ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 195, 2000-11-27 08:30

אלי גולדשמידט: בוקר טוב.

אלי גולדשמידט: אני מקדם בברכה את מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אני מעריך את זה שהוא הגיע הבוקר, בימים כל כך קשים ומסובכים, והוא כמובן נמצא בעין הסערה.

אלי גולדשמידט: אנחנו ממשיכים בעצם דיון שהתחלנו על פי בקשתו של חבר כנסת פרוש, במסגרת הפרוצדורה של "דיון מהיר" בוועדת הכספים שאושרה במליאת הכנסת בסוגייה של הטיפול הנקודתי.

אלי גולדשמידט: הטענה – אני מתמצת את הדברים כפי שהם עלו בישיבה הקודמת – היתה: הגיעה לידינו הרשימה של היישובים שלגביהם ניתן טיפול נקודתי, או הממשלה מציעה לתת להם טיפול נקודתי.

אלי גולדשמידט: הרשימה הזו הוסברה על ידי נציג מטעם משרד ראש הממשלה, כאשר השאלה המרכזית שנשאלה – האם לא היה מקום, במסגרת השיקולים לגבי הטיפול הנקודתי, לתת ביטוי למאוויים או לצרכים של המגוון הכולל של אזרחי מדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: במלים אחרות, יותר ברורות וחדות – אין ברשימה ביטוי למגזר החרדי.

אלי גולדשמידט: יש ברשימה ביטוי למגזר הערבי בצורת תל-שבע – אני לא עושה הבחנה בין בדואים לערבים, אבל הערבים במובן לא בדואים, אלא ערבים - גם כן לא ניתן לכך ביטוי, בכל זאת מיליון אזרחים במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: במגזר ההתיישבותי – גם שם לא בא העניין לידי ביטוי, לא מושבים ולא קיבוצים, מועצות איזוריות שמייצגות את הסקטור הזה.

אלי גולדשמידט: זאת אומרת, ארבעת הסקטורים האלה לא באו לידי ביטוי ברשימה.

אלי גולדשמידט: ניתנו לנו הסברים.

אלי גולדשמידט: לגבי הערבים נאמר לנו שהפתרון בתחום הערבי הוא במסגרת התוכנית הכוללת של המסגרת הערבית.

אלי גולדשמידט: לגבי הנושא ההתיישבותי לא ניתן הסבר.

אלי גולדשמידט: לגבי הנושא של החרדים, ההסבר היה שבני-ברק היא אכן עונה על הקריטריונים של העוני ושל המצב הסוציו-אקונומי, אבל היא גדולה מדי מבחינת היכולת לטפל בה בהקשר של טיפול נקודתי.

אלי גולדשמידט: אנחנו גם בדקנו – אוכלוסייה של 140,000 איש מול 40,000 איש למשל בנצרת עילית, ביישובים אחרים לא נכללו, גם בין הייתר מהטעם שלא הצליחו להכריע מי מהם.

אלי גולדשמידט: הוזכרו כאן שמות: רכסים, מודיעין עילית, ביתר, עמנואל.

אלי גולדשמידט: היתה איזו תחושה שנעשה כאן משפט שלמה, שלא לי יהיה ולא לך יהיה, זאת אומרת לאף אחד לא יהיה.

אלי גולדשמידט: היתה עוד איזושהי תחושה בתשובות, שחלק מהיישובים שאושרו, יש בהם ציבור חרדי – גם באופקים, גם בדימונה ובמקומות אחרים – העיר כוללת בתוכה גם אנשים חרדים.

אלי גולדשמידט: זה להערכתי לא השביע את רצון הפונים בעניין הזה.

אלי גולדשמידט: כאן עצרנו וביקשנו להזמין אותך לישיבה, מתוך רצון ותחושה לראות כיצד כלל המגזרים במדינת ישראל מקבלים ביטוי בשאלת הטיפול הנקודתי.

אלי גולדשמידט: כיוון שחבר כנסת מאיר פרוש הוא זה שהעלה את הנושא, אני אבקש שהוא יציג את דבריו, אחרי כן אני מבקש מחבר כנסת מוחמד ברכה – שאני יכול להניח למה הוא נמצא כאן, בשם איזה נושא.

אלי גולדשמידט: אחרי כן אם עוד מישהו ירצה להתבטא, ואם תוכל אדוני המנכ"ל, תציג את עמדתך.

מאיר פרוש: בוקר טוב.

מאיר פרוש: אלי פחות או יותר הציג תמצית ממה שנשמע כאן ביום רביעי.

מאיר פרוש: לא שאני רוצה חלילה לשלול כהוא זה מזכויותיהם של ערביי ישראל, אבל ההזדעקות שלי באה בעקבות החלטת ממשלה שהיתה, והיא התייחסה ספציפית לגבי ישוב חרדי שהוא גם ייכלל במסגרת אותם ישובים.

מאיר פרוש: ומאחר שהתחילו ליישם את החלטות הממשלה, ביקשתי את ה"דיון המהיר" כאן, וכולנו יודעים שהתוכנית יוצאת לדרך בלי ישוב חרדי.

מאיר פרוש: הזכרתי גם שבאותה החלטת ממשלה היתה גם החלטה על מגזר כפרי פריפריאלי וגם לגבי העניין הזה כמעט שהגעתם למסקנות.

מאיר פרוש: לא נוח לנו לחשוב שגם במקרה הזה וגם במקרה של ישובים חרדיים, לא התקבלה החלטה מכיוון שמדובר במגזר החרדי.

מאיר פרוש: אפילו אם לא זו היתה הכוונה – ואני אומר:

מאיר פרוש: לא זו היתה הכוונה – אבל כך זה בהחלט יכול להצטייר למי שירצה לנגח ולומר:

מאיר פרוש: אתה יודע מדוע לגבי שניהם לא העבירו את זה?

מאיר פרוש: – מכיוון שמדובר בדתיים.

מאיר פרוש: וזה לא טוב למדינה, אתה יודע כמנכ"ל משרד ראש הממשלה.

מאיר פרוש: יבוא מישהו ויטען – אני מתאר לעצמי שזה נשמע במשרדך – אז לא החלטנו על ישוב חרדי "פרופר", אבל באופקים יש גם מגזר חרדי, בירוחם יש חרדים, וגם שם הם ייהנו.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לך שלא כך יהיה, כי לא כך נוהגים היום.

מאיר פרוש: סיפרתי בשבוע שעבר ואני יכול גם לומר לך – אנחנו כסיעה נפגשנו עם מנכ"לית משרד החינוך לגבי יום לימודים ארוך, הפעלת קרן רש"י וכדומה, ואמרה המנכ"לית שהיא תפעיל זאת רק בממלכתי ובממלכתי דתי, לא במגזר החרדי.

מאיר פרוש: דהיינו, ילדים של החינוך העצמאי או של מעיין החינוך התורני לא ייהנו אפילו באותם ישובים ואם אנחנו לוקחים את אופקים או את ירוחם ששם יש חרדים ואולי משם ייהנו אותם החרדים ולכך היתה כוונת החלטת ראש הממשלה, לא כך זה הוצג.

מאיר פרוש: שאלת השאלות שלי היא האם אנחנו לא מדברים על אתרוגים אחרי סוכות, כי אני חושש מאד, לא ראיתי שאתם אישרתם בכלל כסף.

מאיר פרוש: יוסי, השאלה שלי אם אתם אישרתם בכלל כסף, האם יש על מה לדבר או שאנחנו כבר אחרי החלוקה ואין מה לדבר בעניין הזה.

מאיר פרוש: אני מתאר לעצמי שאתה או אנשיך מכירים את כל אחת מהרשויות המדוברות, חלק גדול מהנציגים נמצא כאן:

מאיר פרוש: אם זה עמנואל, ביתר עילית, מודיעין עילית, רכסים, נחל שורק.

מאיר פרוש: אנחנו מצפים לשינוי בהחלטה או לתוספת בהחלטה וליישם את שתי ההחלטות שהממשלה החליטה לפני כשנה, גם לגבי ישוב חרדי וגם לגבי המגזר הכפרי פריפריאלי.

מאיר פרוש: היו"ר אלי גולדשמידט: תודה רבה.

מאיר פרוש: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

מאיר פרוש: מוחמד ברכה: אני לא מציע לממשלה לקשור בין התוכנית לבין הנושא של טיפול נקודתי, מהטעם הפשוט שלגבי התוכנית, המגמה או מה שהוצע הוא על מנת לגשר על פערים.

מאיר פרוש: אני חושב שבמידה זו או אחרת היא גם באה כדי לעקוף את האפשרות של הכללת ישובים ערביים באיזורי פיתוח, דבר שלדעתי הוא מתבקש, ועל אף בקשות חוזרות ונשנות לכלול את המרכיב הסוציו-אקונומי בנושא של קביעת איזורי פיתוח, זה עדיין לא הוכנס וזה נשאר שרירותי ועל פי שיקולים פוליטיים לרוב.

מאיר פרוש: לכן אני חושב שהנושא של טיפול נקודתי לא נוגע ולא ממן העניין.

מאיר פרוש: אני לא רוצה להיכנס לדיון על הנושא של תוכנית הארבעה מיליארד, שבסופו של דבר אני לא יודע כמה יישאר מזה נטו.

מאיר פרוש: אני חושב שמר קוצ'יק מודע לכך שחלקים לא מעטים – קרוב למיליארד, שש מאות מיליון – הם סעיפים שקיימים בתקציב הקודם שהועברו לתוכנית ויש דברים שאמורים לעשות להם סיעוף חדש בכל מיני משרדים – כאילו מסקטור יהודי לסקטור ערבי – דבר שאני לא מאמין שיתבצע.

מאיר פרוש: לכן, אני לא רוצה להיכנס לתוכנית של הארבעה מיליארד, בזמן כלשהו אנחנו נגיע לכך.

מאיר פרוש: לכן, אני לא מציע שזה יהיה תירוץ לשלול את האפשרות של יישובים ערביים – כשאני אומר ערבי, אני מתכוון ערבים ודרוזים כמובן – מהתוכנית הזו.

מאיר פרוש: על פי המתכונת הקודמת, נדמה לי – מר קוצ'יק, תקן אותי אם אני טועה – היו שם כפר מנדא ודיר-חנא, והוצאו מהטיפול הנקודתי.

מאיר פרוש: אני חושב שיש מקום להתייחס ליישובים הערביים בשני קריטריונים: אחד, שעומד עכשיו על הפרק בטיפול הנקודתי, והדבר השני – לפני סוף דצמבר, בנושא של הקלות במס.

מאיר פרוש: למשל יושב כאן ראש מועצת כסראסמיה, כשפקיעין ופקיעין החדשה זה לידו, וכפר הוורדים זה לידו – כולם נושקים לכפר הזה, והוא תקוע באמצע ללא שום הטבה מיוחדת.

מאיר פרוש: חבר הכנסת שלום שמחון ממלא את מקומו של היושב-ראש אלי גולדשמידט.

מוחמד ברכה: אם מדובר בטיפול הנקודתי על נצרת עילית, אני תמה איך אפשר לכלול למשל את נצרת עילית ולא לכלול את נצרת, זה פשוט דבר שזועק לשמיים.

