ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 190, 2000-11-20 10:00

אלי גולדשמידט: בוקר טוב לכולם.

אלי גולדשמידט: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: אנחנו פותחים בסוגיית השקם, ולאחר מכן תהיה לנו שורה של העברות תקציביות.

אלי גולדשמידט: מנהל הרשות החברות הממשלתיות, בבקשה.

ירון יעקובס: אנחנו נמצאים פה היום כדי לאשר מכירת של 23% ממניות השקם שנשארו בידי המדינה כתוצאה מההיסטוריה הארוכה והמפותלת של הפרטת החברה וכדי לבקש את אישור ועדת הכספים על פי חוק.

ירון יעקובס: בפניכם מונח נייר ובו ההליך המסודר של הפרטת שקם לאורך השנים.

ירון יעקובס: דבר אחד ברור, ואני מניח שגם עובדי שקם יאמרו זאת יותר מאוחר.

ירון יעקובס: עובדי שקם קיבלו את כל תגמולי ההפרטה בגין ההפרטה שהסתיימה כבר לפני מספר שנים.

ירון יעקובס: על זה אין מחלוקת, זו עובדה ואם יש בכל זאת עם זה בעיה אזי ישנן על כך החלטות בית משפט 2 שאפשר להראות אותן.

ירון יעקובס: אין ספק שהעובדים קיבלו את כל מה שמגיע לעובדים במסגרת תהליך ההפרטה.

יעקב ליצמן: השאלה היא האם העובדים מסכימים לדברים שאתה אומר?

ירון יעקובס: בנייר שמונח לפניך אתה יכול לראות כי בתאריך ה- 12.9.

ירון יעקובס: 1993 במסגרת ההצעה לציבור של 65% מהון המניות של השקם, העובדים קיבלו 6.5% מהמניות כאשר השווי הוא 18.3 מיליון שקל.

חיים כץ: אני רוצה לדעת כמה העובד קיבל בסופו של דבר?

ירון יעקובס: הוא קיבל בדיוק מה שמגיע לפי החוק.

ירון יעקובס: בחלק השני של ההפרטה ב- 1994 מכירה פרטית, מכירת 43% מהון המניות של שקם, 35% בדילול מלא.

ירון יעקובס: העובדים קיבלו בגין המכירה הפרטית הזו לפי נוהלי הרשות 20.4 מיליון שקלים.

ירון יעקובס: סך הכל 38.7 מיליון שקל קיבלו עובדי השקם בגין ההפרטה.

ירון יעקובס: בדיוק לפי החוק.

אלי גולדשמידט: זה 10% מה- 100% של הון המניות, כן או לא?

ירון יעקובס: 10% מתוך ה- 65% הוא ההפרש פה.

יצחק כהן: האם נציג הבעלים נמצא פה?

מאיר שטרית: נציג הבעלים הוא לא בעניין.

מאיר שטרית: המניות הן של המדינה.

ירון יעקובס: חבר הכנסת כץ שאל כמה העובד קיבל בסופו של דבר?

ירון יעקובס: אני רוצה לומר כי בסיבוב של הראשון של ה- 6.5% מניות שקיבלו העובדים, אז באותה תקופה לעובד הבכיר זה יצא 33 אלף שקלים, ולעובד הזוטר ביותר 5,420 שקלים.

ירון יעקובס: זה החלק הראשון ולא החלק השני.

ירון יעקובס: אני רוצה לומר ביושר כי אם היינו חושבים שאנחנו רוצים לרוץ קדימה מבלי לדווח לאף אחד, אז באופן אמיתי יכולנו לעשות זאת, מכיוון שישנן החלטות הפרטה מתחילת שנות התשעים, כולל אישורי ועדת הכנסת, לבצע את כל מהלך ההפרטה.

ירון יעקובס: אנחנו חשבנו שמכיוון שצריך לשמור על מינהל תקין ראוי שנביא לוועדת השרים ולוועדת הכספים של הכנסת גם את המהלך הזה.

ירון יעקובס: אני אומר שוב, לא היינו צריכים לעשות זאת על פי החוק, אלא חשבנו שנכון לעשות זאת על פי מינהל תקין ולכן אנחנו נמצאים כאן היום.

ירון יעקובס: אנחנו דנים היום בספח שהוא תוצאה של מהלך ההפרטה.

ירון יעקובס: 23% האחוזים עליהם מדובר הם אג"ח להמרה, ומכיוון שהם לא הומרו הם נשארו בידי המדינה.

