ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 207, 2000-12-14 11:00

שלום שמחון: שלום לכולכם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

שלום שמחון: הנושא הראשון הוא העברות תקציביות.

שלום שמחון: בקשה ראשונה היא בקשה מספר 511 – משרד השיכון.

שי יפתח: מדובר בהעברה של 5.4 מיליון ₪ בהרשאה להתחייב.

שי יפתח: זה תגבור לטובת אבטחה במזרח ירושלים, לאור המצב ודרישות גורמי הביטחון והמשטרה.

שלום שמחון: מי בעד?

שלום שמחון: מי נגד?

שלום שמחון: תודה, ההעברה אושרה.

שי יפתח: הפניה השניה היא פניה מספר 485.

שי יפתח: בסעיף 29, התקציב הרגיל של המשרד.

שי יפתח: יש כאן הפשרה בסך 3 מיליון ₪ של רזרבה להתייקרויות שכר.

שי יפתח: זה פשוט לבצע התאמה של השינויים בשכר.

יוסף יצחק פריצקי: ממה נהייתה ההתייקרות, מהסכמי עבודה?

שי יפתח: הסכמי עבודה וכן הלאה, זחילת שכר ריאלית, ומעבר לזה - -

סמדר אלחנני: זחילת השכר היא לא יותר ממה שהיה צפוי.

שי יפתח: מעבר לזה יש גם שינויים פנימיים בהתאם לסדרי העדיפויות של המשרד.

שלמה בן אליהו: יש שם עוד העברה לפעולות חברתיות בשיקום שכונות, של מיליון וחצי שקל.

יוסף יצחק פריצקי: איזה שכונות?

שלמה בן אליהו: יש לנו רשימה של 116 שכונות שהממשלה מאשרת אותה.

שלמה בן אליהו: זה לא עובר בלי אישור ממשלה.

שלמה בן אליהו: השכונות הן מהצפון ועד הדרום.

יוסף יצחק פריצקי: כולן?

יוסף יצחק פריצקי: ואין לך העדפה למקום כזה או אחר?

שלמה בן אליהו: אני לא קובע את הרשימה.

שלמה בן אליהו: הממשלה אישרה את הרשימה.

שלמה בן אליהו: זה כולל שכונות בירוחם, קרית גת, קרית מלאכי, באר שבע, ועוד.

שלום שמחון: תודה רבה.

שלום שמחון: מי בעד?

שלום שמחון: מי נגד?

שלום שמחון: בקשה מספר 485 אושרה.

שלום שמחון: הצעות לסדר היום (הישיבה התחדשה לאחר 10 דקות).

שלום שמחון: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ששר האוצר נמצא פה.

שלום שמחון: על שולחנה של ועדת הכספים מונחות שתי בקשות להעברות כספיות.

שלום שמחון: האחת, מספרה 429, והאחת מספרה 431.

שלום שמחון: משום מה, האוצר החליט לחבר ביניהן ולעשות מהן בקשה אחת.

שלום שמחון: אני רוצה לבקש משר האוצר, בהזדמנות הזו, להסכים להפריד את הבקשות האלה.

שלום שמחון: אחת מהן עוסקת בנושא הייצוא החקלאי, והאחרת - בנושא התמורות ממחיר המים.

שלום שמחון: אני רוצה לבקש שהיום שר האוצר יסכים לעשות את ההפרדה הזו ביניהן, על מנת שנוכל לאשר את העברה 429, שעוסקת בייצוא החקלאי.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא יודע, אני מבין שבעקבות הדיון אצלי במשרד בכנסת, שיחררו את הכסף ליצוא החקלאי.

אברהם-בייגה שוחט: כך אני הבנתי.

שלום שמחון: אתה הסכמת באותו יום לעשות את ההפרדה הזו.

שלום שמחון: רונן וולפמן חזר מהמילואים והחליט שלא.

אברהם-בייגה שוחט: לא, הוא לא החליט שלא, אני יכול לומר שאני שאלתי אותו, והוא אומר שאתם החלטתם אחרת.

שלום שמחון: לא החלטנו אחרת.

שלום שמחון: אתה אישרת באותו יום את הדברים.

שלום שמחון: אתה הסכמת, בנוכחות שלושתנו, לשחרר את העניין של היצוא החקלאי.

שלום שמחון: המשמעות של השחרור הזה היא הפרדה של שתי הבקשות, ששמנו אותן יחד – 429 ו- 431.

שלום שמחון: כדי שנוכל לעשות את מה שהסכמת עליו, צריך להפריד את הבקשות האלה, ואי אפשר להפריד, בלי אישור שלך.

אברהם-בייגה שוחט: מעבר לישיבה אצלי במשרד לא עסקתי בעניין.

אברהם-בייגה שוחט: אני הייתי בטוח שהעסק פתור, ושהכסף ליצוא החקלאי יצא, ולאחר מכן יגמרו את עניין תמורות המים.

אברהם-בייגה שוחט: כך הבנתי, והבנתי שאין צורך לעשות את האקט הזה, כי גם לא ביקשתם את זה בתום הישיבה.

שלום שמחון: זה עניין טכני.

אברהם-בייגה שוחט: אני מבקש זמן עד יום שני, וביום שני אני אטפל בזה.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא אחליט לבד על העניין כעת.

אבשלום וילן: בדיון לפני שבוע על הרפורמה הייתי בין הבודדים שתמכו בעמדת האוצר, מסיבות עקרוניות, ואני לא מתכוון לשנות את עמדתי העקרונית.

אבשלום וילן: יעידו פה אנשיך.

אבשלום וילן: מה שחבר הכנסת שלום שמחון אמר פה בטון רגוע הוא שקרה פה דבר שאינו בסדר.

אבשלום וילן: אחרי הישיבה הקודמת היתה התייעצות.

אבשלום וילן: אתה אמרת שאתה משחרר ולא עושים את ה- linkage.

אבשלום וילן: בסוף החודש, להזכירך, נגמרת השנה, ואי אפשר יהיה להעביר את הכספים האלה.

אבשלום וילן: היצואנים מחכים.

אבשלום וילן: תופס אותנו רונן וולפמן בצוואר ואומר לנו בשיחות לא פורמליות: אנחנו יודעים שאין שום דבר בלי התניות.

אבשלום וילן: אנחנו היינו מוכנים לסיכום בעניין מחיר המים, ודרשנו ברמה העקרונית שלא לבצע את ההתניה.