מוחמד ברכה: לכן, אני חושב שהממשלה צריכה לקחת בחשבון בנושא של רשימת היישובים שאמורים לזכות לטיפול נקודתי גם את היישובים הערביים, וגם בנושא של הקלות במס להפסיק עם הנוהג הזה שקיים כבר שנים על גבי שנים – כשרק בשנה האחרונה הצלחנו להכניס את פקיעין לתוך הרשימה הזו.

מוחמד ברכה: מ"מ היו"ר שלום שמחון: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טריף.

מוחמד ברכה: סאלח טריף: בוקר טוב.

מוחמד ברכה: אדוני המנכ"ל, יוסי, אני מתבייש בכם.

מוחמד ברכה: אני, כמי שתומך בכם, בממשלה הזאת- מתבייש בכם.

מוחמד ברכה: אתה מביא לאהוד ברק – אני לא יודע אם הוא קרא את התוכנית אבל דיברנו אתו – ואתה כותב לו לגבי ועדת המנכ"לים לטיפול נקודתי ביישובים בהם קיים שיעור אבטלה חריג וקיימת מצוקה חברתית כלכלית.

מוחמד ברכה: נוח לי שאני מתחיל מהחרדים.

מוחמד ברכה: פשוט ביקרתי בכמה שכונות חרדיות בבני-ברק, אתה שכחת אותם.

מוחמד ברכה: אתה שכחת שברשימה של האבטלה, מתוך 20 היישובים הראשונים, 12 הם ערביים.

מוחמד ברכה: מוחמד ברכה: מתוך 23, 18 ערביים.

מוחמד ברכה: סאלח טריף: סליחה אדוני, כל פעם יש תוספת.

מוחמד ברכה: אתה שכחת שהיית בכסרא פעם והבטחת משהו.

מוחמד ברכה: אני פשוט מתבייש, אני לא יודע מה להגיד לך.

מוחמד ברכה: אני רוצה לשאול אותך: האם יש איזשהו יסוד מסוים להחלטה שלכם לא לכלול את היישובים האלה, איזשהו יסוד שקשור בגזענות?

מוחמד ברכה: אני לא מבין את זה.

מוחמד ברכה: אני אומר את הדברים בצורה הכי חריפה מכולם.

מוחמד ברכה: יוסי קוצ'יק: אתה לא מתבייש.

מוחמד ברכה: סאלח טריף: אתה לא מתבייש.

מוחמד ברכה: אתה לא מתבייש כלל וכלל.

מוחמד ברכה: יוסי קוצ'יק: תתבייש לך שאתה מדבר כך, שאתה מדבר אלי כגזען.

מוחמד ברכה: מ"מ היו"ר שלום שמחון: גם אתה וגם הוא – מספיק.

מוחמד ברכה: יוסי קוצ'יק: תתבייש לך.

מוחמד ברכה: סאלח טריף: אתה תתבייש ותשתוק.

מוחמד ברכה: .. יוסי קוצ'יק: אל תגיד לי גזען.

סאלח טריף: ...

סאלח טריף: כי תתבייש זה עוד מילה פרלמנטרית.

סאלח טריף: מ"מ היו"ר שלום שמחון: סאלח, בבקשה.

סאלח טריף: סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, מנכ"ל משרד ראש הממשלה בא לכאן בידיים לא נקיות.

סאלח טריף: הוא מביא ישובים כמו נצרת עילית, עם כל הכבוד, כשהוא מסתכל מה יש סביב נצרת עילית, איך הוא יכול לא להתבייש, תגיד לי.

סאלח טריף: איך הוא יכול לא להתבייש?

סאלח טריף: לפסוח על רשימת מוכי האבטלה ולהביא לנו תוכנית לוועדת הכספים?

סאלח טריף: אני שואל אותך שאלה: אני מנסה לחשוב מה הסיבות שהביאו אותך לרשימה כזאת.

סאלח טריף: אני אומר לכם ואני אומר לך: עם כל הכבוד לך, לי יש את הזכות המוסרית, אולי יותר מכולם, כי אני נמצא עוד כמי שעדיין תומך בקואליציה הזאת, לומר לך: תשנה מהר את התוכנית הזאת שאתה מביא, את היישובים האלה.

סאלח טריף: תהיה הגון, פשוט קצת הגינות כי זה בלתי אפשרי.

סאלח טריף: יש ישובים אחרים, יש תושבים אחרים במדינה – אני מדבר על התוכנית הרב-שנתית, אני לא רוצה להגיד מה שאני יודע יותר ממנו, אבל מספיק עם המשחקים האלה.

סאלח טריף: קצת הגינות, כי אנחנו בכל זאת מנהלים מדינה שיש בה תושבים שמצוקתם קשה מאד, ולמה אנחנו לא מסייעים?

סאלח טריף: אם מסייעים לכולם – יופי, אז לא לפסוח על כולם.

סאלח טריף: אני יודע שאי אפשר לתת לכל היישובים הערביים, אבל להוריד ממה שהיה אפילו עוד בממשלה הקודמת ולא להתבייש לא להכניס אף ישוב דרוזי אחד?

סאלח טריף: כסרא הוא אחד היישובים שסובל ממצב הכי קשה, כשיש מסביבו את כפר ורדים ואחרים, וכסרא סמיה לא זכה לשום דבר.

סאלח טריף: הבאתם כאן תוכנית של נושא של הנחות במס.

סאלח טריף: כללתם ישובים חזקים ומבוססים, ולא התביישתם לא להכליל ישובים כאלה.

סאלח טריף: אני אומר את כל הדברים האלה ואני מאד מצטער שפקיד ממשלתי הכי בכיר עוד משיב בצורה כזאת לא עניינית.

סאלח טריף: מ"מ היו"ר שלום שמחון: אני מבקש רק שאת המילה הזאת תיקח בחזרה – את העניין של הגזענות.

סאלח טריף: סאלח טריף: אני לא אמרתי, אני שאלתי שאלה.

סאלח טריף: לא סתם ניסחתי את הדרך שבה הבעתי את התחושה שלי האם היה יסוד גזעני סביר להחלטה הזאת.

סאלח טריף: מוחמד ברכה: יסוד גזעני הוא אף פעם לא סביר.

סאלח טריף: מ"מ היו"ר שלום שמחון: תודה.

סאלח טריף: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

סאלח טריף: יעקב ליצמן: אני לא רוצה לחזור על מה שנאמר כאן שבכל תוכנית שישנה, אנחנו בחוץ.

סאלח טריף: נניח שהחרדים בתוכנית א' הם למעלה, אז אומרים שצריך להתחיל מלמטה, והפוך לגבי כל מצב: זה בטיפול נקודתי, זה בשכר דירה ובעוד כל מיני נושאים.

סאלח טריף: אני רוצה להגיד מילה לחבר הכנסת סאלח טריף – שאנחנו אפילו הבטחה על ארבעה מיליארד לא קיבלנו.

סאלח טריף: אני לא יודע אם יקיימו לגביכם את ההבטחה על ארבעה מיליארד, אבל אנחנו אפילו הבטחה לא קיבלנו.

סאלח טריף: סאלח טריף: בדרך כלל אתם מקבלים בלי הבטחות.

סאלח טריף: יעקב ליצמן: אנחנו בציבור החרדי היום בצום – חצי יום.

סאלח טריף: הרבנים גזרו עלינו צום בגלל המצב.

סאלח טריף: המצב נגרם בגלל המהפכה החילונית.

סאלח טריף: מ"מ היו"ר שלום שמחון: לא היתה מהפכה חילונית.

סאלח טריף: נחום לנגנטל: ההכרזה גרמה לכך.

סאלח טריף: יעקב ליצמן: אני אומר לך: אם לא ישנו דברים כאן – אני מדבר על המצב הכללי, אני מדבר על מצב המהפכה שהוא לא חוזר בו: הקפיא, לא הקפיא, אני לא מבין בהקפאה – אז המצב ידרדר ויילך.

סאלח טריף: אני רוצה מאד לבקש שמה שנאמר כאן – מה שסאלח אולי הגדיר בחריפות, אבל אחרים חושבים זאת בצורה אחרת – שהמצב יילקח בחשבון.

סאלח טריף: מ"מ היו"ר שלום שמחון: תודה.

סאלח טריף: חבר הכנסת נחום לנגנטל.

סאלח טריף: נחום לנגנטל: אני רוצה לדבר לגבי נקודה אחת שאותה אני קצת יותר מכיר, והיא שאני את ילדותי עברתי בעיר בני-ברק שידעה ימים טובים יותר, כשהיו בה יותר אנשים שעבדו.

סאלח טריף: בגלל השינוי הדמוגרפי שחל בעיר בני-ברק ושהיא היום כולה – לא כולה אבל רובה הגדול – ציבור חרדי שרובו הגדול איננו מתפרנס – אי אפשר להתכחש לעובדה הזאת.

סאלח טריף: כשאני רואה את נופי ילדותי ואני משווה עם מה שקיים היום – בכל הארץ חלה קידמה ושם חלה הרעה מאד גדולה, כלומר צריך לדעת את המציאות הקיימת בבני-ברק.

סאלח טריף: אני תמיד מספר שכשאני למדתי בבית-ספר – קוצ'יק, זה אפרופו ועדת טל – איתי בכיתה למדו עוד שישה תלמידים שההורים שלהם לא עבדו, שלמדו בכולל.

סאלח טריף: כל שאר הכיתה, ההורים שלהם עבדו: אבא שלי היה עורך-דין, אחד היה בנקאי, אחד היה ירקן, עבדו.

סאלח טריף: מהכיתה שלי, כשסיימנו, אני חושב שאני מהבודדים שעובדים, זאת אומרת כמעט כל הכיתה היום לומדת תורה.

סאלח טריף: צריך להבין מה קרה בעיר, דמוגרפית, וכשאני היום רואה שהיא עומדת על מקומה כמעט בכל דבר, זה דבר שהוא נורא, ואני אומר מהיכרות שצריך לבדוק את העניין הזה.

סאלח טריף: היו"ר אלי גולדשמידט חוזר לנהל את הישיבה.

נחום לנגנטל: ואני אומר – חזקה עליך, יוסי, גם סאלח אני מניח מסכים לכך – לא היתה אני מניח עבודה גזענית או משהו במכוון, אבל התוצאה היא כזאת.

נחום לנגנטל: היום במדינת ישראל אתה רואה שציבור ערבי וציבור חרדי משלמים מחירים מאד קשים על הפער שבו הם נמצאים.

נחום לנגנטל: כשאני רואה מה הכנסתם לרשימה, אני רוצה לדבר על עוד מועצה איזורית אחת שאני מכיר: נחל שורק, כשאני מבין את הבעיה הגדולה מבחינתך לקחת מועצה אחת שבעצם מה קרה לה?

נחום לנגנטל: פתאום יש עליה פגזים, יש עליה קטיושות?

נחום לנגנטל: מה פתאום לקחת אותה?

נחום לנגנטל: מאיר פרוש: באופקים גם אין קטיושות.

נחום לנגנטל: קילומטר משם זה קרית מלאכי.

נחום לנגנטל: צריך להבין – אתה מכניס לרשימה עיר ליד והמועצה האיזורית הצמודה לה לא נמצאת ברשימה.

נחום לנגנטל: אילו לא היית נותן שם באיזור לאף אחד – אני מבין, אבל ברגע שאתה אומר:

נחום לנגנטל: העיר קרית מלאכי שלידם מקבלת, והם לא מקבלים, מה הם אשמים שהם פנו לדרך ההתיישבות של מושבים?

