יצחק פריצקי: עכשיו, יש ששים יום.

אלי גולדשמידט: הרביזיה תוצבע בעוד ששים יום.

יוסף יצחק פריצקי: גמרנו.

יוסף יצחק פריצקי: אנו התחלנו את השעון, ועכשיו יש ועדה.

אלי גולדשמידט: יש את כל מה שאמרנו על ועדה וכו'.

אלי גולדשמידט: מ' ברכה: יש ועדה או אין ועדה?

יוסף יצחק פריצקי: ודאי שיש.

אלי גולדשמידט: סוכם, שתוקם ועדת משנה בראשות חבר-הכנסת מוחמד ברכה בהשתתפות חברי-הכנסת יעקב ליצמן ויוסי פריצקי.

אלי גולדשמידט: הוועדה הזו תבוא בדברים עם שלטונות מס רכוש במהלך ששים היום, על מנת להגיע להסכמה לגבי נוסח שיִתאם את - - -

א' שניידר: אני מבקשת להשתתף בוועדה.

אלי גולדשמידט: כמובן שאנה שניידר תלווה את הוועדה מבחינה מקצועית ומשפטית יחד עם סמדר אלחנני.

אלי גולדשמידט: הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון מס' 29), התשס"א-2000 הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון - אזורי ספר), התשס"א-2000

אלי גולדשמידט: הנושא הבא הוא: הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון מס' 29), התשס"א-2000.

משה גפני: היושב-ראש, לטובת אלה שלא יודעים, האם אתה יכול לומר מה עוד יש בסדר-היום?

א' שניידר: אין יותר.

אלי גולדשמידט: יש הצעות לסדר.

אלי גולדשמידט: האם אתם מתנגדים לכך שנקיים ישיבה במשך דיון מליאה?

משה גפני: השאלה היא האם יש משהו השנוי במחלוקת?

אלי גולדשמידט: הכל שנוי במחלוקת: מדיניות הביטחון של אהוד ברק, מי אתה אריאל שרון?

אלי גולדשמידט: וכו'.

משה גפני: אינני שואל על המליאה.

א' קרשנר: יש רק את החוק של הממשלה ואת החוק של חבר-הכנסת לנגנטל.

אלי גולדשמידט: עתה, הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים--

א' שניידר: --(תיקון מס' 29), התשס"א-2000.

אלי גולדשמידט: למעשה, אתה רוצה להפוך זאת לא רק לישוב אלא גם לאיזור שיוכל לקבל.

א' אליהו: לא לגמרי.

א' אליהו: זה בדיוק ההבדל בין הצעת החוק הזו להצעת החוק של חבר-הכנסת לנגנטל.

א' אליהו: א' שניידר: החוק הזה הוא כבר של קריאה ראשונה.

א' אליהו: מבחינתנו, יוזמת החקיקה נוצרה כתוצאה מסיטואציה שמצאנו את עצמנו בה בעקבות אירועים שקרו בצפון.

א' אליהו: באותם אירועים איזור תעשייתי של ישובים מסויימים נפגע, אך כיון שהאיזור התעשייתי לא היה במסגרת או במשבצת הישוב לא ניתן היה לפצות שם בנזקים עקיפים כי הנזק לא נוצר בתוך ישוב ספר כפי שהוא מוגדר.

א' אליהו: לכן, חשבנו שנכון יהיה, בהתאם לרציונל של החוק, לבוא ולאפשר הרחבה של אותו ישוב ספר - להרחיב אותו גם לאיזור התעשייתי שסמוך לו.

נחום לנגנטל: או איזור חקלאי סמוך לו.

יעקב ליצמן: האם אתה מסביר גם את החוק של חבר-הכנסת לנגנטל?

נחום לנגנטל: לא.

א' אליהו: אינני יכול להסביר את החוק של חבר-הכנסת לנגנטל.

נחום לנגנטל: אני מציע לך לעצור כאן.

נחום לנגנטל: אני חושב, שמה שהוא אומר נכון.

יוסף יצחק פריצקי: זה נכון, וזה הגיוני.

נחום לנגנטל: זה נכון, וזה הגיוני.