אבשלום וילן: לא מגדלי החיטה, לא הפרחנים ולא אף אחד קשורים לנושא הזה, וזה לא הוגן.

אבשלום וילן: היה ויכוח על מחיר המים, הגענו להסדר.

אבשלום וילן: נוצר פה מצב בלתי אפשרי.

אבשלום וילן: אנחנו כרגע במחצית דצמבר.

אבשלום וילן: בעוד שבועיים, אם לא יועברו הכספים, זה אבוד.

אבשלום וילן: מנסים להחזיק אותנו בצוואר ולהגיע אתנו להסדר, כאשר הוויכוח הוא על המדרגות, ואפשר בשעה לגמור אותו.

אבשלום וילן: מה שאנחנו מבקשים הוא דבר אחד.

אבשלום וילן: אנחנו לא רוצים להיכנס פה להתניות.

אבשלום וילן: אתה כשר האוצר נתת הוראה להעביר את ה- 45 מיליון.

אבשלום וילן: לידיעתך, העבירו רק 10 מיליון, וגם אותם לקחו בחזרה.

אבשלום וילן: אנחנו נשב אתכם בשבוע הבא ונגמור את סיפור המים, אין לנו אינטרס למשוך את זה, אבל אי אפשר להחזיק חקלאים כבני ערובה.

אבשלום וילן: זה לא בסדר.

אברהם-בייגה שוחט: על מה הוויכוח ביניכם לבין רונן וולפמן?

אבשלום וילן: על גובה המדרגות, מה שאמרת – בין שלוש לשש שנים.

אבשלום וילן: הוא לא מכיר במדרגות.

אבשלום וילן: בכל הסיכום שאתה כתבת הוא לא מכיר.

אברהם-בייגה שוחט: אם אינני טועה, הסיכום היה לחמש שנים, וחצי שנה - -

אבשלום וילן: בדיוק, ואז אוהד הציע מדרגות.

אבשלום וילן: אנחנו אמרנו שעל גובה המדרגות נסתדר.

אבשלום וילן: הוא לא מכיר בסיכום שלך.

אבשלום וילן: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 125)

אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים לנושא של פקודת מס הכנסה – הגדלת התקרה של תרומות שייהנו מזיכוי, בסך של 2 מיליון ₪ בשנה.

אלי גולדשמידט: בפעם הקודמת דיברנו על הסוגייה הזו, כאשר מה שהטריד את החברים היתה השאלה האם העובדה שתקציב המדינה משתתף באופן מאד אמיתי באותן העברות כספיות שנעשות באמצעות תרומות, בכך שהוא משתתף ב- 35 אחוז מהסכומים, הרי נוצר פה מסלול שבו מדינת ישראל עושה תשלומים, העברות, או תמיכות לגופים, אלא שהתמיכות נעשות באמצעות 35 אחוז זיכוי במס.

אלי גולדשמידט: נשאלת השאלה מה קורה ביחס לשיקול הדעת של המערכת בתמיכה בגופים כאשר גוף אחד מקבל תרומות בנפח גדול, וגוף אחר מקבל תרומות בנפח קטן.

אלי גולדשמידט: ניסיתי לתת דוגמה קונקרטית יותר: יש בית חולים באזור המרכז, בית החולים תל השומר, שמקבל הרבה מאד תרומות.

אלי גולדשמידט: לעומת זאת יש בית חולים באשקלון, "ברזילי", שהוא פחות אטרקטיבי לתורמים.

אלי גולדשמידט: האם משרד הבריאות, בבואו לתת תקציבים לבתי החולים השונים, אחרי שלוקחים בחשבון את גודל האוכלוסייה, וכן הלאה – לוקח בחשבון אמיתי את היקף התרומות שבית חולים אחד מגייס לעומת בית החולים השני?

אלי גולדשמידט: כך גם לגבי גופים תרבותיים נתמכים.

אלי גולדשמידט: אולי האופרה, או התזמורת הפילהרמונית מקבלות תרומות מכל מיני מקומות, ותיאטרון נווה צדק לא מקבל- האם בשיקול של התמיכות של משרד החינוך והתרבות לוקחים את העניין הזה בחשבון?

אלי גולדשמידט: השאלה הזו הטרידה אותנו, כי בסופו של דבר, בתיקון לפקודת מס ההכנסה אנו מתבקשים שמדינת ישראל תקצה פטור לתרומות.

אלי גולדשמידט: כל מה שמובא לכנסת, לוועדה, שבו אוצר המדינה מתבקש להשתתף בכל מיני נושאים- אם זה נעשה על ידי חבר כנסת זה תמיד נחשב כפופוליסטי, אך כשזה בא מהאוצר, זה נחשב בסדר.

אלי גולדשמידט: להעלות את התקרה של התרומות ל- 2 מיליון ₪ זה לא נחשב כפופוליסטי, זה בשיקול דעת קר ורציונלי.

אלי גולדשמידט: על כל פנים, הבאתם את זה, ואנחנו צריכים לשקול את זה.

אלי גולדשמידט: השאלה היא: האם את ההסדר הזה, של האיזון, אתם עושים בסופו של דבר, שעה שאתם נכנסים לשיקול כיצד לחלק כספים?

יוסף יצחק פריצקי: שני דברים – אני מציע ששר האוצר יתחייב לוועדה, בפשטות, ויש לו סמכות לכך, לפי החוק – לקבוע במסגרת סעיף 3 (א) לחוק יסודות התקציב בתקנות שהוא מוציא, שכל ועדת תמיכות של משרד תביא בחשבון בשיקוליה את סכום התרומות שניתנות לעמותה פלונית.

יוסף יצחק פריצקי: מספיק שתכריז על כך – שוועדת התמיכות תקבל את סכום התרומות לפי סעיף 46, ולפי זה היא תביא בחשבון את שיקוליה.

יוסף יצחק פריצקי: אני חושב שאנחנו נסתפק בעניין הזה.

יוסף יצחק פריצקי: טובה לנו מילתך בעניין הזה.

יוסף יצחק פריצקי: זו היא פשוט הצעה הגונה שתפתור את העניין.

יוסף יצחק פריצקי: הדבר השני – אני מבקש שתהיה כאן שקיפות ראויה: האם ישנם כבר תורמים שתרמו בשנת המס הזו את הסכום הזה, ולכן אתם מבקשים להחיל את זה משנת 2000?

יוסף יצחק פריצקי: אם יש, אני מבקש שתאמרו מי הם וכמה תרמו.