ירון יעקובס: המדינה היום נמצאת בעמדת מיעוט קיצונית בחברה הזו.

ירון יעקובס: יש לנו דירקטור אחד מתוך 16 דירקטורים.

ירון יעקובס: כלומר, אפס יכולת השפעה על מה שמתרחש בחברה, ואין שום צורך כזה או אחר שהמדינה תחזיק את המניות הללו.

ירון יעקובס: מה גם, כפי שאתם רואים בהצעת ההחלטה, קיבלנו אופציית PUT מאלקו לרכוש את האג"חים הללו, ואנחנו חושבים שנכון וכדאי לממש את האופציה הזו מנקודת מבטה של המדינה.

ירון יעקובס: אני מזכיר שוב כי אין למדינה אין יכולת אמיתית, כזו או אחרת, להשפיע על מה שמתרחש בחברה.

אלי גולדשמידט: הרוכשים של ה –23% אג"ח להמרה תהיה חברת אלקו.

ירון יעקובס: אם יסתבר שהאופציה היא המחיר הגבוה ביותר, כי אנחנו נעמיד את זה למכרז.

ירון יעקובס: אנחנו לא נמכור לאף אחד שום דבר ללא מכרז.

ירון יעקובס: אנחנו נעשה מכרז ואחת ההצעות במכרז תהיה אופציה PUT.

אלי גולדשמידט: אתה מעמיד את זה למכרז לכל המרבה במחיר.

ירון יעקובס: נכון מאוד.

אלי גולדשמידט: איזה אופציה יש לאלקו?

ירון יעקובס: לאלקו יש אופצית PUT ופירושו שהמדינה יכולה לחייב את אלקו על פי התנאים של האופציה לקנות מאיתנו את המניות במחיר כפי שנקבע באופציה.

ירון יעקובס: אם זה יצא הטוב ביותר לדעת המדינה, נממש.

ירון יעקובס: אם לא, ניקח מחיר גבוה יותר כפי שיהיה במכרז.

נחום לנגנטל: מה מחיר של אופציית PUT יחסית למחיר הרכישה?

ירון יעקובס: החשבון של האופציה הוא 97% מערך המנייה במהלך 120 הימים שיקדמו למימוש האופציה.

ירון יעקובס: היום זה כ- 20 מיליון שקל.

ירון יעקובס: נושא העובדים.

ירון יעקובס: העובדים קיבלו במהלך השנים, לאורך תהליך ההפרטה, את כל תגמולי ההפרטה שמגיעים להם לפי נוהלי רשות החברות.

ירון יעקובס: השאלה האם הסכום הוא גבוה או נמוך, היא שאלה של מצב.

ירון יעקובס: הם קיבלו כל מה שמגיע להם לפי האחוזים שמגיעים לכל עובד שעובר תהליך הפרטה.

ירון יעקובס: על כך אין ויכוח.

ירון יעקובס: עכשיו נשאלת השאלה מהו מעמדם של העובדים נכון לעכשיו, בתוך התהליך שאנחנו מדברים עליו?

ירון יעקובס: אם העובדים יאמרו שהם לא באו לבקש עוד כסף מכיוון שלא מגיע להם עוד כסף, כי הם כבר קיבלו את כל הכסף, אבל הם יבקשו לשמור על זכויותיהם אז זוהי זכותם לומר זאת.

ירון יעקובס: כמנהל הרשות אני אמרתי כבר הרבה פעמים, וגם בחדר הזה, שאני חושב שחשוב מאוד לשמור על זכויות העובדים.

חיים כץ: האם אתה מוכן להגדיר מהם זכויות עובדים?

חיים כץ: מגיע לנו לדעת זאת פעם אחת ולתמיד.

ירון יעקובס: אני חושב שצריך לשמור על זכויות העובדים כפי שנגדיר אותם, אבל הדיון היום לא שייך ולא נוגע לזכויות העובדים באופן אמיתי כהוא זה.

ירון יעקובס: מדוע?

ירון יעקובס: באופן אמיתי אין היום למדינת ישראל ולו שמץ של יכולת השפעה על מה שמתרחש בחברה, בין אם היא נמצאת שם ובין אם היא לא נמצאת שם.

ירון יעקובס: אם חברת אלקו רוצה לעשות מהלך כזה או אחר היא יכולה לעשות אותו גם היום, גם לפני שנה וגם בעוד שנה לאחר מכירת ה- 23% האלה.

ירון יעקובס: יש לנו דירקטור אחד מתוך 16 דירקטורים, ולכן היכולת שלנו להשפיע שם היא כמעט אפסית.