נחום לנגנטל: באותה מעברה, הרי זו מעברת באר-טוביה: אחת התפתחה להיות למעברת קסטינה והפכה להיות עיר, אלה שבאו למושבים וחשבו לעבוד בזיעת אפם ולהוציא קצת כסף – גם בכך הם נפלו.

נחום לנגנטל: כל מה שעבר על המשק החקלאי בימים הקשים – גם הוריד אותם לאבדון, והם בחוץ.

נחום לנגנטל: יוסי, הבעיה הכי גדולה תמיד: לך תפתח את הרשימה, אז אני אגיד את ההסברים למה לא.

נחום לנגנטל: מאיר פרוש: לא.

נחום לנגנטל: בצמוד להחלטת ממשלה הוא צריך לכלול ישוב כפרי פריפריאלי ויישוב ...

נחום לנגנטל: נחום לנגנטל: אם היום אנחנו נשכנע – נניח באופן תיאורטי – פקיד הכי בכיר בממשלה, הוא אומר כך: אפילו שאני השתכנעתי שיש ישוב אחד שצריך להכניס אותו לרשימה, אתה יודע מה יקרה מיד?

נחום לנגנטל: למה אותו ולא אחרים?

נחום לנגנטל: כפי שלמדנו, זה יוצר בעיית רוחב, זה יוצר בעיית עומק, וגם אין לי – כלומר אלה שלושת הסיבות שהיינו תמיד מסבירים למה אי אפשר לעשות שום דבר.

נחום לנגנטל: לכן, למרות הכל, תחשוב כאן על הבעיות.

נחום לנגנטל: היו"ר אלי גולדשמידט: עוד מישהו מחברי הכנסת?

נחום לנגנטל: למעשה כולם דיברו.

נחום לנגנטל: יוסי קוצ'יק, בבקשה.

נחום לנגנטל: יוסי קוצ'יק: תודה רבה.

נחום לנגנטל: אני רוצה להתחיל מהמקרו ולרדת בסוף לרמת המיקרו של הטיפול הנקודתי.

נחום לנגנטל: טיפול נקודתי יכול להיות דבר אפקטיבי אם הוא באמת טיפול נקודתי למספר מאד מצומצם של ישובים.

נחום לנגנטל: אם בסופו של דבר אנחנו מגיעים למצב של טיפול נקודתי לכולם, אז אין שום טיפול נקודתי, סתם חבל על הזמן, חבל על הכסף, ובעצם זה לא מאמץ שאתה יכול להתרכז בו.

נחום לנגנטל: אתה יכול לקחת מספר ישובים – זה יכול להיות תשעה, זה יכול להיות חמישה-עשר, כרגע אני לא מתייחס למספר – אתה חייב למקד מאמץ אדיר וגדול על מנת לנסות ולקחת את היישובים האלה מהנקודה שבה הם נמצאים לנקודה אחרת.

נחום לנגנטל: אני לא המנכ"ל הראשון שהמציא את הנושא של טיפול נקודתי.

נחום לנגנטל: טובים ורבים לפניי ניסו לעשות את זה, והסתבר שלא הצליחו – לא בגלל שהיו אנשים לא מוכשרים, להפך, היו אנשים יותר מוכשרים ואני לא אומר זאת בלשון צינית.

נחום לנגנטל: הסיבה היתה שבסופו של דבר לקחו בטיפול הנקודתי רק תחום אחד – בדרך כלל את תחום החינוך – היו אנשים שקיבלו UPGRADING בתחום החינוך, עזבו את המקום, המקום המשיך לדרוך במקום.

נחום לנגנטל: זה בעצם הדבר שהסתבר לי תוך כדי, ואם נניח לוקחים מקום כמו בית-שאן, היו בבית-שאן חמישה "בתי-שאנים".

נחום לנגנטל: לכן, צריך ללכת לטיפול אינטגרטיבי שזה: תשתיות, חינוך, תעסוקה, הכשרה מקצועית, איזורי תעשייה ודברים אחרים, על מנת באמת לקחת את היישובים האלה, לטייב אותם, שאנשים בעצם ירצו להמשיך ולגור במקום.

נחום לנגנטל: אתה לא יכול לייצר מצב שבו בירוחם יהיה הכל: גם איצטדיון רמת-גן, גם מתנ"ס, גם היכל התרבות, וכדומה.

נחום לנגנטל: צריך גם להסתכל על כך בראייה איזורית.

נחום לנגנטל: שנית, אני רוצה להתייחס לאוכלוסיות האחרות.

נחום לנגנטל: לגבי הערבים – חבר הכנסת ברכה וחבר הכנסת טריף, אני רוצה להגיד לכם את הדברים הבאים: אני עכשיו חוזר מישיבה של שעתיים על הפעלת התוכנית של ארבעה מיליארד שקל למגזר הערבי.

מוחמד ברכה: לארבע שנים.

מוחמד ברכה: יוסי קוצ'יק: לארבע שנים.

מוחמד ברכה: אגב, אתה אמרת 1.6 נמצא בספרים.

מוחמד ברכה: נמצא בספרים יותר – נמצא בספרים שני מיליארד שקל.

מוחמד ברכה: סאלח טריף: אולי שלושה.

מוחמד ברכה: מוחמד ברכה: לא, שניים – זה נכון.

מוחמד ברכה: יוסי קוצ'יק: שני מיליארד שקל נמצאים בספרים ושני מיליארד שקל הם שני מיליארד שקל חדשים.

מוחמד ברכה: יש יותר כסף – אני לא רוצה כרגע להתייחס, אני אומר מה שאנחנו הכנסנו בתקציב.

מוחמד ברכה: זו פעם ראשונה בתולדות מדינת ישראל שיש תוכנית אב למגזר הערבי – פעם ראשונה.

מוחמד ברכה: אני חיפשתי.

מוחמד ברכה: בכל התחומים, בכל הדברים האחרים היו תוכניות לפני כן.

מוחמד ברכה: פעם ראשונה שיש תוכנית אב למגזר הערבי.

מוחמד ברכה: זו תוכנית רצינית, אמיתית.

מוחמד ברכה: מי שמכיר אותי, יודע שלא הייתי נותן ידי לדבר לא רציני.

מוחמד ברכה: היו"ר אלי גולדשמידט: תל-שבע גם בתוכנית הזאת?

מוחמד ברכה: יוסי קוצ'יק: כן.

מוחמד ברכה: היו"ר אלי גולדשמידט: אז למה תל-שבע כן?

מוחמד ברכה: אהוד כותן: לא בתוכנית הארבע-שנתית.

אלי גולדשמידט: לא בארבע-שנתי?

אלי גולדשמידט: יוסי קוצ'יק: לא, סליחה.

אלי גולדשמידט: בטיפול הנקודתי.

אלי גולדשמידט: זו תוכנית רצינית, זו תוכנית אמיתית.

אלי גולדשמידט: היא לא מספיקה, היא רק צעד ראשון.

אלי גולדשמידט: אני אמרתי: אל תעשו סקר צרכים, הוא יראה שצריך פי שלושה משאבים, ואז כולם יתפסו שיתוק וזה לא יהיה.

אלי גולדשמידט: מוחמד ברכה: תפרוס את זה לעשר שנים.

אלי גולדשמידט: יוסי קוצ'יק: זה לא קשור.

אלי גולדשמידט: עשר שנים במדינת ישראל – כאילו אתה לא עושה כלום.

אלי גולדשמידט: לכן, אם אתה ממקד את זה היום, וזה רציני – ועשינו דברים חשובים בתחום החינוך- אנחנו משקיעים 700 מיליון שקל רק בתחום החינוך, וצריך יותר, ונושא הביוב, ונושא איזורי תעשייה.

אלי גולדשמידט: אני מוכן לשבת אתך ועם חברים אחרים ולדבר ואני נתון לביקורת, וזה בסדר, אבל זה דבר אמיתי ורציני.

אלי גולדשמידט: בעצם לקחנו את 54 המועצות של היישוב הערבי ונותנים להן טיפול נקודתי הכי אמיתי שיש.

אלי גולדשמידט: כשאני אומר מה זה בעיית הביוב, אני אומר ש- 50% יהיו מענקים, כשהיום זה הכל בהלוואות, אתם לא יכולים לעמוד בזה.

אלי גולדשמידט: וכשאני מסתכל על תחום החינוך, אני אומר 700 מיליון שקל, וזה יהיה, מכיוון שזה דבר רציני.

אלי גולדשמידט: אפשר להגיד: זה לא מספיק, אני אומר שזה לא מספיק, אני חושב שמדינת ישראל עשתה שגיאה גדולה משך 50 שנה בעניין של המגזר הערבי.

אלי גולדשמידט: סאלח טריף: לכן התחלתם שנתיים אחרי כי עוד מעט יש לנו בחירות.

אלי גולדשמידט: יוסי קוצ'יק: חבר הכנסת טריף, אני הרי רגיל להיות "בשר תותחים", תן לי רגע להגיד מה שאני רוצה.

אלי גולדשמידט: אחר כך תחתוך אותי לאורך ולרוחב, גם מגיע לי את זה ממך באופן אישי.

אלי גולדשמידט: הדבר הזה הוא דבר אמיתי ורציני.

אלי גולדשמידט: אם אני מתייחס באמת ברצינות למה שאני עושה, המגזר הערבי קיבל טיפול נקודתי.

אלי גולדשמידט: עכשיו אני מסיים ישיבה של שעתיים, כשבסופו של דבר אתה תקבל תוכנית ל- 54 ישובים, לא ליישוב אחד.

אלי גולדשמידט: מוחמד ברכה: ראיתי אותה.

אלי גולדשמידט: יוסי קוצ'יק: לא, לא ראית אותה.

אלי גולדשמידט: היום התוכנית היא תוכנית כללית.

אלי גולדשמידט: מוחמד ברכה: ראיתי אותה.

אלי גולדשמידט: יוסי קוצ'יק: היום היא כללית, אין לך 54 ישובים.

אלי גולדשמידט: מוחמד ברכה: ראיתי את הפירוט שלה.

יוסי קוצ'יק: לא, לא ראית.

יוסי קוצ'יק: היא לא מוכנה.

יוסי קוצ'יק: אני אומר לך: בסוף, אני צריך לראות איך הכיתות נבנות אצלך ומה זה החינוך המיוחד במגזר ומה תוכניות הביוב במגזר.

יוסי קוצ'יק: יש דברים שהם איזוריים.

יוסי קוצ'יק: אתה שואל אותי באמת, ואני אומר לך שלגבי המגזר הערבי יש תוכנית נקודתית, שזה הטיפול הארבע-שנתי.

יוסי קוצ'יק: יש בתוך התוכנית שלוש ערים מעורבות: עכו, רמלה ולוד, שאלה ערים מעורבות עם אוכלוסיות ערביות גדולות.

יוסי קוצ'יק: יש את תל-שבע שזה ישוב בדואי.

יוסי קוצ'יק: מאיר פרוש: לוד ורמלה כבר נמצאות.

יוסי קוצ'יק: .. יוסי קוצ'יק: כן, אני עונה – גם מעבר.

יוסי קוצ'יק: הרי שואלים: למה אתה לא מוסיף עוד ישוב ערבי לטיפול הנקודתי.

יוסי קוצ'יק: לכן אני אומר: אם אני מדבר ברצינות, לא ברמה פוליטית של העניין – אם כי אני לא מזלזל בכך חס וחלילה – אם אני מדבר ברמה העניינית לתוך גופו של עניין, יש תשובה לנושא הזה, רצינית.