נחום לנגנטל: כל הרעיון של זיכוי תורמים הוא ליצור תמריץ לאנשים לגייס כספים מעבר למה שיש להם.

נחום לנגנטל: תבינו שלפי ההצעה שיש כאן התוצאה תהיה שלאף אחד לא יהיה אינטרס לגייס תרומות, כי ייגרעו ממנו מהצד השני, של ההקצבות.

נחום לנגנטל: יותר קל לשבת ולא לנסות לגייס תרומות.

נחום לנגנטל: התזמורת הפילהרמונית תקבל בכל מקרה כסף מהמדינה.

נחום לנגנטל: אני אומר לכם: להפך – שהתקרה תהיה אפילו 3 מיליון ₪.

אברהם-בייגה שוחט: אני חייב לומר קודם כל, שאם זו נראית לכם הצעה פופוליסטית – אל תאשרו.

אברהם-בייגה שוחט: אם אתם רואים את ההצעה כפופוליזם של שר האוצר- אפשר לא לאשר, אפשר לדחות, אפשר לא לבצע.

אברהם-בייגה שוחט: אני, חס וחלילה, לא רוצה לחטוא בפופוליזם.

אברהם-בייגה שוחט: כל הזמן מאשימים אותי באנטי.

אברהם-בייגה שוחט: אם מוטל עלי כתר הפופוליזם, אני מציע לוועדה – אם אתם חושדים שיש כאן פופוליזם – שייעשה שיקול דעת.

אברהם-בייגה שוחט: אל תאשרו.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא רוצה להיות פופוליסט.

אלי גולדשמידט: אני אמרתי שכאשר אתה בא לחברי כנסת עם הצעות שבאות להיטיב עם הציבור, אל תקרא להם פופוליסטים, ובשעה שאתה מביא הצעה שבאה להיטיב עם הציבור - -

אברהם-בייגה שוחט: ההצעה הזו לא באה להיטיב עם הציבור.

אברהם-בייגה שוחט: צריך לראות גם את ה- 2/3 שהתורם נותן מכספו.

אלי גולדשמידט: אתה נותן לתורמים מתנה של 1/3.

אברהם-בייגה שוחט: אבל התורם נותן 2/3 מכספו.

אברהם-בייגה שוחט: אני לוקח את הדברים ברצינות, ואם יש קמצוץ או שמץ של פופוליזם בעניין – תשקלו ואל תאשרו.

אברהם-בייגה שוחט: לעצם העניין – כל העולם המערבי בנוי במידה רבה על תרומות שמיועדות לנושאים רבים מאד בתוך הקהילה.

אברהם-בייגה שוחט: לשמחתי הרבה, גם המגזר העסקי במדינת ישראל הגיע לכך, והוא מוכן לתת, הרבה יותר מאשר אי פעם, תוך כדי מעורבות אישית מובהקת בחלק מהפרוייקטים.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא יודע כמה מכם מכירים את הפרוייקטים של "ציונות 2000" מבחינת המלחמה בסמים והטיפול בערי הפיתוח, כמה מכם מכירים את הנושא של אימוץ ישובים על ידי אנשי עסקים בטיפול הנקודתי, שכל אחד לקח על עצמו לשבת במקום מסוים ולטפל בדברים.

אברהם-בייגה שוחט: לשמחתי הרבה, מה שקרה באמריקה הרבה מאד שנים, מתחיל לקרות אצלנו.

אברהם-בייגה שוחט: באמריקה אין גג לעניין בכלל.

אברהם-בייגה שוחט: המחסום היחידי הוא 25 אחוז מההכנסות.

אברהם-בייגה שוחט: כאשר נכנסתי לתפקידי בקדנציה הקודמת הגג היה 100 אלף שקל, והעליתי את זה לסכום של 480 אלף שקל, כי חשבתי שצריך לעודד את זה.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר, כשר אוצר, שאני מוכן שאוצר המדינה יפסיד סכום מסוים, כי בסיכומו של דבר זה ממנף כספים של גורמים שאחרת לא יתרמו.

אלי גולדשמידט: אתה מעמיד את הדברים כך כאילו יש כאן מישהו שמתנגד לעצם העיקרון הזה.

אלי גולדשמידט: כולם בעד העיקרון הזה, אך השאלה היתה אחרת.

אלי גולדשמידט: הרי אין כאן אף אחד בחדר הזה שמתנגד לכך שהאוצר יכיר בחלק מהתרומה לצורך זיכוי למס הכנסה.

אלי גולדשמידט: זה נראה לנו נכון, זה נראה לנו צודק, זה נראה לנו דרך נכונה לעודד פרוייקטים חברתיים בבתי חולים, במוזיאונים וכן הלאה.

אלי גולדשמידט: מה שאנו שואלים הוא – אחרי שמסתבר שמוסד מסוים ניהנה מהיקף תרומות גדול, בית חולים אחד ניהנה מהיקף תרומות גדול, וכתוצאה מכך הוא יכול לבנות ולהתפתח ואילו בית חולים אחר, בפריפריה לא ניהנה מזה – האם אתה, כאשר אתה מתקצב את המוסדות האלה בתקציב המדינה, מתחשב בשוני בהיקף התרומות שכל מוסד מצליח להגיע אליו?

אלי גולדשמידט: אל תציג את זה כאילו שמישהו בוועדה מתנגד לכך שיהיה זיכוי במס.

אברהם-בייגה שוחט: אני אמרתי את זה?

אלי גולדשמידט: ככה זה נשמע.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מבין למה אתה מפרשן אותי על דברים שלא אמרתי.

אברהם-בייגה שוחט: אני הסברתי רק מה החשיבות של העניין, ולא אמרתי שבוועדה חושבים אחרת.

אברהם-בייגה שוחט: לעצם העניין, ולשאלה הנקודתית שעלתה.

אברהם-בייגה שוחט: באופן עקיף התשובה היא – כן.

אברהם-בייגה שוחט: במקרים מסוימים זה כמובן קורה.

אברהם-בייגה שוחט: רוב התרומות הגדולות לא באות מישראלים אלא מתושבי חוץ.

אברהם-בייגה שוחט: אם בבית חולים "איכילוב" בונים מגדל אשפוז בתרומה של טד האריסון, בהיקף של 10 מיליון דולר, מטבע הדברים שתקציב הפיתוח של משרד הבריאות ל "איכילוב" יהיה קטן יותר, והוא ייועד לאותם מקומות שבהם אין את הדברים האלה, ויש צורך בהם.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, באופן עקיף התשובה היא – כן.