ירון יעקובס: שנית, חברת השקם עצמה ובוודאי שאני לא מתחייב בשמם, הודיעה לנו מספר פעמים בכתב כי אין לה שום כוונה כתוצאה מהפיצול הזה לערוך איזשהו מהלך של פיטורי עובדים או שינויים רה-ארגוניים.

ירון יעקובס: הם נמצאים בכל מקרה במהלך של משא ומתן.

ירון יעקובס: צריך להבין כי אין לנו יכולת בשום מקרה להשפיע על המהלך הזה.

חיים כץ: האם אתה מוכן להגדיר מהם זכויות העובדים כאשר מדברים על הפרטה?

חיים כץ: כיצד אתה רואה את נושא זכויות העובדים בתהליך הפרטה?

ירון יעקובס: ישנן 107 חברות וזכויות העובדים יכולות להיות כאלו בחברה כזו ואחרות בחברה אחרת.

ירון יעקובס: באופן עקרוני לעובד יש זכות יסודית לתנאים סוציאליים, למקום פרנסה, לפנסיה וכן הלאה.

ירון יעקובס: מעבר לזה, יש הסכמי עבודה, בין אם הם קיבוציים ובין אם הם אישיים, בין בנוהגים ובנוהלים אחרים שמגינים על כל העובדים בחברה כזו או אחרת בצורה שונה.

חיים כץ: אני לא מבין את מה שאתה אומר.

חיים כץ: אילו זכויות יש לעובדים אחרי שאתה מפריט חברה וכאשר יש בעל בית חדש?

חיים כץ: איך אתה שומר על העובדים?

ירון יעקובס: הרשות פועלת בשני ראשים בהקשר הזה.

ירון יעקובס: ראשית, העובדים מקבלים תגמולי הפרטה כפי שנקבע על ידי ראש הממשלה לעובדים בתהליך הפרטה, זה הגמול הכספי.

ירון יעקובס: שנית, אנחנו מכניסים סעיף בהסכם המכר, ודיברנו על זה בעניין "צים", שכל ההסכמים כפי שהיו ישמרו גם לאחר ההפרטה.

ירון יעקובס: כל מה שהיה הוא שיהיה.

ירון יעקובס: ועדת הכספים היא זו שניסחה את הסעיף הזה ואם היא רוצה להרחיב אותו אז זו זכותה.

ירון יעקובס: מעבר לזה, יושב לידך חבר הכנסת עמיר פרץ ואני מניח שהוא יודע איך להגן על העובדים מעבר לעמדה של הרשות.

ירון יעקובס: הרשות אומרת: אנחנו לוקחים את המצב כמו שהוא ומעבירים אותו הלאה.

ירון יעקובס: מי שלא חותם על החוזה הזה לא יכול לרכוש את החברה.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לשמוע את נציגי השקם.

יצחק מויאל: ברשות

יצחק מויאל: כם אני אנסה לתמצת את כל הסיפור כדי שתבינו את כל ההיסטוריה האומללה של הפרטת השקם.

יצחק מויאל: אני גם אעדכן את מנכ"ל הרשות החברות הממשלתיות.

אלי גולדשמידט: אני מאוד מבקש שבסוף הדברים שלך תגדיר בדיוק מה אתה מצפה מוועדת הכספים.

יצחק מויאל: בוודאי.

נחום לנגנטל: מה שווי המניה היום?

יצחק מויאל: 46 אגורות.

נחום לנגנטל: האם שקם מרוויחה בשנים האחרונות?

יצחק מויאל: היום החברה רווחית.

נחום לנגנטל: מה היה בשנה שעברה?

יצחק מויאל: היא הפסידה ואני אסביר גם למה.

יצחק מויאל: חברת שקם העסיקה 4,300 עובדים והיא עבדה עם מחזור שנתי של מיליארד ו- 400 מיליון שקל.

יצחק מויאל: באו ושיכנעו אותנו שרוצים לפתח את החברה ולהיכנס לתחרות.

יצחק מויאל: מייד עם הרכישה בעל הבית קנה את שקם ב- 54 מיליון דולר.

יצחק מויאל: נכון להיום שקם נדל"ן, בשווי הנכסים שנשאר לה היום, היא קרוב ל- 500 מיליון שקל.

יצחק מויאל: אני מבקש מכם לא למכור עכשיו את המניות.

יצחק מויאל: חכו לראות כיצד הוא הולך להשביח.