יוסי קוצ'יק: את הנשמה אנחנו נותנים לעסק הזה.

יוסי קוצ'יק: לגבי הדרוזים – שציין חבר הכנסת טריף – סך הכל, היתה תוכנית חמש-שנתית שהתחיל איתה רבין זכרו לברכה, לאחרונה סיכמנו על תוכנית נוספת של 800 מיליון שקל לארבע שנים של המשך הפיתוח, ואני חושב שנעשים דברים יפים.

יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: 200 מיליון כל שנה.

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: 190 מיליון שקל כל שנה.

יוסי קוצ'יק: אני חושב שנתנו תשובה חשובה בעניין הזה – זה בהמשך לתוכנית.

יוסי קוצ'יק: אני רוצה להגיד משהו לגבי המגזר החרדי.

יוסי קוצ'יק: אני חושב שכן צריך ללכת לטיפול נקודתי במגזר החרדי.

יוסי קוצ'יק: ואז בממשלה באו ואמרו: לך על בני-ברק.

יוסי קוצ'יק: אני לא יודע איך לטפל בעיר של 140,000 איש שנמצאת במרכז הארץ, לא יודע – את האמת.

יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: הרב קרליץ יסביר לך.

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: אני דיברתי עם הרב קרליץ.

יוסי קוצ'יק: אני לא יודע – אני אומר לך באמת: לא יודע, אלא אם רוצים שזה יהיה רשום על הנייר.

יוסי קוצ'יק: אני לא יודע.

יוסי קוצ'יק: לא יודע איך לטפל בעיר שנמצאת ליד תל-אביב, ליד פתח-תקוה, ליד רמת-גן, ולתת לה טיפול נקודתי.

יוסי קוצ'יק: אני לא יודע, אולי מישהו יודע.

יוסי קוצ'יק: מאיר פרוש: למה?

יוסי קוצ'יק: מה הקשיים?

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: לא יודע איך עושים כזה דבר לעיר של 140,000 תושבים.

יוסי קוצ'יק: מאיר פרוש: זה שהיא ליד תל-אביב, אתה צריך קורקינט?

יוסי קוצ'יק: מה הבעיה?

יוסי קוצ'יק: תסביר מה הקשיים.

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: לגבי היישובים האחרים יש את נחל שורק, רכסים, מודיעין, עמנואל...

יוסי קוצ'יק: מרדכי קרליץ: אפשר לומר משהו?

יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: הבעיה שאם אני נותן לך, אני צריך לתת לכל ראשי הערים כאן.

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: יש את בני-ברק, נחל שורק, רכסים, מודיעין, עמנואל, ביתר עילית.

יוסי קוצ'יק: שלום שמחון: אתה לא מתייחס למועצות איזוריות בכלל?

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת – כל המערכות האלה פונות אליכם, אלי וכדומה.

יוסי קוצ'יק: לי קשה להכריע מי הולך לטיפול הנקודתי.

יוסי קוצ'יק: אני לא רוצה כרגע לשתף אתכם בכל החוויות שאני עובר, אבל סך הכל יש בקשות מכל הכיוונים.

יוסי קוצ'יק: שלום שמחון: אתה יכול להתייחס גם למושבים ולקיבוצים?

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: כן, אני אתייחס.

יוסי קוצ'יק: ואז יש שאלה גדולה איזה ישוב לקחת.

יוסי קוצ'יק: יש לנו כל מיני מחשבות בעניין הזה, אבל אני חושב שההכרעה שלנו תיצור מיד מהומת אלוהים אחרת, כפי שרואים שקורה במגזרים אחרים, ואז אתה נכנס למצב שהוא לפי דעתי מאד מאד מסובך שבו בסופו של דבר כמובן שמי שיהיה הכתובת לביקורת החריפה לאחר שתהיה החלטה זה יהיה אני, ויגידו: החלטת כך ולמה אחרת, וכדומה, וזה עסק שכמעט הביא אותי לידי שיתוק בתחום הזה.

יוסי קוצ'יק: לגבי היישובים במגזר ההתיישבותי – גם שם אני חושב שאנחנו צריכים לעשות איזה מעשה.

יוסי קוצ'יק: גם כאן ההתלבטות היא עצומה מה זה נקרא לקחת ישובים במגזר ההתיישבותי – אם זה קיבוץ או אם זה מושב.

יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: הבעיה היא שאתם לוקחים בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה את המצב הסוציו-אקונומי של מועצה על פי ממוצע – ממוצע בין ישוב שהוא ברמה נמוכה לבין ישוב שהוא ברמה גבוהה, קבעתם ממוצע באמצע, אז הכל בסדר.

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: נכון, יש בעיה.

יוסי קוצ'יק: אני רוצה להגיד שישבתי עם ראשי התק"ם, ביקשתי גם לשבת עם חבר הכנסת שמחון.

יוסי קוצ'יק: אני לא הייתי ער לכך, אבל יש היום מספר ישובים – במיוחד בקיבוצים וגם במושבים – שמגיעים ממש לסף של חרפת רעב.

יוסי קוצ'יק: פשוט לא הייתי כלל מודע לזה, לא ידעתי עד כמה המצב קשה, ואני חושב שלא מספיק חושפים את הבעיה של בתי זקנים שנוצרים ביישובים האלה, שאלה ישובים שאם לא נטפל בהם – זו כבר הדקה ה-90, אפילו 91, זה לא הדקה ה- 85- אז אנחנו בצרה צרורה.

יוסי קוצ'יק: מעבר לשאלת הקרקעות ולשאלה אחרת – אני מדבר מבחינת הרמה החברתית והרמה הסוציו-אקונומית.

יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: בפריפריה סיפור הקרקעות הוא לא משמעותי.

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: יש שם מקרים מאד מאד קשים.

יוסי קוצ'יק: אני חושב שבסופו של דבר גם נצטרך להחליט את מי לוקחים ואיך לוקחים, ואני חושב שכן צריך להוסיף ישוב חרדי וכן צריך להוסיף איזשהו איזור מסוים – אני לא יודע אם להגיד מועצה איזורית שיש בה מושבים וקיבוצים ...

יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: מועצה אחת שיש בה גם וגם.

יוסי קוצ'יק: גם ערבים, אגב.

יוסי קוצ'יק: ..

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: מה שבטוח הוא שההחלטה צריכה להיות כזו שהיא CONTAINABLE מבחינתי, מכיוון שאם מדברים על טיפול נקודתי לכל המדינה – בסדר, יש תקציבי המדינה, מה שהכלכלה עושה, היא זו שמספקת את זה.

יוסי קוצ'יק: אם מדברים באמת על טיפול נקודתי, אני אומר:

יוסי קוצ'יק: סך הכל קבענו כמה תוכניות משמעותיות לגבי מה שאמרנו, ואני כן מקבל שצריך בסופו של דבר להכריע על היישוב החרדי ולהכריע לגבי היישוב.

יוסי קוצ'יק: ...

יוסי קוצ'יק: לגבי היישוב הערבי, חבר הכנסת ברכה, אני מקווה ששכנעתי אותך מכיוון שבסופו של דבר גם אם נחליט בסוף למען "איך זה נראה" – לקחת עוד ישוב אחד ערבי.

יוסי קוצ'יק: ..

יוסי קוצ'יק: סאלח טריף: אתה לא חושב שיש בכך מסר חשוב?

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: חבר הכנסת טריף, אני חושב שהמסר הוא התוכנית כפי שתיארתי לך אותה, וכך הם פני הדברים.

יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: אני רוצה לנסות לסכם את הישיבה.

יוסי קוצ'יק: אני אגיד לחבריי – אני מכבד את כל ראשי הערים, בוודאי ראש עיריית בני-ברק שזאת עיר ואם בישראל ובוודאי כל שאר ראשי היישובים שישנם כאן.

יוסי קוצ'יק: אני רוצה להגיד לכם: קודם כל אני מרוצה, הלכנו כברת דרך.

יוסי קוצ'יק: אני חושב שמהפניה של חבר הכנסת פרוש ל"דיון מהיר", אנחנו היום נמצאים במקום אחר מהמקום שבו הוגשה הפניה, על פי דבריו של המנכ"ל.

יוסי קוצ'יק: אני רוצה קודם כל לברך את המנכ"ל על כך שהוא היה קשוב לדברים של חברי הכנסת.

יוסי קוצ'יק: אני חש, מהדברים של המנכ"ל, של יוסי, שיש כיוון לטיפול הן בנושא החרדי והן בנושא ההתיישבותי, ועדיין לא באתי ידי סיפוקי – סיפוקנו כוועדת כספים – בסוגיה של הנושא הערבי דרוזי.

יוסי קוצ'יק: אני פונה אליך – אולי אפשר להסתפק...

יוסי קוצ'יק: מוחמד ברכה: תרשה לי.

יוסי קוצ'יק: אני יודע לאן אתה מוביל.

יוסי קוצ'יק: ליד נצרת עילית יש כפר עין מאהל – חנוק מבחינת קרקעות, יש שם מצב קשה מאד.

יוסי קוצ'יק: הוא בראש טבלת האבטלה במדינת ישראל והוא חנוק מארבעת הצדדים על ידי נצרת עילית.

יוסי קוצ'יק: לפנים משורת הדין אני חושב שצריך לטפל.

יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: קודם כל, גם אני, כשחשבתי על המגזר הערבי, עין מאהל היה לי ראשון בראש, כי זהו באמת היישוב שכל פעם שאתה עושה את הבדיקה הסוציו-אקונומית הוא מקום ראשון, והמקום השני בני-ברק, לדעתי.

יוסי קוצ'יק: הם מתחרים על היישובים שנמצאים במצב הקשה ביותר.

יוסי קוצ'יק: יכול להיות שגם נחל שורק, אם היינו מפרטים את זה ליישוב-ישוב, זה היה מגיע לאותה תוצאה.

יוסי קוצ'יק: אחד הסיוטים הגדולים – גם בטיפול נקודתי וגם בקביעת סדר עדיפויות לאומי, מה שנקרא איזורי פיתוח א', ב' ו-ג' - שזה איזור מרכז הארץ, הוא לא איזור שנהנה מהטבות, זה שמה שאתה לא מחליט, אתה תמיד יוצא "דפוק" כי תמיד כשהחלטת, יש אחרים שלא מקבלים והם כועסים.

יוסי קוצ'יק: היכן שקו הגבול עובר, יש תמיד מישהו שנמצא חצי קילומטר מעבר לקו הגבול שבין איזור פיתוח א' ל-ב' והוא אומר: למה אני לא ב-א', או בטיפול נקודתי.

יוסי קוצ'יק: היום תגיד מודיעין עילית, מיד יבואו הרק קרליץ, ראש מועצת רכסים וראש מועצת נחל שורק ויגידו: למה אני לא?

יוסי קוצ'יק: אבל אני אומר שברגע שהתקבלה קונספציה של טיפול נקודתי, שזאת קונספציה שאומרת שיש כאן סטייה – מה שנקרא תגבור הייתי אומר, כמו שיעור העשרה בבית-ספר מעבר למערכת הרגילה – שנותנת הטבות במגזר הערבי – על איזה הטבות מדובר?

יוסי קוצ'יק: אנחנו כאן "מגרדים" את ההתחלה של כיסוי הפערים.

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: זה דבר רציני.

יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: רציני מאד, אבל זה רציני מאד אם היום אנחנו מדברים על הרבה כסף כדי לעשות ביוב.

יוסי קוצ'יק: סאלח טריף: או לבנות כיתות לימוד.

יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: בקרית מלאכי אין בעיה של ביוב.

יוסי קוצ'יק: הביוב זורם בקרית מלאכי, זאת אומרת קרית מלאכי היא בטיפול נקודתי אחרי שיש לה ביוב .

יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: אין לה.

יוסי קוצ'יק: למשל בעכו אין ביוב.

קריאות: - -

אלי גולדשמידט: אני מציע שאף אחד לא יתווכח עם העובדה שהמגזר הערבי בכניסה שלו נמצא בכזה פער מהמגזר היהודי הכולל.

אלי גולדשמידט: בתוך המגזר היהודי יש מקומות בעייתיים – על כך אין בכלל ויכוח, אבל בגדול, מישהו בכלל מנסה להשוות בין מה שקורה ביישובים יהודיים ליישובים ערביים?

אלי גולדשמידט: לכן, הארבעה מיליארד שקל או השני מיליארד שקל זה חובתנו מכוח הצורך לכסות על הפער או לכסות על חלק מהפער.

אלי גולדשמידט: הטיפול הנקודתי ניתן כשכאילו נמצאים במצב מסוים, אבל יש מישהו שנמצא במצב מאד קשה ואתה נותן לו עוד תוספת, עוד זריקת עידוד.

אלי גולדשמידט: שנית, יש מושג שנקרא – הצדק לא צריך רק להיעשות, הוא גם צריך להיראות.

אלי גולדשמידט: אנחנו בסך הכל חושבים שהרשימה צריכה לשקף כמובן מצב סוציו-אקונומי קשה- זה המכנה המשותף של כולם, אבל את כל החלקים בחברה הישראלית.

אלי גולדשמידט: אני לא רוצה לבוא ולהגיד: קחו את בני-ברק ולא את היישובים החרדיים האחרים, אבל יש לי תחושה שאם אתם מחליטים על ישוב חרדי – ובני-ברק בסולם הסוציו-אקונומי כל כך נמוכה – שווה לבדוק, אולי בדרך אחרת, אינני יודע, אבל את זה אתם תחליטו.

אלי גולדשמידט: אני לא מעדיף את בני-ברק על פני רכסים או את רכסים על פני נחל שורק – זה באמת הקטע שלך בסוף להכריע ולחטוף אחרי כן את הריקושטים, זה דינו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אגב גם של יושב-ראש ועדת כספים, אתה יכול להתנחם בכך שאתה לא לבד.

אלי גולדשמידט: מאיר פרוש: אני שמח על הדיון מכיוון שלפחות הרגע אנחנו מדברים על זה.

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: יש גם אמירה מאד ברורה של המנכ"ל.

יוסי קוצ'יק: דיברנו על כך גם קודם לכן והפעלתם עלי לחצים מכל הכיוונים.

יוסי קוצ'יק: מה אתה מיתמם.

מאיר פרוש: עכשיו אנחנו מדברים ברצינות.

מאיר פרוש: יוסי קוצ'יק: גם לפני כן דיברנו ברצינות.

מאיר פרוש: הפעלתם עלי לחצים.

מאיר פרוש: מאיר פרוש: אני רוצה לומר ליוסי שני דברים.

מאיר פרוש: אני אומר שעכשיו אנחנו מדברים ברצינות, ואני אומר זאת מכיוון שלא היינו צריכים להגיע לרגע הזה שאת כל מה שהממשלה החליטה אנחנו התחלנו ליישם ולגבי המגזר החרדי לא התחלנו ליישם, גם לא לגבי המגזר הכפרי פריפריאלי ששם יש כבר החלטה, אם אנחנו מחפשים את ההמלצות של הצוות המקצועי.

מאיר פרוש: אני מאד חושש – בשבוע שעבר כעסנו מאד כאשר העוזר של קוצ'יק אמר:

מאיר פרוש: פשוט לא ידענו על מי להחליט, לכן לא החלטנו.

מאיר פרוש: עכשיו ברגע זה אנחנו באותו מצב.

מאיר פרוש: ואני רוצה לומר – עד כמה שאני לא מקצועי, אני הרי פוליטי – אני רוצה לומר שלכל דבר יש כנראה את היתרונות ויש – לא יודע אם אפשר לקרוא לכך חסרונות, אבל אתה אומר שאתה לא יכול לטפל בבני-ברק כיוון שזו עיר של 140,000 נפש, אבל יש לה יתרונות שלכן היא צריכה לקבל את הטיפול הנקודתי, או תיקח את ביתר או את מודיעין עילית, אבל בסופו של דבר מה שאנחנו מבקשים הוא שתגיע להחלטה, כי המצב הזה שאי אפשר להחליט יכול להוביל אותנו למצב שאנחנו עוברים את שלוש השנים בלי שהכריעו על שני הדברים האלה שאני מבקש שיכריעו בהם.

מאיר פרוש: היו"ר אלי גולדשמידט: אני מנסה לגבש את רוח הדברים שקיים בוועדה.

מאיר פרוש: אנחנו לא מאשרים ובסמכותנו לא נמצא העניין של האישור של הטיפול הנקודתי, אבל אנחנו נצטרך לאשר את ההעברות התקציביות שכרוכות בכך – את הנושא הכספי.

מאיר פרוש: האם זה בבסיס התקציב?

מאיר פרוש: יוסי קוצ'יק: כן, חלק.

מאיר פרוש: היו"ר אלי גולדשמידט: למעשה, אני שמעתי באוזני הרגישה אצל המנכ"ל הסכמה לבדוק את הנושא בחיוב- את הנושא החרדי ואת הנושא ההתיישבותי.

מאיר פרוש: אני לא שמעתי ממנו שלילה של אפשרות בדיקת הנושא הערבי, כי בסוף אמרת:

מאיר פרוש: גם אם אנחנו נחליט להוסיף ישוב לרשימת הטיפול הנקודתי...

מאיר פרוש: סאלח טריף: מה שמטריד הוא השוני בניואנסים.

אלי גולדשמידט: לא.

אלי גולדשמידט: הוא אמר: גם אם נוסיף ישוב ערבי, זה עדיין לא אומר שאנחנו לא נותנים טיפול נקודתי לכולם במסגרת התוכנית של הארבעה מיליארד.

אלי גולדשמידט: סאלח טריף: דרך אגב, אם אתה מחלק, זה יוצא תוספת של 30 מיליון שקל לארבע שנים לכל ישוב בממוצע.

אלי גולדשמידט: תגיד לי, זה טיפול נקודתי?

אלי גולדשמידט: מוחמד ברכה: על מה אתה מדבר?

אלי גולדשמידט: איפה 30?

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: עזבו את הוויכוח עכשיו, אני בשלב סיכום.

אלי גולדשמידט: מוחמד ברכה: יש שני ישובים שמככבים בראש טבלת האבטלה שנה-שנתיים: עין מאהל וכפר מנדא, לפחות את זה, ואני מבטיח למנכ"ל שאנחנו לא נחסום, במידת האפשר, את הטרוניות של האחרים, אבל לגבי שני היישובים האלה זה זועק לשמיים.

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: אני מבקש מהמנכ"ל לפעול בכיוון הזה גם בנושא הערבי.

אלי גולדשמידט: זה לא ייתר ויפתור את הטענות של ישובים שלא ייכללו בטיפול הנקודתי – אני בטוח שיהיו – אבל אני אומר לך שוועדת הכספים הזו תיתן לך הגנה היקפית מלאה אם יסתבר שאכן הנושא נתן ביטוי לכל הקשת של החברה הישראלית, כפי שזה הוגדר כאן.

אלי גולדשמידט: אני מציע שנסת

אלי גולדשמידט: פק בכך וניתן אמון ביוסי שהוא אכן יפעל בכיוון הזה.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

אלי גולדשמידט: אנחנו יוצאים להפסקה עד השעה 09:45.

אלי גולדשמידט: (שעה 09:30).

אלי גולדשמידט: שינויים בתקציב והודעות מעוכבות, לרבות המענק לטאואר סמיקונדקטור

אלי גולדשמידט: אנחנו נעסוק עכשיו בפניה תקציבית בנושא חינוך.

אלי גולדשמידט: לאחר מכן, בשעה 10:00 אנחנו נדון בפניה תקציבית בנושא טאואר סמיקונדקטור.

אלי גולדשמידט: ינון עמית: בקשה 035-20 ו- 038-20 – זו העברת עודפים מתקציב 1999 לתקציב 2000 בתקציב הרגיל של משרד החינוך בנושאים שונים, ביניהם נושא של העסקת עובדים בבחינות בגרות, ביניהם מכינות קדם-צבאיות, אמרכלות של המשרד ונושאים אחרים.

אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: אני תמיד צוחק כשיש העברת עודפים.

אלי גולדשמידט: זה לא אומר לנו כלום.

אלי גולדשמידט: תגיד לי מה ניצלת בתקציב.

אלי גולדשמידט: ינון עמית: כל התקנות שאנחנו מעבירים עכשיו הן תקנות שהן בגרעון כבר או באפס.

אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: זאת אומרת בניצול מלא.

אלי גולדשמידט: מאיר פרוש: מה זה פרסומים – מאפס ל- 50?

אלי גולדשמידט: ינון עמית: 50 אלפי שקלים בסעיף פרסומים שהמשרד התחייב עליו לפני שנה, מעבירים לו את זה השנה.

אלי גולדשמידט: את הפעילות הוא ביצע.

אלי גולדשמידט: מאיר פרוש: מה ההפחתה בשירות פסיכולוגי?

אלי גולדשמידט: ינון עמית: אין הפחתה.

אלי גולדשמידט: זה רק תוספת.

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: חלק מהעניין כאן זה עזרה למכינות קדם-צבאיות, וצריך להגיד את הדברים על השולחן.

אלי גולדשמידט: אנחנו טיפלנו בעניין הזה – לא נמצאים כאן נחום לנגנטל ואבשלום וילן, הם היו היוזמים של זה, אני סייעתי להם.

אלי גולדשמידט: עופר חוגי: על איזה סעיף מדובר?

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: מדובר על המכינות הקדם-צבאיות – גם הדתיות וגם החילוניות.

אלי גולדשמידט: מאיר פרוש: למה באה הפניה הזאת, כאשר יש בדרך עוד פניות שלהם?

אלי גולדשמידט: למה זה בא בנפרד?

אלי גולדשמידט: ינון עמית: מהטעם שזו פניית עודפים שצריכה להיות מופרדת.

אלי גולדשמידט: זו פניית עודפים, זה מתקציב 1999, ולכן היא מופרדת מפניות שינויים.

אלי גולדשמידט: יעקב ליצמן: יש להם עוד פניה בסוף?

אלי גולדשמידט: ינון עמית: עודפים לא.

אלי גולדשמידט: ישנה עוד פניית שינויים שתגיע לוועדה אולי בימים הקרובים.

אלי גולדשמידט: אייוור קרשנר: אנחנו עיכבנו את ה- 16 מיליון.

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: רבותי, מי בעד, מי נגד?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – 1 (חבר הכנסת מ' פרוש) נמנעים – אין

מאיר פרוש: אני מבקש רביזיה.