אברהם-בייגה שוחט: אני מתנגד התנגדות מוחלטת למה שהציע חבר הכנסת יוסף פריצקי.

אברהם-בייגה שוחט: אני מתנגד שהעניין ייכנס לחישוב של אחד לאחד בהקצבות שתינתנה.

יוסף יצחק פריצקי: לא אמרתי אחד לאחד, אבל צריך לקחת בחשבון.

אברהם-בייגה שוחט: אחרי שקובעים תמיכה, בודקים את המצב.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו צריכים לעודד את הדבר הזה.

אברהם-בייגה שוחט: התרומות אינו תקציב שמחלקים אותו באופן שווה.

אברהם-בייגה שוחט: אם יש גוף שיש קבוצת אנשים מפעילה מערכת לגייס כסף לטובתו, למשל- אם יש קרן ירושלים, האם אנחנו לא צריכים לתת תקציב לירושלים בגללו?

אלי גולדשמידט: אבל אם ירוחם ודימונה לא מסוגלות לקבל תרומות כמו שירושלים ותל אביב מקבלות, אתה, כשר אוצר, צריך לעשות את ההשלמה.

אלי גולדשמידט: לכך התכוון חבר הכנסת יוסף פריצקי.

אברהם-בייגה שוחט: אבל זה נעשה, מטבע הדברים.

יוסף יצחק פריצקי: עם כל הכבוד, זה לא נעשה, כי השיקול הזה לא בא בכלל בפני ועדת התמיכות, היא אפילו לא בודקת את זה.

אברהם-בייגה שוחט: ירוחם או ירושלים לא נדונות בוועדות תמיכה.

אברהם-בייגה שוחט: גם משרד הבריאות – זה שייך לממשלה, לא לוועדת תמיכות.

אברהם-בייגה שוחט: ועדת תמיכות מטפלת בכספים אחרים לגמרי.

אברהם-בייגה שוחט: הכספים האלה לא הולכים לוועדות תמיכה.

אברהם-בייגה שוחט: לכן אני אומר, מטבע הדברים, אדוני היושב ראש – כמובן שכאשר הממשלה רואה שבמקום מסוים משיגים הישגים על ידי תרומות כאלה ואחרות, באופן טבעי היא נותנת למקומות אחרים.

אברהם-בייגה שוחט: אי אפשר להכניס את זה לשיקול הכולל.

אברהם-בייגה שוחט: אי אפשר להשוות בדיוק.

אברהם-בייגה שוחט: התשובה היא שבאופן מעשי הדברים נעשים, מטבע הדברים, כי רואים מה קורה.

מוסי רז: בישיבה הקודמת הסברתי למה אני מתנגד, ואני רוצה להוסיף כמה דברים.

מוסי רז: קודם כל, אם הדברים הם כפי ששר האוצר מציג – למה ההגבלה ל- 2 מיליון ₪?

מוסי רז: שזה יהיה בלתי מוגבל.

מוסי רז: דבר שני שאני רוצה לציין – אני מאד חושש מהעניין הזה.

מוסי רז: נניח שאני הקבלן שבונה עכשיו את מגדל האישפוז שהוזכר כאן, ב "איכילוב".

מוסי רז: אני אוכל לעשות עסקה, ולנפח את מחיר העבודה, כדי לתת תרומה, ולהרוויח כסף.

מוסי רז: מי ימנע את זה ממני?

מוסי רז: בואו נקבע, אולי, שכל המוסדות שמקבלים לפי סעיף 46 יהיה מוסדות מבוקרים, על ידי מבקר המדינה.

מוסי רז: בואו ניצור איזשהו פיקוח, איזושהי בקרה.

מוסי רז: בנוסף לזה שאנחנו מחלישים את החלשים ונותנים לחזקים, אנחנו כאן פותחים פתח לעסקאות מלוכלכות – שאני בטוח שנעשות, למרות שאין לי הוכחות לכך.

מוסי רז: אני גם בטוח שתעשנה יותר, אם נגביל כך.

מוסי רז: אנחנו מגדילים פי עשרים את התקרה ולא מטילים שום פיקוח.

מוסי רז: אני לא מכיר את המוסדות האלה, לא יודע מי הם, לא היה לי רושם חיובי במיוחד מהם במשך תשעת החודשים שאני בוועדת הכספים, ואין לי שום סיבה בעולם לתמוך בהצעת החוק הזו.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני חולק על חבר הכנסת מוסי רז מכל וכל.

משה גפני: יסוד ביהדות הוא לעודד את החברה לתרום.

משה גפני: בממשלת בגין, שר האוצר היה ארליך, והיה הסכם קואליציוני עם אגודת ישראל.

משה גפני: בגין וארליך רצו לתת תקציב של 100 אחוז לישיבות.

משה גפני: הרב ש"ך התנגד לכך, ואמר שלא יכול להיות מצב כזה שהמדינה תחזיק את הישיבות, ושהעם לא ישתתף בעניין הזה.

משה גפני: אני מסכים לחלוטין, ואני חרד לערי הפיתוח לא פחות מחבר הכנסת מוסי רז.

משה גפני: גם גרתי שם, ואני יודע שיש בעיה, ובכל הסקטורים קיימת הבעיה הזו.

משה גפני: כשיש בית חולים במרכז הארץ, והתורם מקבל כיסוי תקשורתי כאשר הוא תומך, זה לא דומה לתמיכה בבית החולים "סורוקה".

משה גפני: כך גם לישיבות שנמצאות באופקים מגיעות תרומות במידה פחותה בהרבה מאשר לישיבה שנמצאת במרכז הארץ או בירושלים.

משה גפני: אני נגד הגבהת התקרה באופן בלתי מוגבל לחלוטין.

משה גפני: בעניין הזה של תרומות צריך להיות אלמנט של השתתפות התורם.

משה גפני: אי אפשר לפרוץ את זה לחלוטין, אך להגדיל את זה לסכום של 2 מיליון ₪ זה דבר שהוא מחויב המציאות.

משה גפני: זה ברור לגמרי שצריך למצוא את הפתרונות שבמקומות שהם חלשים יותר, תהיה רגישות יותר של הממשלה, בכל התחומים, ולא רק בתחום הזה.

משה גפני: ברור לחלוטין שהמדינה צריכה להיות מעורבת יותר במקומות ובמוסדות שרחוקים מהמרכז, אבל לעודד אנשים לתת תרומות לכל מיני דברים פילנתרופיים – ברור לחלוטין שהמדיניות הזו היא נכונה, ואני אתמוך בזה.