יצחק מויאל: אם אתם רוצים לתקן את הטעות שנעשתה בטעות בשנת 1994, אז אני בא וממליץ למדינה לא למכור את המניות היום.

יצחק מויאל: סגרו את מפעלי המזון, את המגדניה, מפעל בשר, והאריזה.

מאיר שטרית: האם אתה חושב שהמניות יעלו?

יצחק מויאל: שקם נד"לן.

יצחק מויאל: זו הייתה התוכנית מההתחלה.

מאיר שטרית: אבל לא מוכרים עכשיו את שקם נדל"ן.

יצחק מויאל: בוודאי שהוא לא מוכר עכשיו ואני תכף אסביר גם למה.

מאיר שטרית: לא, המדינה לא מוכרת את שקם נדל"ן.

יצחק מויאל: אני יודע למה היא לא מוכרת עכשיו.

יצחק מויאל: אני שש שנים במערכת הזו.

יצחק מויאל: הייתי לפני ועכשיו אחרי.

יצחק מויאל: תנו לנו לתקן עכשיו את מה שלא הצלחנו לתקן קודם.

יצחק מויאל: שבוע לאחר הרכישה ללא שום הסכם יציאה לפנסיה, רכישת זכויות פנסיה, פיצויים הוגנים לאנשים, פיטרו ביום אחד 600 עובדים שקיבלו את הודעות הפיטורין על ידי שליחים שהגיעו לבתיהם.

יצחק מויאל: 70% מהעובדים קיבלו שכר מינימום.

יצחק מויאל: לא מדובר בעובדי בזק או בעובדי חברת החשמל.

יצחק מויאל: מפעלי הייצור נמכרו ב- 30 מיליון דולר.

יצחק מויאל: חצי שנה לאחר מכן נמכרו כל חנויות המזון לסופר-סל ב- 77 מיליון דולר, ומנכ"ל רשות החברות הממשלתיות יכול לאשר.

יצחק מויאל: מכרו את חטיבת ההסעדה בעוד 12 מיליון דולר והכניסו את אירועים בכפר בתור שותף.

יצחק מויאל: לאחר מכן הוכנס שותף לחברת גלרי, והיום גלרי היא בבעלות המשביר לצרכן.

יצחק מויאל: בכל תהליך ההפרטה פוטרו למעלה משלושת אלפים עובדים.

יצחק מויאל: שקם היא חברה אדירה ומפוארת אשר פעלה למען המדינה קרוב לארבעים שנה.

יצחק מויאל: עובדיה הם אלה שבנו את הנכסים.

יצחק מויאל: המדינה מעולם לא תקצבה בשקל אחד את השקם.

יצחק מויאל: אתם יכולים לראות תמונות של יושב ראש ועדת הכספים, שר האוצר ושר הביטחון מצולמים עם הצ'ק שקיבלו מהשקם.

יצחק מויאל: שקם נתנה לאורך כל השנים דיוידנט לממשלה.

יצחק מויאל: רשות החברות הממשלתיות לקחה קבוצה חלשה מאוד של עובדים ופוררה את החברה הזו.

יצחק מויאל: דבר כזה לא היה נעשה בבזק או בחברת החשמל.

יצחק מויאל: אנחנו יודעים מה שווי המניות שהעובדים קיבלו.

יצחק מויאל: אני רוצה לראות איזו תשובה תקבלו כאשר תשאלו את העובדים מה הם מעדיפים לקבל מקום עבודה או מניות שאנחנו יודעים מה השווי שלהם.

יצחק מויאל: גם האוצר וגם רשות החברות הממשלתיות "עבדו" פה על העובדים.

יצחק מויאל: לא היה שום הסכם איתנו.

יצחק מויאל: אתם עשיתם הכל בכפייה.

יצחק מויאל: לא הייתה אף הסכמה איתכם.

יצחק מויאל: אנחנו נאלצנו לקבל את מה שאתם קבעתם.

יצחק מויאל: אני כתבתי את כל מה שאני אומר לכם כאן.

יצחק מויאל: גם פניתי בזמנו לשר האוצר דאז וליוסי ניצני.

יצחק מויאל: רימו אותנו, שיקרו לנו, ולא עשו איתנו הסדר.

יצחק מויאל: הכל נעשה בכפייה.

יצחק מויאל: אלפיים גימלאי השקם מנהלים במשך חמש שנים תביעה מול השקם על כך שביטלו להם את השי לחג ועל כך שזרקו אותם מהמשרד החוצה.

יצחק מויאל: ירון, האם זה כתוב בתשקיף ובכללים שלכם?