מאיר פרוש: יצחק כהן:

מאיר פרוש: ינון עמית:

מאיר פרוש: יצחק כהן: אני מבקש להעביר ליעל את השאלה באמצעותך.

מאיר פרוש: פניות תקציביות 448 ו- 449

ינון עמית: פניות לוועדה 448 ו- 449 – העברה של 12 מיליון שקלים מתקציב משרד החינוך לתקציב משרד המדע, התרבות והספורט.

ינון עמית: יעקב ליצמן: יש לכם כסף מיותר?

ינון עמית: ינון עמית: לא.

ינון עמית: זהו סכום כסף שהוחלט בהחלטת ממשלה – חלק מ- 35 מיליוני שקלים שהוחלט שיועברו מתקציב משרד החינוך לתקציב משרד המדע, התרבות והספורט.

ינון עמית: ככלל, רובם מועברים למוסדות תרבות.

ינון עמית: יעקב ליצמן: למה אתם מורידים משיעורי העזר ופעולות טיפוח?

ינון עמית: ינון עמית: מורידים ממקומות שבהם משרד החינוך אמר שיש לו עודף שהוא לא יוכל לבצע השנה.

ינון עמית: אני חוזר: בקשה 448 ו-449 – העברת 12,335 אלפי שקלים מתקציב משרד החינוך לתקציב משרד המדע, התרבות והספורט.

ינון עמית: הכסף מועבר מסעיפים של תת-ניצול שמשרד החינוך אומר שלא יוכל לנצלם בשנת 2000.

ינון עמית: כחלק מהחלטת ממשלה על העברה ממשרד החינוך למשרד המדע, התרבות והספורט, בגין נושאים שונים שבהם היה משרד החינוך מתגבר את מוסדות התרבות בכל שנה.

ינון עמית: יוסף פריצקי: הוא לא יכול לנצל 10 מיליון שקל שיעורי עזר?

ינון עמית: מה זאת אומרת לא מנצלים את זה?

ינון עמית: אני מדבר על שירותי עזר – תשעה מיליון, שלוש מאות אתה גורע.

ינון עמית: יש כאן מישהו ממשרד החינוך?

ינון עמית: אתה יודע מה זה שירותי עזר במערכת החינוך?

ינון עמית: – זה פסיכולוגים, זה יועצים.

ינון עמית: ינון עמית:

ינון עמית: לגבי לאן הכסף הולך או מה הרציונל של הפניה הזו, אני מבקש להזכיר את החלטת הממשלה – בכל שנה היה משרד החינוך, ממקורותיו הוא, ממקורות אלה ודומים – מתגבר את מוסדות התרבות בעיקר, בסכומים של כמה עשרות מיליוני שקלים.

ינון עמית: בהעברה למשרד המדע, התרבות והספורט ישנה טענה של כל אותם מוסדות שהם נפגעו כתוצאה מההעברה היות שלא מגיע אותו תגבור.

ינון עמית: היתה החלטת ממשלה להסמיך את שר האוצר להכריע בין השרים, שהכריעה שיעבירו 35 מיליוני שקלים שישמשו לתגבור של כל אותם מוסדות וגופים.

ינון עמית: יוסף פריצקי: 12 מהחינוך.

ינון עמית: מאיפה השאר?

ינון עמית: ינון עמית: 12 מהחינוך, עשרה הועברו מהחינוך וכעשרה נוספים יועברו בפנייה אחרת.

ינון עמית: יוסף פריצקי: לי יש בעיה – אני לא מוכן להעביר כספים ממערכת חינוך.

ינון עמית: תיקח מערכות אחרות, לא מערכת חינוך.

ינון עמית: אני רוצה לשמוע מישהו ממשרד החינוך שיגיד לי בכנות שאת זה אפשר לעשות.

ינון עמית: היו"ר אלי גולדשמידט: ההצבעה תידחה עד שיבוא איש משרד החינוך להסביר את עמדתו בעניין.

ינון עמית: תודה רבה.

ינון עמית: פניה מס' 378 - מענק לטאואר סמיקונדקטור

אלי גולדשמידט: אנחנו בפניה מס' 378.

אלי גולדשמידט: אני מקדם אתכם בברכה ואני רוצה להסביר לראש אגף תקציבים, גם למנכ"ל ולגברת כהן שאמנם זו פניה תקציבית כמו כל פניה אחרת – בדרך כלל אנחנו לא מזעיקים את ה"תותחים הכבדים" לטובת פניות כאלה - אבל כאן מדובר בסכום כסף מאד גדול ואני חושב שזה ראוי בסוג כזה ובסכום כזה.

אלי גולדשמידט: אני מציע גם שתאמצו את זה להבא – כשאתם יודעים שעולה פניה תקציבית מהסוג הזה, אפילו מיוזמתכם תגיעו.

אלי גולדשמידט: סכום של מיליארד ומשהו שקל לא דומה לסכום של 30 מיליון שקל.

אלי גולדשמידט: מדובר על מיליארד, 25 מיליון שקל הרשאה להתחייב למימון מענק להקמת מפעל של חברת טאואר סמיקונדקטור במגדל העמק.

אלי גולדשמידט: מאיר פרוש: יש לי שאלה לסדר – איך יש ברזרבה יותר ממיליארד שקל?

אלי גולדשמידט: יצחק כהן: איך יש כסף ברזרבה?

אלי גולדשמידט: עד היום שמענו שאין רזרבה.

אלי גולדשמידט: מנכ"ל תמ"ס מציג את הנושא.

אלי גולדשמידט: בבקשה, ראובן חורש.

אלי גולדשמידט: ראובן חורש: בוקר טוב.

אלי גולדשמידט: במגדל העמק פועל היום מפעל למוליכים למחצה בבעלות חברת טאואר סמיקונדקטור שהיא בשליטה של החברה לישראל.

אלי גולדשמידט: המפעל הזה מייצר מוליכים למחצה בטכנולוגיות ישנות – גם ישנות מבחינת הייצור וגם ישנות מבחינת המוצר – ובעצם מפעל כזה שמעסיק היום 700 עובדים במגדל העמק, אם לא יחדש את עצמו, תוך שלוש שנים לא יוכל יותר לפעול.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: אנחנו צריכים לכבד כל משקיע שמגיע להשקיע במדינת ישראל בתקופה הזאת בצורה אוהדת.

אלי גולדשמידט: ראובן חורש: אני אעלה את הנקודה הזאת.

אלי גולדשמידט: הבעלים החליטו שעל מנת לקיים את המפעל הזה היום הם רוצים להקים מפעל חדש בהשקעה של מיליארד וחצי דולר, שיביא את המפעל הקיים ל- EDGE הטכנולוגי של היום, כלומר יצור יותר יעיל ומוליכים למחצה מתקדמים יותר.

אלי גולדשמידט: רחמים מלול: מי הבעלים?

אלי גולדשמידט: ראובן חורש: היום, הבעלים של טאואר סמיקונדקטור זה החברה לישראל והציבור, זו חברה נסחרת בבורסה.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: בבורסה האמריקנית?

אלי גולדשמידט: ראובן חורש: כן, בנאסד"ק.

אלי גולדשמידט: ההצעה של הבעלים להקים "פאב" חדש בהשקעה של מיליארד וחצי דולר על מנת להביא את המפעל לדור הבא.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: אתם נותנים להם משהו כמו 17% השתתפות?

אלי גולדשמידט: ראובן חורש: האישור של מרכז ההשקעות הוא למיליארד ורבע.

אלי גולדשמידט: השקעה בפועל תהיה מיליארד וחצי- מיליארד ורבע דולר, אושרו 20% לפי החוק - מגדל העמק במעמדה היום כאיזור פיתוח א' - ועיקר ההשקעה היא השקעה זרה, מעט מאד השקעה של החברה לישראל, בעיקר משקיעים זרים.

אלי גולדשמידט: חלקם משקיעים פיננסיים וחלקם משקיעים.

אלי גולדשמידט: .. ויצמן שירי: כמה עובדים מעסיק היום המפעל?

אלי גולדשמידט: ראובן חורש: המפעל היום מעסיק 700 עובדים.

אלי גולדשמידט: המפעל אמור להעסיק מסביב כ- 2,500 עובדים: 1,000 ישירים, 400 קבלן.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: המפעל הזה יקלוט עוד אלף עובדים?

אלי גולדשמידט: ראובן חורש: ישירות, פלוס 400.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: נותני שירותים מסביב – עוד 400.

אלי גולדשמידט: ראובן חורש: לא.

אלי גולדשמידט: 400 עובדי קבלן בתוך המפעל.

אלי גולדשמידט: בדרך כלל, מפעלים כאלה שומרים עובדי קבלן כדי לתת גמישות, וחוץ מזה עוד 1,000 בפריפריה.

אלי גולדשמידט: צריך להבין – ואמרתי שחשוב מאד להבין – שאם המפעל הזה לא קם כהמשך של ה"פאב" הקיים, תוך שלוש שנים ה"פאב" הקיים נסגר, הוא לא יכול לעמוד בתנאי שוק.

אלי גולדשמידט: הוא יוכל להמשיך להיות במצורף למפעל הקיים כי אז הוא בשוליים ייצר דברים שהם אקזוטיים.

אלי גולדשמידט: היתרון הגדול של המפעל הזה, שהוא מייצר מוליכים למחצה, בחלק גדול מהם, כ-50%, לצורכי התעשייה הישראלית, כמו גלילאו ואחרים שצריכים את הסמיקונדקטורים האלה לצורכיהם.

אלי גולדשמידט: צריך להבין שזה מפעל שמייצר סדרות לפי הזמנה ולא מפעל כמו אינטל למשל שמייצר לאינטל העולמית סוג אחד, זה נקרא: פנטיום 4, פנטיום 3.

אלי גולדשמידט: לכן, הערך המוסף של המפעל הזה הוא מאד גדול.

אלי גולדשמידט: יצחק כהן: מתי קם המפעל הישן?

אלי גולדשמידט: חביבה כהן: המפעל התחיל לעבוד ב-1987-1986, נרכש על ידי חברה לישראל – על ידי הבעלים הנוכחיים – ב-1993, ומאז הוא פועל במתכונת הזאת.

אלי גולדשמידט: עד אז הוא עבד בדומה למפעל של אינטל.

אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: גברת כהן, הרי אין ויכוח שאתם מאד רוצים את זה.

אלי גולדשמידט: הבעיה היא שאנחנו היום לא יודעים על חשבון מי זה בא.

אלי גולדשמידט: זו השאלה.

אלי גולדשמידט: הרי אין לכם – הלוואי והיה לכם – תקציב בלתי מוגבל להשקעות במפעלים, אז את מישהו אתם צריכים לדחות.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: כל פעם שאתה מקים מפעל, אתה עושה את זה על חשבון משהו, לא יעזור.

אלי גולדשמידט: יצחק כהן: שירי, השאלה אם כדאי לשים את כל הביצים בסל אחד.

אלי גולדשמידט: אינטל עשו אותו דבר.

אלי גולדשמידט: חביבה כהן: השאלה מופנית אלי אבל בעצם אצלי לא נדחה שום דבר, בהנחה שאתם תאשרו את התקציב הנוסף.

אלי גולדשמידט: מנהל אגף תקציבים יוכל לענות יותר טוב ממני, אבל זה לא יבוא על חשבון מפעלים אחרים, בהנחה שיאושר התקציב הנוכחי.