יוני קפלן: אני רוצה להעיר שיש הרבה מאד תרומות בסכומים גדולים מאד שמגיעים מחו"ל, ולא מקבלים שום זיכוי ממס.

יוני קפלן: אתם נותנים פה דוגמאות שהן בולטות, אך אתם צריכים לדעת שזו לא השתתפות של התקציב כאן.

ישראל שטראוס: אם מותר לי להוריד חלק מהמתח, כל ההשגות שהובאו, גם על ידי כלכלנית הוועדה וגם על ידכם – לא עומדות במבחן העובדות.

ישראל שטראוס: העובדות הן שפה מדובר על מנוף של 65 אחוזים של הכסף, שבא מבחוץ.

ישראל שטראוס: זאת אומרת שיש פה מנוף שתקציב המדינה משתתף ב- 35 אחוזים.

ישראל שטראוס: כל הטריקים שנאמר שניתן לעשות כאן – אם הקבלן יעשה טריקים הוא רק יפסיד כסף, ויצטרך לשלם מס על התמורה.

אלי גולדשמידט: על מנת שנוכל להגיע לאיזשהו קונצנזוס והבנה, למרות הדברים החריפים, אני רוצה בכל זאת לבקש משר האוצר בקשה.

אלי גולדשמידט: מהתחלה אמרנו שאנחנו בעד העניין.

אלי גולדשמידט: אף אחד לא מתווכח פה על עצם העניין.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת מוסי רז מציג את הדברים בצורה יותר קיצונית ממה שאני הצגתי, וזה לגיטימי.

אלי גולדשמידט: היועצת הכלכלית של הוועדה מתנגדת שיהיה בכלל זיכוי ממס לתורמים, כתפיסת עולם.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לבקש משר האוצר, כהצהרה של מדיניות, לא ברמה שמחייבת בדקדוקים של עניות, אלא ברמה של מדיניות – כאשר המדינה מתקצבת גורמים שונים במערכת, שהיא תקח בחשבון את יכולת גיוס התרומות שלהם.

אלי גולדשמידט: כבר ביכולת גיוס התרומות המדינה השתתפה ב- 35 אחוז, ואני מבקש שזה ייאמר.

אלי גולדשמידט: לא על חשבון אף אחד אחר, אבל שגם בית החולים "ברזילי" יוכל לקבל קצת יותר תקציבי פיתוח ממה שאחרים מקבלים, למשל.

יעקב ליצמן: אני נגד זה.

יעקב ליצמן: יש מוסדות שלא מקבלים 100 אחוז, וזה לא שייך לכמה שצריך להוסיף.

יעקב ליצמן: יש מוסדות שמקבלים רק 60 או 40 אחוז.

אלי גולדשמידט: ברור שזה צריך להיות יחסי לגודל המוסד.

עופר חוגי: יש פה דבר מאד יסודי.

עופר חוגי: האוניברסיטאות, למשל, מתוקצבות לפי "פר ראש".

עופר חוגי: סך התרומות לא משנה.

עופר חוגי: אף אחד לא מסתכל על זה.

אלי גולדשמידט: אתה חושב שזה בסדר?

עופר חוגי: זה לא בסדר, בטח שזה לא בסדר.

עופר חוגי: צריך לתקן את זה.

עופר חוגי: בתי החולים, לדוגמה, מתוקצבים לפי "פר ראש".

עופר חוגי: שלשות הגדולים – תל השומר, "איכילוב" ו "רמב"ם" – הכסף הגדול שמגיע להם מגיע מהקרנות.

עופר חוגי: כמעט 750 מיליון ₪ הם מקרנות המחקר.

עופר חוגי: לפי דעתי, הגדולים, שנמצאים בקשים גדולים, זה בגלל שיש עיוות בתקצוב, בשיטת התקצוב.

אלי גולדשמידט: אני אצביע על זה.

אלי גולדשמידט: האם יש התנגדות בוועדה לבקשה משר האוצר שיגיד שתהיה התחשבות, במסגרת תקציבי הפיתוח השונים למוסדות שונים – בהיקף התרומות שמוסדות מקבילים, באותו יחס, קיבלו?

אלי גולדשמידט: מי בעד שאני אבקש את זה?

אלי גולדשמידט: 6 בעד.

אלי גולדשמידט: מי נגד?

אלי גולדשמידט: – 2 נגד.

אלי גולדשמידט: אם כך, אני מבקש את זה, בשם רוב חברי הוועדה.

אברהם-בייגה שוחט: קודם כל, אני חייב חצי תשובה לשאלה אם יש תורמים שכבר תרמו – אני לא יודע.

אברהם-בייגה שוחט: אני יודע שפנו אלי - -

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: אתה הצעת שיבקשו את רשימת התורמים?

אלי גולדשמידט: אבל יש ספרי חשבונות למוסד.

אלי גולדשמידט: הוא יכול להראות איזה היקף תרומות הוא קיבל, במס הכנסה יודעים.

אברהם-בייגה שוחט: כדי שהדברים יהיו ברורים: יש כאן שני אלמנטים.

אברהם-בייגה שוחט: יש אלמנט של עמותות שמגייסות תרומות ומקבלות הקצבה מוועדת ההקצבות.

אברהם-בייגה שוחט: זה סיפור אחד, ויש מדינה, שנותנת בתקציב שלה לחינוך, לבריאות ולאשפוז.

אברהם-בייגה שוחט: אלה הן שתי פרשות נפרדות.

אברהם-בייגה שוחט: אם בוועדת ההקצבות יתחילו לבקש פירוט על תרומות, עניין התרומות לא יוכל לחיות.

אברהם-בייגה שוחט: לכן אני אומר, בקטע הזה של תקציבי ממשלה מסודרים, העניין הובא בחשבון.

אברהם-בייגה שוחט: אני קיבלתי את הצעתך.

אברהם-בייגה שוחט: בקטע הפנימי של העמותות זה יותר מסובך.

אברהם-בייגה שוחט: באשר לשאלה שנשאלה – היו אצלי 15 אנשים מראשי המשק, לשמחתי הרבה, כולל 4 מנהלי חברות הייטק, מהצעירים שבצעירים, שעשו את הכסף בשנתיים האחרונות.

אברהם-בייגה שוחט: הם אמרו שהם גדלו במגזר העסקי באמריקה ושהם רוצים לתרום.