יצחק מויאל: אתה אמרת ששומרים על הסכמים קיבוציים.

יצחק מויאל: על אילו הסכמים קיבוציים שמרה חברת שקם?

יצחק מויאל: היא פיטרה שלושת אלפים עובדים.

יצחק מויאל: לפי ההסכם היא לא הייתה צריכה לפטר.

יצחק מויאל: בעל הבית התחייב פה בחדר הזה להפעיל את העסק הזה כעסק חי.

יצחק מויאל: איזה עסק חי נשאר כאן?

יצחק מויאל: אין התייחסות לנושא של העובדים במכרז להפעלת השקמיות.

עופר חוגי: איפה הייתה ההסתדרות אז?

יצחק מויאל: אנחנו פנינו אל יושב ראש ההסתדרות דאז מר חיים הברפלד וקיבלנו תשובה כי הנושא בטיפול, ותראו איזה טיפול יש לנו היום.

יצחק מויאל: אני פניתי ליושב ראש ההסתדרות בצורה מסודרת ואני רוצה לומר לכם כי הוא לא ידע איך "לאכול" את נושא ההפרטה.

יצחק מויאל: בשנת 1993 אף אחד לא ידע להתמודד עם ההפרטה האומללה.

יצחק מויאל: אני באתי לכאן כעני בפתח עוד לפני אישור המכירה, ואני זוכר כי חבר הכנסת מאיר שיטרית יצא החוצה מוועדת הכספים כולו מזועזע מזה ש- 70% מהעובדים קיבלו שכר מינימום.

יצחק מויאל: אני זוכר כי גם ניסו להגיע לאיזשהו הסדר מחוץ לחדר ועדת הכספים.

יצחק מויאל: שום הסכם לא כובד איתנו.

נחום לנגנטל: האם הוא שילם 56 מיליון על החלק שלו, או ששווי החברה היה 56 מיליון?

יצחק מויאל: שווי גרעין השליטה היה 56 מיליון דולר, 160 מיליון שקל, ותראה מה הוא התחיל להשאיר.

יצחק מויאל: אתם לא יודעים , אבל כאזרח המדינה אני אומר לכם שהוא עשה מכבסת מס ושמישהו יתבע אותי.

יצחק מויאל: הוא יצר הפסדים.

יצחק מויאל: בשנה שעברה הפריטו את שקם נדל"ן, והיום היא חברה בע"מ עם שלושה עובדים בחוזה אישי.

יצחק מויאל: שלושה אנשים מנהלים חברה שיש לה נכסים בכל המדינה.

יצחק מויאל: יש לה נכס ברחוב אבן גבירול שעולה 20 מיליון דולר.

יצחק מויאל: יש לה נכס בעיר בת-ים שעולה 15 מיליון דולר, ונכס בבאר שבע שעולה 20 מיליון דולר, וכן באשדוד ובכל הארץ.

יצחק מויאל: לאן כל הכסף הזה הולך?

יצחק מויאל: אנחנו רצינו להמשיך לעבוד בכבוד בהתאם למה שהבטיחו לנו כל השנים.

אלי גולדשמידט: הטראומה של מכירת השקם בשנת 1993 עדיין זכורה לכולם ואני לא חושב שיש כאן מישהו שמברך על הצורה שבה זה נעשה אז.

אלי גולדשמידט: אין אחד לדעתי.

אלי גולדשמידט: לדעתי גם שר האוצר לא מרוצה ממה שהוא עשה.

אלי גולדשמידט: אף אחד לא היה מרוצה אז, בוודאי לא בדיעבד.

נחום לנגנטל: מי היה שר האוצר אז?

אלי גולדשמידט: בייגה שוחט.

אלי גולדשמידט: אנחנו כאן לא עושים תחקיר.

אלי גולדשמידט: אנחנו רוצים לדעת מה עושים הלאה.

אלי גולדשמידט: מר מויאל, אני רוצה שתתמקד בשאלה מה אתה מצפה מאיתנו בתהליך הזה.

אלי גולדשמידט: אנחנו לא יכולים להחזיר את הגלגל אחורנית.

יצחק מויאל: ראשית, הבטיחו תחרות ויצירת מקומות עבודה.

יצחק מויאל: אותם שלושת אלפים עובדים שקיבלו איזשהו פיצוי, מקבלים היום דמי אבטלה, אז איזו מטרה הייתה להפרטה כאן?

יצחק מויאל: , הרי לא היה כאן יצירת מקומות עבודה.