נחום לנגנטל: כתבתם "איזור", ויש בזה הגיון.

אלי גולדשמידט: מה אתה מציע בהצעה?

אלי גולדשמידט: האם זה גם לקריאה שניה ולקריאה שלישית?

נחום לנגנטל: הצעת החוק שלי היא לקריאה ראשונה, וזו הבעיה.

נחום לנגנטל: אספר סיפור רכילותי.

נחום לנגנטל: להצעת החוק הממשלתית לא היה רוב במליאת הכנסת טרם ההצבעה.

נחום לנגנטל: שר האוצר, וזה היה מאוחר מאד בלילה, וביקש: "תעבירו אותה וגם את ההצעה של חבר-הכנסת לנגנטל", כי ההצעה שלי באה ואומרת, על בסיס דיון שהיה פה כבר פעם לגבי עטרות--

אלי גולדשמידט: נכון.

נחום לנגנטל: --כששאלנו: עטרות - למה הם לא יכולים לקבוע?

א' שניידר: זה גם לא ישוב ספר.

נחום לנגנטל: ירושלים היא לא ישוב ספר.

נחום לנגנטל: גם אין הגיון לקבוע את כל ירושלים כישוב ספר.

נחום לנגנטל: לכן, באתי ואמרתי: בואו ונקבע ששר האוצר באישור ועדת הכספים יכול לקבוע על איזור בעיר.

אלי גולדשמידט: למה שלא נשלב את הסעיף הזה פה?

נחום לנגנטל: בבקשה.

נחום לנגנטל: שר האוצר לא הסכים.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אני מציע שני דברים, ואני רוצה להקל עליך.

נחום לנגנטל: אני מציע לוועדה לקבל, כמו שהמליאה עשתה: לאשר להבאה לקריאה שניה ולקריאה שלישית את הצעת החוק של הממשלה, וגם לאשר את הצעת החוק שלי לקריאה ראשונה.

נחום לנגנטל: אנה שניידר אומרת, שאי אפשר בשלב זה לאחד את ההצעות הללו.

א' שניידר: התקנון אומר זאת.

נחום לנגנטל: התקנון אומר זאת.

נחום לנגנטל: על-פי חות דעתה של אנה שניידר, לפי פירוש התקנון, אי אפשר לאחד זאת.

נחום לנגנטל: מאחר ורוצים להעלות זאת מיד, הייתי מבקש ממך, אם היית מוכן, שיעלו את הצעת החוק שלי כדי שהיא תעלה לקריאה ראשונה, ואז לאחד את ההצעות יחד.

נחום לנגנטל: אם אתה עומד על כך שהצעת הממשלה תעבור בכל מקרה ושלי תידון לעתיד לבוא, אין לי ברירה ואני רוצה לשלב ולהטמיע את ההצעה שלי בתוך הצעת החוק הממשלתית כהסתייגות.

נחום לנגנטל: אם כתוצאה מזה הם ימשכו את החוק, אז אין חוק.

נחום לנגנטל: אז, תבוא הצעת החוק שלי.

א' שניידר: לא צריך זאת כהסתייגות.

א' שניידר: אפשר להחליט כאן, ברוח הדברים, שזה ישולב.

נחום לנגנטל: השאלה היא האם הם ימשכו את ההצעה.

א' אליהו: אנו מתנגדים.

נחום לנגנטל: הם מתנגדים.

יוסף יצחק פריצקי: למה אתה מתנגד?

יוסף יצחק פריצקי: האם אתה מתנגד לאישור ועדת הכספים?

נחום לנגנטל: החלטת שר האוצר - אני רוצה להסמיכו.

נחום לנגנטל: השר שוחט בדיון אמר לי, שיהיו לחצים אדירים על שר האוצר.

נחום לנגנטל: אין לי תשובה מול תשובה כזו.

א' אליהו: צריך להבין את הרציונל של החוק.

א' אליהו: החוק קבע וסגר רשימת ישובים, וכך עובד החוק, כי החוק סימן לעצמו את אותם מוקדים שהם מועדים לפורענות.

אלי גולדשמידט: אבל, המוקדים השתנו.

אלי גולדשמידט: מה שקבעו בשנות ה-50 לא רלוונטי היום.