אברהם-בייגה שוחט: הם הולכים לכיוון של טכנולוגיה, לכיוון של בריאות, ודווקא בפריפריה.

אברהם-בייגה שוחט: הם עושים דברים נפלאים.

אברהם-בייגה שוחט: לכן – יש כאלה שכבר תרמו השנה למעלה ממיליון ₪.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא יכול לפרט, אין לי שום רשימה, אני לא עוסק בזה, אך אני, כשר האוצר, כשאני אומר שזה יהיה על השנה, כבר בשנה הזו – זה כאות הוקרה לאלה שעושים את העניין הזה.

אלי גולדשמידט: על רקע ההבנה שהגענו אליה עם שר האוצר, שאני מברך את שר האוצר על כך שהוא קיבל אותה, אני מציע שנצביע על ההצעה.

מוסי רז: מה לגבי ביקורת של מבקר המדינה על הגופים האלה?

אברהם-בייגה שוחט: נו, באמת.

ישראל שטראוס: דמו בנפשכם שיש אדם שעשה 10 מיליון ₪ בהייטק ורוצה לתת מעשר לפי מצוות ההלכה.

ישראל שטראוס: הוא לא ייתן את זה, כי התקרה היא 2 מיליון ₪.

ישראל שטראוס: צריך לתת לו אפשרות לתרום את ה- 10 מיליון ₪, ושהוא יקבל בשנים הבאות 30 אחוז - -.

ישראל שטראוס: הכל בגבול התקרה.

ישראל שטראוס: תנו לו את התמריץ לתת את הכסף.

ישראל שטראוס: אם הוא לא ייתן את הכסף, מי יודע אם בעוד כמה שנים בכלל יהיה לו כסף.

ישראל שטראוס: בניגוד למה שיוצא פה, זה לטובת העניין, כי יש פה מנוף, כי אוצר המדינה משתתף ב- 35 אחוז, והתורם מוציא מכיסו 65 אחוז, במקרה הטוב.

ישראל שטראוס: אני מציע כאן דבר שאין לו עלות תקציבית מיידית באותה שעה.

ישראל שטראוס: זה רק נותן תמריץ לתרום היום במקום לתרום מחר.

יעקב ליצמן: אני הייתי מציע ליוני קפלן לחשוב - במקום להכניס את הסכומים, של מיליון או 2 מיליון, ללכת על אחוזים, אפילו על אחוז קטן.

יעקב ליצמן: להתחיל עם זה, ולא עם כסף.

יוני קפלן: אם נקבע אחוז קטן יותר, בלי תקרה, נאבד את השליטה התקציבית, שאנו רוצים לשמור אותה, בכל אופן.

יוני קפלן: כל הרעיון של 30 אחוז מההכנסה החייבת – זה כדי לשמור שנישום, למרות העובדה שהוא תורם הוא משלם גם מס, ורעיון התקרה של 2 מיליון ₪ הוא לשמור על בקרה תקציבית.

יוני קפלן: אם נוריד את האחוז ונסיר את התקרה, אנשים שמרוויחים 100, 200 ו- 300 מיליון ₪ - -

אלי גולדשמידט: יש לכם מושג כמה תעלה ההצעה?

יוני קפלן: עשינו עבודה כדי לבדוק כמה מנצלים את התקרה היום, תחת הנחה שמי שמנצל את התקרה היום ינצל גם תקרה של 2 מיליון ₪.

יוני קפלן: העלות היא 10 מיליון ₪.

יוני קפלן: לגבי ההצעה של ישראל שטראוס – הוא מדבר על בעיה שהיא בעיניי טכנית.

יוני קפלן: אם אומרים לאדם שתורם ב- 31 לדצמבר 4 מיליון ₪ לא לתרום בסכום כזה אלא לתרום 2 מיליון ₪ היום ו- 2 מיליון ₪ נוספים ב- 1 לינואר.

יוני קפלן: תחת ההצעה הזו אני יכול ללכת עם מה שהוא מציע, מוגבל בתקופת זמן.

יוני קפלן: שלא יהיה מצב שאדם תורם בשנת 1995, ודורש את הזיכוי אחרי כן בשנת 2005.

יוני קפלן: אני מוכן ללכת אחרי ההצעה של ישראל שטראוס, אבל מוגבל בתקופת השומה, גם כדי שיהיה לנו את יכולת הבקרה שחבר הכנסת מוסי רז מציע אותה.

אלי גולדשמידט: אז צריך לשנות את הצעת החוק?

אלי גולדשמידט: לכמה זמן אתה מגביל את תקופת השומה?

יוני קפלן: לשלוש שנים.

סמדר אלחנני: אבל תבדיל בין פירמות ליחידים.

סמדר אלחנני: יש הבדל גדול.

אלי גולדשמידט: אם כך, רבותיי, בכפוף לתיקון הטכני, שהוא די מהותי לדעתי, ושמבטא הקלה, שהסכים לו נציב מס הכנסה, ואשר ינוסח על ידי אנה שניידר, ימימה מזוז ויוני קפלן, אנחנו יכולים להצביע על הצעת החוק.

אלי גולדשמידט: כמובן שמי שרוצה יכול להציג הסתייגויות.

אלי גולדשמידט: אני קורא: "הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה, מספר 125: 1.

אלי גולדשמידט: בפקודת מס הכנסה, סעיף 46א', במקום הסכום הנקוב בסיפא יבוא: 2 מיליון ₪. " " תחולה – תחולתו של סעיף 46 א לפקודת מס הכנסה כנוסחו בסעיף 1 בחוק זה, לגבי תרומות שתרם אדם בשנת המס 2000 ואילך".

אלי גולדשמידט: בנוסף לכך – התיקון, שאנחנו סומכים את ידינו עליו, כפי שיתוקן על ידי היועצים המשפטיים יחד עם נציב מס הכנסה.

אלי גולדשמידט: מי בעד הצעת החוק הזו להכנתה לקריאה שניה ושלישית, כאשר ההבנה עם שר האוצר היא בבסיס העניין?

אלי גולדשמידט: מי בעד?

יצחק כהן: אני מבקש התייעצות סיעתית.

אלי גולדשמידט: אנחנו נחדש את הישיבה בעוד 10 דקות.

אלי גולדשמידט: הישיבה התחדשה לאחר הפסקה.