יצחק מויאל: המדינה מכרה ב- 54 מיליון שקל והיא נותנת להם היום אותו כסף באמצעות דמי אבטלה.

יצחק מויאל: שנית, אתם יכולים לשאול אותי מאיפה יש לנו כסף לפנות לבג"ץ.

יצחק מויאל: מי שרוצה לפנות היום לבג"ץ צריך 25 אלף דולר בשביל תשלום לעורכי דין.

יצחק מויאל: ההסתדרות הוציאה הון תועפות על עובדי השקם.

יצחק מויאל: ההסתדרות השאילה לנו מיליון שקל כדי שיהיה לנו דירקטור.

יצחק מויאל: מנעו מאיתנו למנות דירקטור.

יצחק מויאל: מר זלקינד מירר לנו את החיים.

יצחק מויאל: אני מודיע לכם כי לולא הסיוע שקיבלנו מהאגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות בשביל הליכה לבג"צים לא היינו פה היום כי לא הייתה חברה.

יצחק מויאל: ישנם כללים של הרשות לחברות הממשלתיות אבל הם לא התבצעו אצלנו.

יצחק מויאל: אנחנו לא רוצים טובות.

יצחק מויאל: לא נתנו לנו אפשרות של זכיית זכויות פנסיה כמו שעשו בבזק.

יצחק מויאל: לעובדי בזק יש שאלטר, לנו אין.

יצחק מויאל: 3,000 עובדים הלכו הביתה.

אלי גולדשמידט: מר מויאל, אתם רוצה זכויות פנסיה אבל לכם יש דירקטור אחד מתוך 16 דירקטורים, והשאלה היא איך עושים את זה?

יצחק מויאל: אני רוצה שבמידה ותהיה מכירה אז שיפצו אותנו מהמכירה ושימצאו דרך לפצות אותנו על מה שקרה עד היום.

יצחק מויאל: בנוסף לכך, יש מכרז שאם הוא מתפרסם אז עוד חמש מאות אנשים הולכים הביתה.

ירון יעקובס: אין לנו יכולת לעצור את זה, גם אם נשאר שם ב- 23%.

יצחק מויאל: ועדת הכספים תצטרך למצוא את הדרך שבה נוכל לקבל את הפיצוי.

אלי גולדשמידט: בהנחה, שאני מתרשם שהיא נכונה, שכרגע לממשלה אין יכולת להשפיע על ההתנהגות של החברה כלפיכם לגבי הנושא של זכויות פנסיה וכל הדברים האלה, האם אתה מצפה שמתוך התמורה שהממשלה תקבל עבור המכירה של אגרות החוב יועבר כסף לאנשי השקם?

יצחק מויאל: כן.

יצחק מויאל: ישנה התביעה של הגימלאים בערך של עשרה מיליון שקל.

ירון יעקובס: זה נמצא בבית משפט ואם יצטרכו לתת יתנו.

יצחק מויאל: בהסכם שיש לנו עם שקם יש התחייבות של 42% פיצויים לעובדים שיפוטרו.

יצחק מויאל: היום בעקבות הדילול של שקם בע"מ אין בטחונות שיהיה איזשהו גורם שישלם את הכסף במקרה וחלילה יהיה מכרז על השיקמיות.

יצחק מויאל: אנחנו הכרזנו על סכסוך עבודה לפני יומיים כי הם לא מכבדים את ההסכמים הנוספים שהם התחייבו לקיים אותם.

אלי גולדשמידט: אני הבנתי אותך באופן כללי אבל לא באופן פרטני.

אלי גולדשמידט: כרגע אתה זרקת באוויר משהו מאוד ערטילאי שהוא עדיין לא מתורגם למשהו ממשי.

יצחק מויאל: אם תיתן לנו אפשרות לשבת ולנהל משא ומתן נוכל להציג את הדברים באופן פרטני.

יורם הורנשטיין: אני חושב שמר מויאל הציג את הדברים בצורה טובה מאוד.

יורם הורנשטיין: אני רק להוסיף שני עניינים כדי למקד את העניין הזה.

יורם הורנשטיין: ראשית, אנחנו לפחות טענו כי החברה נמכרה מתחת לשווי הריאלי שלה.

אלי גולדשמידט: כנראה שזה נכון.

יורם הורנשטיין: אם ההנחה הזו נכונה אז לעובדים מגיע יותר כסף מתוך אותם כללים של 10%.

אלי גולדשמידט: אומר לי פה בשקט מנהל הרשות שהטענה שאתה טוען היא לא מדויקת, ושמבקר המדינה קבע שהחברה נמכרה ביתר ולא בחסר.