אלי גולדשמידט: אוהד מראני: מדובר כאן על השקעה גדולה, גם עם מענק לא קטן בשיעור 20%, שהוא כמובן יותר נמוך מהמענק שהיה בעבר.

אלי גולדשמידט: כפי שאנחנו רואים גם בשיעור הזה חברות כאלה מוכנות להשקיע, וזה ששיעור המענק ירד זה מאפשר להביא על כל נפח כספי נתון יותר השקעות נוספות.

אלי גולדשמידט: כאן מדובר על הרשאה להתחייב, אין כאן ביצוע תקציב, וזה מתייחס גם לשאלה ששאלו אותי על כך שהרזרבה השנה נגמרה – וזה נכון – אז אין כאן שום הוצאה בשקלים בשנה הזאת.

אלי גולדשמידט: מדובר כאן על הרשאה להתחייב שתאפשר לאשר את המענק.

אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: לכמה שנים?

אלי גולדשמידט: אוהד מראני: השנה לא יוצא שום תקציב בתקציב מזומנים.

אלי גולדשמידט: בשנה הבאה ההוצאה בתקציב מזומנים תהיה לפי האומדן – תלוי כמובן בקצב ההתקדמות – אבל זה יהיה בסביבות 250 מיליון שקל בשנה הבאה.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: שליש.

אלי גולדשמידט: אוהד מראני: בהשקעה מתפרסת על פני כארבע שנים.

אלי גולדשמידט: לכן, יש לזה מענה.

אלי גולדשמידט: כרגע אנחנו לא רואים מפעל ספציפי מסויים שאנחנו צריכים לדחות בגלל זה, נראה שזה די מסתדר בתמונה הכוללת.

אלי גולדשמידט: יצחק כהן: מה עם עידוד ההשקעות?

אלי גולדשמידט: ייגרע ממנו?

אלי גולדשמידט: סמדר אלחנני: אני הסתכלתי כעת בתקציב 2001 של משרד התעשייה.

אלי גולדשמידט: הסעיף 380301, שזה מענקים לפי חוק הוא רק 634 מיליון והוא נכתב לפני שההרשאה להתחייב הזאת ניתנה.

אלי גולדשמידט: אני מניחה שההרשאה להתחייב מתחלקת בערך על ארבע שנים, זאת אומרת אתה צריך להוסיף 250 מיליון שקל לשנה הבאה.

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: למה?

אלי גולדשמידט: זה יכול להיות בתוך ה-600.

אלי גולדשמידט: סמדר אלחנני: אני מסתכלת על הביצוע.

אלי גולדשמידט: אוהד מראני: יש יותר מ-600, יש שם כתשע מאות ומשהו.

אלי גולדשמידט: סמדר אלחנני: אני רוצה להראות לכם שביצוע, בסעיף הזה – 380301 – בשנת 2000 הוא אמור להיות 975 מיליון – זה לעומת המתוכנן ל-2001 - 634 מיליון, ובשנת 1999 הוא היה מיליארד וחצי.

אלי גולדשמידט: חביבה כהן: תרשי לי להסביר את זה.

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: לא עכשיו.

אלי גולדשמידט: תרשמי לאחרי כן.

אלי גולדשמידט: מאיר שטרית: חברים, אני פשוט מכיר קצת מה קורה במפעל הזה, לא באופן אישי אלא נתקלתי בעניין הזה במקרה.

אלי גולדשמידט: המפעל הוא לא מפעל שמת או פשט רגל.

אלי גולדשמידט: המפעל הוא מפעל מצליח, שהטכנולוגיה שלו מאד מתיישנת.

אלי גולדשמידט: במוליכים שמייצרים היום בסמיקונדקטור במגדל העמק עוברים בעצם לקו יצור חדש, ובטכנולוגיה הזאת יש אחת משתיים: או שאתה מתקדם לייצור המוליכים החדשים או שאתה יוצא מהשוק.

אלי גולדשמידט: החברה שאמורה להשקיע בכך מיליארד וחצי דולר, גם מקבלת מענק של מיליארד שקל, שזה סדר גודל של 300 או 250 מיליון דולר, עדיין היא צריכה להשקיע מיליארד ורבע דולר ביצירת אלפי מקומות עבודה.

אלי גולדשמידט: אמורים לייצר שם שני דברים: גם את המוליכים בטכנולוגיה החדשה, שהיא הרבה יותר מתקדמת והרבה יותר משוכללת, וגם את כרטיסי הזיכרון.

אלי גולדשמידט: היום, בכל המכשירים האלקטרוניים החדישים – כמעט ללא יוצא מן הכלל: מצלמות דיגיטליות, 3MP, מכשירים שנכנסים עכשיו יותר ויותר - יש כרטיסי זיכרון בגדלים שונים שמייצרים אותם היום כולם בטייוואן.

אלי גולדשמידט: הפיתוח נעשה במקומות שונים, הייצור כולו בטייוואן ומעסיקים שם אלפי אנשים.

אלי גולדשמידט: היום נכנס למפעל הזה, לחברה לישראל, שותף ישראלי לשעבר שגר בארצות הברית, שיש לו מפעלים גדולים בארצות הברית בתחומים טכנולוגיים – המפעל שלו בארצות הברית נקרא SUN DISK – הם מייצרים את כל כרטיסי הזיכרון למצלמות, וכן הלאה.

אלי גולדשמידט: על מנת לפתח כאן במגדל העמק קו יצור חדש הם הולכים להכפיל, לבנות מפעל חדש, גדול פי שניים מהמפעל הקיים היום, שיעסיק הרבה יותר עובדים.

אלי גולדשמידט: דובר: כמה?

אלי גולדשמידט: מאיר שטרית: הוא אמר: 3,000 איש .

אלי גולדשמידט: ראובן חורש: ישירות 1,400 קבלן ואנחנו מעריכים עוד אלף במאגר.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: זה לא בא ברגל.

אלי גולדשמידט: במגדל העמק זה 10% מהתושבים.

אלי גולדשמידט: יצחק כהן: מיליארד, 250 מיליון זה גם לא בא ברגל – עם 300,000 מובטלים – אתה יודע איזה תוכניות אתה יכול לעשות עם זה?

אלי גולדשמידט: מאיר שטרית: אין שום ספק שהשקעה כזאת יוצרת בארץ הרבה מאד מקומות עבודה לאנשים.

אלי גולדשמידט: אני חושב שבאינטל – שאותו ביקרו אנשים בצורה חריפה.

אלי גולדשמידט: ..

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: אנחנו מתוכננים תוך חודש לקיים ישיבת ועדת כספים באחד מימי חמישי באינטל.

אלי גולדשמידט: מאיר שטרית: באינטל, שבזמנו אנשים ביקרו אותו, השקיעה המדינה 600 מיליון דולר, הוא מעסיק היום למעלה מ- 3,000 איש.

אלי גולדשמידט: שירי ויצמן: כן, אבל היצור שלו הוא 5% מהיצוא של מדינת-ישראל.

אלי גולדשמידט: מאיר שטרית: הוא מעסיק היום 3,000 איש, הוא מעסיק הרבה מאד אנשים מקרית-גת, מבאר שבע ומהסביבה.

אלי גולדשמידט: רחמים מלול: בצנרת של האוצר נמצאת בקשה של אינטל להקמת מפעל נוסף.

אלי גולדשמידט: מדוע היא מתעכבת?

אלי גולדשמידט: מאיר שטרית: כיוון שעוד לא אישרו את ההשקעה, לפי מיטב ידיעתי.

אלי גולדשמידט: אינטל רווה הצלחה כיוון שביצוא שלו עבר מעל ומעבר למתוכנן, היום יש למעלה ממיליארד יצוא מאינטל לבד.

אלי גולדשמידט: תבינו, להקמה של מפעל שהייצוא שלו גדול מאד יש השלכה גדולה מאד על הכלכלה של מדינת-ישראל.

אלי גולדשמידט: הבעיה בכל מפעלי ההייטק שבדרך כלל זה נותן תשובה למי שיכול לעבוד בהייטק.

אלי גולדשמידט: אם רוצים ליצור איזונים אפרופו תקציב, אם רוצים ליצור מצב שייהנו מהכלכלה החדשה גם אוכלוסיות חלשות, מה שצריך לעשות זה השקעה בחינוך לאוכלוסיות כדי שיוכלו להגיע להייטק, אבל זה לא שולל את הצורך בהשקעה הזאת ואני תומך בה, אדוני.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: ראשית, אני תומך אבל היות שאנחנו יודעים שהתקציב הוא מאד מוגבל, איך זה מתיישב עם העניין של ההשקעה של "וישיי", שהתחייבו על 3,000 מקומות עבודה בנגב?

אלי גולדשמידט: מאיר שטרית: הוא משלם שכר מינימום לעובדים.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: זה לא נכון.

אלי גולדשמידט: ישבתי עם אלי ותקפתי אותו על העניין הזה.

אלי גולדשמידט: ביקשתי ממנו מספר של עובדים.

אלי גולדשמידט: מאיר שטרית: הוא בא אלי עוד כשהייתי באוצר, הוא ביקש להקים מפעל כזה בנגב – 400 איש.

אלי גולדשמידט: שאלתי אותו מה השכר שהוא משלם, והוא אמר: בערך שכר מינימום.

אלי גולדשמידט: אמרתי לו: תודה רבה, לא.

אלי גולדשמידט: אתה רוצה – לך לכיוון של פטור ממס אם אתה מרוויח.

אלי גולדשמידט: למה צריך מענק השקעה?

אלי גולדשמידט: הוא רצה גם מענק השקעה וגם הכשרת עובדים כתוספת.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: איך זה מתיישב עם התוכניות להשקיע?

אלי גולדשמידט: הרי ברגע שניצלת 25%, כמעט 30% מהתקציב שלך – כשמדובר על חוק עידוד השקעות הון – זה אומר שהסיכוי הולך וקטן להקים מפעלים.

אלי גולדשמידט: זה לא סוד – אני הגשתי הצעת חוק ובייגה מתנגד, אבל אני אעביר אותה גם אם הוא מתנגד, על הקטע של העדפת הנגב.

אלי גולדשמידט: אי אפשר להמשיך במתכונת שאומרים: גם אם נותנים לו 20%, עובדה הם מגיעים למגדל העמק כי בזמנו נתנו 34%, כי יש לו את האופציה או אין לו את האופציה.

אלי גולדשמידט: אני שואל באמת איך זה מתיישב – בשביל השקעה של שני מיליון דולר ויכוח עם פישמן לצורך העניין כדי להקים עוד 200 מקומות עבודה באופקים.

אלי גולדשמידט: כשמדברים על מספר עובדים, הרי לא כולם יכולים לעבוד בהייטק.

אלי גולדשמידט: ההפרש הוא שני מיליון דולר.

אלי גולדשמידט: דוברת: "בונז'ור".

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: כן, מה לעשות, צריכים גם לייצר בורקס במדינת-ישראל ולא כולם בנויים לעבוד בהייטק.

אלי גולדשמידט: מדובר על 200 מקומות עבודה והולכים איתו בפרינציפ.

אלי גולדשמידט: ראובן, בוא נצא מנקודת הנחה שאתם גם צודקים – בשביל שני מיליון שקל במקום כמו אופקים, ברגע שמדובר על 200 מקומות עבודה, הרי זה לא סוד שאלה אותם אנשים שהם קשיי יום במפעלים האלה – לעשות את החשבון פרופורציונאלית בין ה- 3,000 לבין ה-250 מיליון דולר, זה בדיוק פי עשרה.