אלי גולדשמידט: הרפורמה במס – הארכת ההוראות לתקופת ביניים (מכתב שר האוצר מכ"ח בחשוון התשס"א (26.11.00)

אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים לנושא שנדון לפני שבוע ימים.

אלי גולדשמידט: ניהלנו פה דיון נוקב, יחסית, בשאלה של הארכת תקנות המעבר, שהתבקשה על ידי האוצר, עד סוף יוני, כלומר- עד ה- 1 ביולי.

אלי גולדשמידט: היה פה ויכוח לא פשוט, ולא אחזור עליו, ואנחנו דחינו את ההצבעה וההכרעה בעניין הזה להיום.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לומר לחבריי בוועדה שבאתי בדברים עם שר האוצר במוצאי שבת.

אלי גולדשמידט: הגענו להבנה בינינו שאני אציע לוועדה שתקנות המעבר תוארכנה עד סוף אפריל, מתוך הנחה וקריאת המפה לגבי סדרי התאריכים של הבחירות, ומתוך הנחה שאם מי שייבחר בבחירות יחליט שהוא מעוניין בהמשך הרפורמה במס, וזה יהיה אחד הדברים הראשונים שהוא יעסוק בהם אחרי שיזכה בבחירות – הוא יוכל לבוא לוועדה ויהיה סיפק לבקש הארכה נוספת.

אלי גולדשמידט: אם המועמד שייבחר יחליט שהוא לא רוצה לעסוק ברפורמה – אז דחינו רק לארבעה חודשים, ובכך נגמר העניין.

אלי גולדשמידט: אני לא מסתיר את עמדתי הבסיסית שאני הייתי מעדיף שזה לא יהיה, אך לא נעסוק בזה כרגע.

אלי גולדשמידט: ברור שלמנכ"ל האוצר יש עמדה שונה לחלוטין משלי, וגם לשר האוצר, אך השאלה הזו, שאלת הדעות הנוגדות, לא צריכה כרגע לעמוד על הפרק.

אלי גולדשמידט: השאלה היא האם אנחנו נהיה מוכנים לעקרון הזה, שמבטא איזושהי פשרה –הארכה, אך לא הארכה דרמטית עד אמצע השנה הבאה, אלא הארכה שהיא קצת יותר מצומצמת.

עופר מנירב: כמו שלא הזכרתי שאני תומך נלהב בהעברה של עיקרי הרפורמה, אני חושב שעצם ההארכה היא לא ראויה.

עופר מנירב: הוועדה הזו ישבה כבר הרבה על הרפורמה, ודנה על כל מה שיש בה, ובסופו של דבר הרפורמה לא עברה.

עופר מנירב: אף אחד לא שם את ידו שהיא תעבור.

עופר מנירב: מעבר לזה, אני גם לא רואה את הנזק הנוראי שייגרם אם לא ישלמו מס על תוכניות חסכון.

עופר מנירב: מי שיפתח היום תוכנית חסכון, יאמרו לו שאם הרפורמה לא תיכנס לפועל ישלמו מס על כל הכסף, מה- 1 לינואר.

עופר מנירב: אפשר יהיה לומר שכמו שהתקינו את התקנות שהיו ספציפיות לרפורמה, אפשר גם לבטל אותן, וכאשר תהיה רפורמה, יטפלו בדברים לגופו של עניין.

עופר מנירב: המצב כיום במשק הוא לא כזה שכולם חוסכים, ואולי כדאי דווקא לעודד חיסכון.

עופר מנירב: לעניות דעתי, ניתנה הזדמנות לרפורמה, והיא לא עברה.

עופר מנירב: אני תומך חד משמעית בהעברת הרפורמה, אבל עדיין, בסיטואציה שנוצרה – אני חושב להאריך את התקנות.

ישראל שטראוס: כלל נקוט הוא בידי – אני לא חולק בפומבי על נשיא לשכת רואי החשבון.

ישראל שטראוס: אני גם לא אומר דבר שישתמע כאילו אני חולק על דעתו.

אבי בן בסט: הערה לדברים – נאמר כאן שהרפורמה לא עברה.

אבי בן בסט: אני רוצה לציין שלא היתה הצבעה.

אבי בן בסט: שר האוצר רצה להביא את הרפורמה להצבעה בקריאה ראשונה בכנסת, הערכתו באותה עת היתה שיהיה לה רוב.

אבי בן בסט: כולם יודעים שהסיבה שהעניין לא הגיע להצבעה אינה קשורה ברפורמה עצמה, אלא באיזשהו עניין אחר – בגלל שהפכו את זה להצבעת אי אימון בגלל עניין אחר, ולא בגלל העניין הזה.

אבי בן בסט: יש אינדיקציה חזקה שאם היינו מביאים את זה להצבעה, לולא בעיות אחרות, שאינן קשורות ברפורמה, זה היה עובר.

אבי בן בסט: אני חושב שצריך להביא בחשבון שמייד לאחר הבחירות, מי שלא יהיה שר האוצר, עיקרי הרפורמה יובאו לאישור, עם תיקון כזה או אחר, או בלי תיקון בכל.

אבי בן בסט: לכן צריך לפעול בהתאם.

סמדר אלחנני: אני רוצה להציע הצעה הפוכה – כיוון שהרפורמה הזו תלויה ועומדת, והמחשבה עליה עדיין קיימת, אבל מצד שני הטלטלה הפוליטית שמזומנת לנו כרגע, ולא ברור מי יהיה ומי יביא את התקנות, אני הייתי מציעה להאריך את תוקפן של התקנות בשנה.

סמדר אלחנני: הסיבה היא שמדובר בשנת מס מלאה, מ- 1 בינואר, 2001 עד 1 בינואר 2002, וגם אם תיכנס הרפורמה לתוקף ביולי 2001, מה כבר יקרה?

סמדר אלחנני: אותם אנשים שפתחו תוכניות חיסכון ירוויחו חצי שנה של ריבית פטורה ממס.

סמדר אלחנני: ההתחשבנויות לשנת מס פשוטות יותר מאשר לחצי שנת מס.

עופר מנירב: אני חושב שלא הבנת אותי, כי הכוונה שלי היתה להאריך את זה לנצח.

סמדר אלחנני: הבנתי אותך בדיוק.

סמדר אלחנני: הצעת הרפורמה תלויה ועומדת, והיא קיימת.

אברהם בן בסט: אני חושב שיוני זה התאריך המועדף.