א' אליהו: אם כך, מה שצריך זה אולי לפתוח את רשימת הישובים, וזה נעשה מפעם לפעם.

אלי גולדשמידט: הוא אומר: בוא ותעשה החרגה.

נחום לנגנטל: זה לתקופה מסויימת.

יעקב ליצמן: אהרן אליהו, אני לא רוצה לסבך אותך.

אלי גולדשמידט: עכשיו, הוא רוצה לפצות אותך.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: לא צריך לפצות על שום דבר.

יעקב ליצמן: אני חושב שמה שעשיתי עשיתי ביושר.

יעקב ליצמן: אתה הולך לעשות עכשיו את אותה טעות שעשה רפרנט האוצר קודם.

יעקב ליצמן: אני מכיר את ועדת הכספים, ואינני יודע כמה אתה מכיר.

יעקב ליצמן: ממה שישבת וראית היום היית צריך כבר להכיר את הדברים.

יעקב ליצמן: חבר-הכנסת לנגנטל אומר לך: "שלי בין כך תבוא.

יעקב ליצמן: שלך - ספק אם תבוא.

יעקב ליצמן: אם תצרף את שלי לשלך, זה יעבור".

יעקב ליצמן: אם לא - אתה תיפול, והוא ימשיך.

א' אליהו: על אף שאתה רוצה בטובתי, אני נאלץ לא לקבל זאת.

אלי גולדשמידט: זה ברור.

אלי גולדשמידט: הוא לא נענה לפנייה.

אלי גולדשמידט: הוא אומר: למרות הכל, נישאר ידידים.

א' שניידר: יש לי בעיה, כי אני חושבת שגם ההצעה הממשלתית כפי שהיא כתובה היום ובמיוחד לאור זה שרוצים להוסיף שם מלים כמו "איזור הסמוך לישוב..."--

א' אליהו: זה כדי להבהיר.

א' שניידר: --וגם ההצעה של חבר-הכנסת לנגנטל בעצם לא פותרת את הבעיה של עטרות או איזורים דומים לעטרות, בגלל ההגדרה של "נזק מלחמה" ו"נזק איבה" ובגלל כל מה שנאמר כאן.

אלי גולדשמידט: לכן, את הבאת את ההצעה שלך.

א' שניידר: ניסיתי לכתוב איזו שהיא הצעה.

א' שניידר: השאלה היא האם זה אולי- - -

אלי גולדשמידט: אני מציע לשני החברים הנכבדים, חבר-הכנסת נחום לנגנטל ואהרן אליהו, לשבת עם אנה שניידר.

אלי גולדשמידט: ביום רביעי הבא אנו נקיים ישיבה נוספת כאן בוועדה.

אלי גולדשמידט: תנסו להגיע להסכמה.

אלי גולדשמידט: אני חושב, שההצעה של אנה שניידר מאד הגיונית.

אלי גולדשמידט: היא לקחה גם את הדברים של חבר-הכנסת נחום לנגנטל וגם את הנושא של הגדרה "נזקי איבה".

א' שניידר: הגדרתי "נזק איבה" - "נזק שנגרם עקב פעולות ששר הביטחון הכריז עליהם כפעולות איבה", כדי שאפשר יהיה באיזה שהוא מקום לתחום זאת, וגם "נזק שנגרם באיזור ששר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, הודיע עליו שהוא איזור שנפגע מפעולות איבה".

נחום לנגנטל: אני מקבל.

ס' אלחנני: האם אלה שני תנאים מצטברים או שכל אחד תנאי נפרד?

אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה את הצעתו של חבר-הכנסת נחום לנגנטל לקריאה ראשונה.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון - אזורי ספר), התשס"א-2000, התקבלה.

אלי גולדשמידט: היו"ר א' גולדשמידט: זה אושר.

אלי גולדשמידט: קודם כל, זה אושר לקריאה ראשונה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש משלושת

אלי גולדשמידט: כם, שתשבו במהלך השבוע הקרוב, ואנו לא נצביע על זה, ותנסו להשתכנע לעשות משהו משותף.

אלי גולדשמידט: אני נועל את ישיבת הוועדה.

אלי גולדשמידט: תודה לכולם.