יורם הורנשטיין: אנחנו בקשה לוועדה לביקורת המדינה ולא קיבלנו עדיין תשובה.

אלי גולדשמידט: בוא נאמר שזה לפחות בצריך עיון.

יורם הורנשטיין: סביר להניח שאם יקבע שהחברה נמכרה מתחת לשווי הריאלי שלה, זאת אומרת שלעובדים מגיע יותר כסף, גם לאלה שפרשו וגם לאלה שנשארו.

אלי גולדשמידט: עם כמה כסף ריאלי ביד יצאו אותם 70% מארבעת אלפים עובדים בסוף הסיפור הזה?

יורם הורנשטיין: בלי המניות נשארו להם אלפיים שקל.

ירון יעקובס: זה לא נכון.

יצחק מויאל: אני אוכיח לך.

ירון יעקובס: בתשקיף כתוב שהעובדים קיבלו את המניות ב- 0.43 אגורות, כששווי המנייה היה שקל.

ירון יעקובס: זאת אומרת, הם קיבלו הטבה מראש של הרבה מאוד כסף.

ירון יעקובס: תיזהרו בעניין הזה כי מה שאתם אומרים לא מדויק.

יצחק מויאל: אנחנו שילמנו מס הכנסה.

אלי גולדשמידט: אני מסכים עם ירון.

אלי גולדשמידט: בואו לא נזרוק סתם מספרים.

זבולון אבימן: אני עובד עשרים שנה בשקם.

זבולון אבימן: אני קיבלתי 3,000 שקל ושילמתי אלפיים שקל מס הכנסה.

זבולון אבימן: על מה אתם מדברים בכלל?

זבולון אבימן: איפה אתם חיים?

יצחק מויאל: תספר מי קיבל 30 אלף שקל?

יצחק מויאל: כל חברי ההנהלה והדירקטוריון.

יצחק מויאל: תציג את הרשימה האמיתית.

יורם הורנשטיין: אני רוצה למקד את הדברים בשאלה למה חשוב לא לאשר היום את המכירה של 23%?

יורם הורנשטיין: אין לעשות זאת מהסתברות כלשהי שבסופו של דבר מישהו יגיע למסקנה שמגיע לנו פיצוי.

יורם הורנשטיין: אנחנו לא נקבל שום דבר ממר זלקינד.

יורם הורנשטיין: יש לנו איזשהו סיכוי לקבל משהו מכם.

ירון יעקובס: מתוך מה יתנו לכם פיצוי?

יורם הורנשטיין: מהעובדה שאתם עדיין בעלים בתוך השקם.

יורם הורנשטיין: אני חוזר על טענותיו של מר מויאל ומסכם את העניין בכך שאתם לא עברת תהליך עם העובדים בהתאם למה שאתם מאמין שקודם להפרטה צריך לשבת עם העובדים.

יורם הורנשטיין: אנחנו בתור מאסף אחרון קיבלנו עשרים מיליון שקל.

יורם הורנשטיין: ירון, כל זכויות העובדים מעוגנות בחוק, חוק הסכמים קיבוציים.

יורם הורנשטיין: אני לא צריך אותך ואני לא צריך אף אחד.

יורם הורנשטיין: אבל הזכות החשובה ביותר שלא ניתנה לעובדים היא הזכות לעבוד.

יורם הורנשטיין: מר זלקינד עשה מהלך מחוכם מאוד.

יורם הורנשטיין: הוא רצה להקים את חברת הנדל"ן והוא הקים אותה וזו הייתה מטרת הרכישה, לא העובדים, לא עבודה ולא retail, ולא קשקושים.

יורם הורנשטיין: היום עדיין יש את עניין השקמיות, וחברת שקם אלקטריק מנהלת משא ומתן בימים אלה עם חברת אל"מ במטרה למכור 20%.

יורם הורנשטיין: מר זלקינד מתפרק מהשקם.

יורם הורנשטיין: תחום הנדל"ן הוא זה שמעניין אותו ולא העובדים ולא עבודה.

יורם הורנשטיין: עובדי השקם שעבדו בשקם במשך שלושים שנה עם שכר מינימום אין להם היום מקום פרנסה.

יורם הורנשטיין: לדעתי אתה צריך לתקן את הזכות הזו.

יורם הורנשטיין: אני לא יודע איך אתה תעשה את זה.

יורם הורנשטיין: אנחנו מבקשים מיושב ראש הוועדה אפשרות לשבת ולדבר על הנושא.