אברהם בן בסט: כל הזמן אומרים: "תוכניות חיסכון" ואני רוצה להבהיר פעם נוספת – זה חשוב לטובת הציבור, זה כל הנכסים למעט מניות, כי במניות זה לא רבלנטי: זה אג"ח, פיקדונות, תוכניות חיסכון.

אברהם בן בסט: ראיתי בכמה מקומות שכותבים או אומרים אחרת וחבל שהציבור יטעה.

אברהם בן בסט: מדובר בכל הנכסים.

אבשלום וילן: אני חושב שאנשי האוצר צודקים.

אבשלום וילן: ההצעה של סמדר אלחנני מאד הגיונית.

אבשלום וילן: על העקרונות הבסיסים של הרפורמה יש הסכמה, וכדי שלא נתחיל אחרי זה מההתחלה, יש הגיון בדברים.

אבשלום וילן: צר לי שדווקא הדרג הפוליטי באוצר לא מצליח פעם אחרי פעם לגבש הסכמות, ונופל על דברים פחות חשובים ומהותיים.

אבשלום וילן: אני חוזר על מה שאמרתי לפני שבוע - אם היו מפסיקים את תרבות ה- linkage ולא אנשי האוצר אפשר היה להעביר הכל בצורה פשוטה יותר.

אלי גולדשמידט: אני בכל זאת מבקש מחברי הוועדה להתמקד, או לקבל את הפשרה שהושגה, שהתקנות תוארכנה עד סוף אפריל.

אלי גולדשמידט: אף אחד לא יוצא ומלוא תאוותו בידו.

אלי גולדשמידט: האם אתה רוצה להעמיד להצבעה אפשרות של שנה?

אבשלום וילן: אני לא רוצה להכשיל את ההסכמה.

אבשלום וילן: אני מציע שקודם תצביע על ההצעה שלךץ

יוני קפלן: יש לי שאלה אל היושב ראש, יותר במישור המקצועי של העניין, ופחות במישור הפוליטי – אם ההיגיון של ההצעה הוא 30 באפריל ולא 30 ביוני - -

אלי גולדשמידט: זה לא הוגן מה שאתם עושים.

אלי גולדשמידט: אני הגעתי להסכמה עם שר האוצר.

אלי גולדשמידט: מה זה ייתן אם אני אחזור למה שסיכמנו בישיבה הקודמת?

אלי גולדשמידט: אני מציע שנצביע, קודם כל בין שתי האפשרויות – האם בכלל להאריך או לא להאריך את התקנות.

אלי גולדשמידט: אם נחליט להאריך את התקנות, נצביע לכמה זמן – בין אפשרות של 4 חודשים לבין אפשרות של שנה.

אלי גולדשמידט: מי בעד שלא להאריך את תקנות המעבר לחלוטין?

אלי גולדשמידט: 1.

אלי גולדשמידט: מי בעד להאריך את תקנות המעבר לתקופה מסוימת שתיקבע בהצבעה?

אלי גולדשמידט: תודה.

אלי גולדשמידט: יש רוב להארכה.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד שתי הצעות זו מול זו – הצעתו של חבר הכנסת אבשלום וילן, שהיא הארכה לשנה, והצעת הפשרה שאני הגעתי אליה עם האוצר היא הארכה ל- 4 חודשים.

אלי גולדשמידט: מי בעד הצעתי להארכה עד סוף אפריל?

אלי גולדשמידט: - ירים את ידו.

אלי גולדשמידט: 5 בעד.

אלי גולדשמידט: מי בעד ההצעה להארכה לשנה?

אלי גולדשמידט: – 2.

אלי גולדשמידט: ההצעה של הארכה ל- 4 חודשים התקבלה.

אלי גולדשמידט: אנו עוברים להצבעה על הצעת החוק על זיכוי ממס על תרומות, עם התוספת.

אלי גולדשמידט: אני מבקש מהיועצת המשפטית לקרוא את התוספת.

אנה שניידר: בסעיף 1 להצעת החוק ייאמר כך: "בפקודת מס הכנסה, בסעיף 46 א, במקום "או על 480 אלף ₪ לפי הנמוך שביניהם יבוא: "או על 2 מיליון ₪ לפי הנמוך שביניהם (להלן- "התקרה לזיכוי); סכום שתרם אדם העולה על התקרה לזיכוי באותה שנת מס יזוכה מהמס בשלוש שנות המס הבאות בזו אחר זו, לאחר השנה שבה נתרם, ובלבד שבכל אחת משנות המס כאמור לא יעלה סכום התרומה המזוכה מהמס לפי הוראות סעיף זה על התקרה לזיכוי".

אלי גולדשמידט: אתם תבדקו פעם נוספת את הנוסח.

סמדר אלחנני: מדובר על שלוש שנים, לא כולל השנה המקורית?

אנה שניידר: לא כולל השנה המקורית.

אלי גולדשמידט: על העיקרון אנחנו מסכימים, עכשיו זו שאלה של ניסוח.

אלי גולדשמידט: אתם תשבו ותנסחו את הפרטים, עם ההודעה של שר האוצר, שקיבל את עמדת ועדת הכספים בעניין שיקול הדעת כאשר נותנים תקציבים לגופים שונים על רקע הנושא של התרומות.

אלי גולדשמידט: מי בעד ההצעה?

אלי גולדשמידט: – 6.

אלי גולדשמידט: מי נגד ההצעה?

אלי גולדשמידט: – 1.

אלי גולדשמידט: הצעת החוק התקבלה.

חיים גבריאל: הגיע פניה תקציבית לשולחן ועדת הכספים.

חיים גבריאל: חבר הכנסת יצחק כהן ביקש הבהרה לגבי התקנה הייעודית של פיתוח מבני דת.

חיים גבריאל: ההבהרה היא כדלקמן: בשל העובדה שהרזרבה הכללית מצויה על אפס, אנו לוקחים מתקציב פיתוח מבני דת ומעבירים לתקציב שוטף – ישיבות.

חיים גבריאל: עם תחילת השנה יעביר משרד האוצר את אותו סכום לתקנה ייעודית של פיתוח מבני דת במלואו, וזה מצטרף לתקציב פיתוח מבני דת של שנת 2001.

סמדר אלחנני: ואם אין תקציב לשנת 2001, אם זה 1 חלקי 12 של שנת 2000 – לא יהיה את זה.

אנה שניידר: אם אין תקציב זה לא יכול להיות.

אלי גולדשמידט: כדי להעביר את הבקשה אני חייב שיהיה כאן רפרנט מהאוצר.

אלי גולדשמידט: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.