אלי גולדשמידט: ראובן חורש: שירי, אתה המחוקק.

אלי גולדשמידט: שנה את החוק ותאפשר לנו לעשות את זה.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: יש הרבה שיקול דעת.

אלי גולדשמידט: כדי לשמור על "עוף קור" כמפעל, שלא ייסגר ולא יפטרו מאתיים ומשהו עובדים, המדינה לקחה שישה מיליון שקלים – כאן בוועדה הזאת ישבו והביאו את הכסף.

אלי גולדשמידט: אבל אני אומר – אני לא נגד, אני אצביע בעד - קודם כל, התקציבים שלכם מאד קטנים.

אלי גולדשמידט: להערכתי, מי שמדבר על 200,000 מקומות עבודה, אי אפשר לא לדרבן במקומות המרוחקים, רק בצורת חוק עידוד השקעות הון.

אלי גולדשמידט: בייגה אומר: אם לא הייתי נותן ל"כיל", הם גם אז היו מקימים.

אלי גולדשמידט: אני לא בטוח שהם היו מקימים.

אלי גולדשמידט: יושב כאן הממונה על אגף התקציבים – 200 מקומות עבודה בשכר מינימום זה חצי מיליון שקל לחודש לפי 2,500 שקל, זה שישה מיליון שקלים בשנה.

אלי גולדשמידט: איפה השקעה של שמונה מיליון שקלים שצריך לתת לו?

אלי גולדשמידט: יותר מזה – היית אומר לו: אני מוכן לתת לך את זה גם בשלוש שנים, בשביל הפרינציפ הוא היה הולך לכך, אבל לא להגיד: לא נותנים על בתי קירור.

אלי גולדשמידט: גם למפעל טרה, אתה יודע טוב מאד שהיתה התנגדות לתת ציוד של 30 מיליון שקל.

אלי גולדשמידט: הרי טרה לא הולכים לייצא.

אלי גולדשמידט: כפי שמישהו אוכל לבנייה ,מישהו אחר אוכל בורקס.

אלי גולדשמידט: מה זה שונה לייצר אשל או לבן מלייצר בורקס?

אלי גולדשמידט: ראובן חורש: אנחנו אישרנו, שירי.

אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: אישרתם, אבל את השני מיליון שקל של חדרי קירור אתם לא מאשרים, כי אתם אומרים שבחדרי הקירור האלה הוא יעשה תרכיזים.

אלי גולדשמידט: למה לא? שיעשה תרכיזים.

אלי גולדשמידט: יש שם עשרות אלפי דונמים של פרדסים, התרכיזים האלה זה לא מקומות עבודה?

אלי גולדשמידט: תאמין לי, אני עוד הייתי צנוע ולא הבאתי נתונים אחרים שיש לי בראש, אבל אני לא רוצה כרגע להיכנס לכך.

אלי גולדשמידט: יצחק כהן: ההשקעה שהולכים כאן להשקיע – מיליארד, 250 מיליון – זה המון המון כסף.

אלי גולדשמידט: דובר: זה פחות.

אלי גולדשמידט: זה מיליארד, 25 מיליון.

אלי גולדשמידט: יצחק כהן: זה המון המון כסף.

אלי גולדשמידט: לקחת את כל הביצים ולשים בסל אחד – אני לא יודע אם היה צעד נבון באינטל.

אלי גולדשמידט: בואו לא נשכח נתון בסיסי אחד.

אלי גולדשמידט: רחמים מלול: מעבירים מיליארד שקל לישיבות.

אלי גולדשמידט: מאיר שטרית: כמה כסף הישיבות מכניסות, כמה יצוא יש להן?

אלי גולדשמידט: יצחק כהן:

ויצמן שירי: אני מצביע בעד, אני חייב לצאת.

ויצמן שירי: היו"ר אלי גולדשמידט: אני לא יכול לספור אותך אם אתה לא כאן.

דובר: אז בואו נצביע.

דובר: יוסף פריצקי: אני רוצה לבקש משהו.

יצחק כהן: אני מבקש התייעצות סיעתית על העניין הזה.

יצחק כהן: היו"ר אלי גולדשמידט: עוד עשר דקות.

יצחק כהן: יצחק כהן: אז אני יכול להצביע נגד.

יצחק כהן: מדובר על מיליארד, 25 מיליון.

יצחק כהן: יש 200,000 מובטלים, אתה יודע מה אתה יכול לעשות עם הכסף הזה?

יצחק כהן: היו"ר אלי גולדשמידט: רבותי, אני מצביע על טאואר סמיקונדקטור בשעה 10:55.

יצחק כהן: (השעה 10:40).

יצחק כהן: הפסקה.

אלי גולדשמידט: אני מחדש את הישיבה.

אלי גולדשמידט: קודם כל אני מצביע על העברה כספית לטאואר סמיקונדקטור.

אלי גולדשמידט: מי בעד העברה לטאואר סמיקונדקטור לפי הפניה התקציבית, ירים את ידו.

אלי גולדשמידט: בעד – 8 נגד – 4 נמנעים – 1 (חבר הכנסת ש' שמחון)

שלום שמחון: אני לא נגד מגדל העמק.

שלום שמחון: פשוט יש כאן דחייה של החקלאים ואני לא מוכן להצביע עבור שום דבר עד שלא יטפלו בכך.

שלום שמחון: אני מבקש רוויזיה.

שלום שמחון: יוסף פריצקי: אתה נגד?

שלום שמחון: שלום שמחון: אני לא נגד.

שלום שמחון: אי אפשר לתקוע 5,000 יצואנים בחקלאות בגלל גחמות של נערי האוצר.

שלום שמחון: אני ביקשתי רוויזיה.

שלום שמחון: היו"ר אלי גולדשמידט: שלום שמחון ביקש רוויזיה.

שלום שמחון: הצבעה על הרוויזיה תהיה מחר.

שלום שמחון: חוק התכנון והבניה (תיקון מס' 53) (פטור מהיטל) – חבר הכנסת מאיר פרוש – הצבעה

אלי גולדשמידט: אנחנו קיימנו דיון לפני חמישה ימים בהצעת החוק של חבר הכנסת מאיר פרוש, שכוללת ארבעה תיקונים בנושא היטל השבחה.

אלי גולדשמידט: אני אקיים את ההצבעה כך: קבוצה של חברי הכנסת מתחלקים לאלה שתומכים בכל סעיפי החוק – אני לא יודע אם יש מישהו שמתנגד לכל סעיפי החוק - ויש מי שמסכים לחלק מסעיפי החוק.

אלי גולדשמידט: אנה, איך את מציעה שנקיים את ההצבעה?

אלי גולדשמידט: אנה שניידר: קודם כל הצבעה על ההסתייגויות.

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: אבל קודם אני צריך להצביע על כל החוק.

אלי גולדשמידט: סמדר אלחנני: לא, קודם הסתייגויות.

אלי גולדשמידט: רחמים מלול: הסדר הנכון צריך להיות קודם כל להצביע, אתם טועים.

אלי גולדשמידט: מאיר שטרית: לא, קודם ההסתייגויות – מאה אחוז.

אלי גולדשמידט: רחמים מלול: אולי סעיף מסוים לא יתקבל.

אלי גולדשמידט: מאיר שטרית: קודם ההסתייגויות.

אלי גולדשמידט: אם הסתייגויות לא עוברות, צריך להצביע על הסעיף.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת מלול, האמת היא שהנכון לעשות הוא לעבור ולהצביע סעיף-סעיף, ועל כל סעיף בחוק אם יש הסתייגויות, מצביעים קודם על ההסתייגות.

אלי גולדשמידט: אם היא לא עוברת – מצביעים על הסעיף.

אלי גולדשמידט: אנה שניידר: בסעיף 1, פסקה (1) יש הצעה להוסיף את ההקדש הציבורי אחרי "מוסדות לבריאות או לספורט".

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת פריצקי מתנגד.

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: מציע להסיר את הסעיף הזה.

אלי גולדשמידט: אנה שניידר: מציע להסיר את הסעיף, ולחלופין – הוא מבקש שייאמר אחרי המלים: הקדש ציבורי- "שאושר על ידי שר האוצר, לאחר התייעצות עם מרכז השלטון המקומי ובאישור ועדת הכספים של הכנסת".

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: אל תעשה את זה.

אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: אני נגד הקדש.

אלי גולדשמידט: לכן אני מציע לחלופין.

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: עזוב חילופין, זה אחרי זה.

אלי גולדשמידט: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת פריצקי, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: בעד ההסתייגות של חבר הכנסת פריצקי – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת פריצקי לא נתקבלה.

אלי גולדשמידט: ההסתייגות נפלה.

אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: זה עולה למליאה.

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: מי בעד הסעיף עצמו, ירים את ידו.

אלי גולדשמידט: בעד סעיף 1 - רוב נגד – מיעוט נמנעים – אין סעיף 1 אושר.

אלי גולדשמידט: הסעיף אושר ברוב.

אלי גולדשמידט: אנה שניידר: התיקון השני מופיע אצלכם בסעיף 1 ומתייחס לפסקה (2).

אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: אנה, תדלגי על במקום 160 יבוא 130 או 140 כי זה לא יעבור כאן וזה יעלה למליאה.

אלי גולדשמידט: אנה שניידר: במקום 120 מ"ר, חבר הכנסת פרוש מציע 130 מ"ר.

אלי גולדשמידט: יש הסתייגות של חבר הכנסת פריצקי קודם כל לבטל את כל הסעיף, והוא רוצה לחלופין שבסופה של הפסקה יבוא: "אינו עולה על 160 מ"ר ובלבד שהרשות המקומית שבה מצויה דירת המגורים אישרה בכתב כי צפיפות הדיור באותה דירה היא שלוש נפשות לחדר או יותר".

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: תודה.

אלי גולדשמידט: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יוסי פריצקי, ירים את ידו.

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – 6 נגד – 8 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת יוסף פריצקי לא נתקבלה.

אלי גולדשמידט: תודה, ההסתייגות נפלה.

אלי גולדשמידט: מי בעד הסעיף כפי שהוא, ירים את ידו.

אלי גולדשמידט: בעד – רוב נגד – מיעוט נמנעים – אין סעיף 2 נתקבל.

אלי גולדשמידט: הסעיף התקבל.

אלי גולדשמידט: אנה שניידר: בעד כל החוק.

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: עכשיו עם התמורה, לא?

אלי גולדשמידט: שלום שמחון: אפשר לרשום הסתייגויות לדבר?

אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: עד כה ההסתייגויות נפלו, הסעיפים עברו.

אלי גולדשמידט: אני מצביע על כל החוק.

אלי גולדשמידט: תוך 24 שעות מעכשיו אפשר להגיש הסתייגויות לדיבור.

אלי גולדשמידט: מי בעד הצעת החוק להבאתה לכנסת לקריאה שנייה ושלישית, ירים את ידו.

אלי גולדשמידט: בעד החוק – 10 נגד – 3 נמנעים – 1 הצעת חוק התכנון והבניה (תיקון מס' 53) (פטור מהיטל), התש"ס-2000 נתקבלה.

אלי גולדשמידט: תודה.

אלי גולדשמידט: ברוב של 9, שלושה מתנגדים ונמנע אחד, החוק אושר להבאה לכנסת לקריאה שנייה ושלישית.

אלי גולדשמידט: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.