יורם הורנשטיין: אולי תשכנעו אותנו שאנחנו טועים ואולי אנחנו נשכנע אתכם שאתם טועים.

ירון יעקובס: יורם, אני אומר לך מראש ובלי ויכוח.

ירון יעקובס: נניח שאתה צודק אז אתה צודק אבל לאורך כל הדרך במובן הזה שמבחינה חוקית ומעשית לרשות החברות בתוך המסגרת הזו אין יכולת לסייע בהקשרים שאתה אומר, גם אם היא הייתה מאוד רוצה ואני הייתי רוצה.

ירון יעקובס: אתה טוען שמגיע לכם כמה דברים ויכול להיות שהדברים האלה צריכים להישמע בפורום ועדת הכספים כפי שנשמעות פה טענות דומות בהקשרים אחרים.

ירון יעקובס: זה לא קשור לדיון היום.

ירון יעקובס: גם אם יאשרו וגם אם לא יאשרו אתם צריכים להעלות את הטענות שלכם, וגם אם יאשרו או לא יאשרו אז תשובת ועדת הכספים לא קשורה להליך היום.

ירון יעקובס: אם ועדת הכספים רוצה לעזור היא תעזור.

ירון יעקובס: זה לא שייך לעניין שלנו.

חיים זיסמן: אני מייצג 2,200 גמלאים כאשר חלק גדול מהגמלאים הללו הם ממייסדי החברה.

חיים זיסמן: אנחנו הקמנו במו ידינו את החברה המפוארת הזו ועל זה אין ויכוח.

חיים זיסמן: אני חושב שכל אחד יודע מיהי חברת שקם ומהי תרמה.

חיים זיסמן: בידנו עדיין נמצאים מכתבי ברכה ותודה משרי ביטחון שונים.

חיים זיסמן: מר רבין המנוח בירך אותנו ושיבח אותנו משום שאנחנו עבדנו כמעט ללא תמורה.

חיים זיסמן: זו הייתה אידיאולוגיה.

חיים זיסמן: בשנת 1993, בזמן ההפרטה לקחו את הגמלאים הללו ושמו אותם בצד.

חיים זיסמן: אף אחד לא זכר אותם.

חיים זיסמן: כולם התעלמו מהם.

חיים זיסמן: בתשקיף אין מילה אחת על נושא הגמלאים.

חיים זיסמן: בתשקיף נאמר בעקיפין שההנהלה נשאה בסכום הזה של 0.9% עבור הוצאות תרבות לעובדים.

חיים זיסמן: מאז שמר זלקינד קנה את גרעין השליטה ב- 1994 נלקחו מאיתנו כל הזכויות שהיו לנו עד אז.

חיים זיסמן: תראו לי עוד ארגון אחד, עוד חברה ממשלתית, עוד מוסד ממשלתי אחד, שבו נלקחו זכויות מהעובדים הגמלאים.

חיים זיסמן: הגמלאים תרמו כל כך הרבה לחברה וזה לא סתם דיבורים.

חיים זיסמן: מר מויאל הציג את העניין יפה מאוד ואני חושב שתהליך ההפרטה של חברת שקם צריך להיבדק על ידי מבקר המדינה.

אלי גולדשמידט: כשאתה מדבר על גמלאים, אתה מתכוון לגמלאים שמלפני ההפרטה שהייתה?

חיים זיסמן: ודאי.

חיים זיסמן: אז היו 1,900 גמלאים והיום יש לנו 2,200 גמלאים.

חיים זיסמן: אני לא צריך לומר לכם שהגמלאים כל הזמן מתמעטים.

חיים זיסמן: אמנם אשת הגמלאי שנפטר, האלמנה, נכנסת באופן אוטומטי לארגון שלנו ולכן יש לנו 2,200 גמלאים.

חיים זיסמן: חלק גדול מהם הם אלמנות ואלמנים.

חיים זיסמן: אתם יכולים לומר לנו אבל יש לכם פנסיה מקפת, אבל כמה פנסיה מקפת יש לנו?

חיים זיסמן: אני בדקתי וראיתי כי הממוצע של הפנסיה הוא 2,073 שקל.

אלי גולדשמידט: שזה מבטא 70% מהמשכורת האחרונה.

חיים זיסמן: נכון.

אלי גולדשמידט: זאת אומרת שהם קיבלו משכורת של 3,000 שקל.

עמיר פרץ: ודאי, זה היה שכר מינימום פלוס.

חיים זיסמן: זה היה עושק.

חיים זיסמן: אנחנו היינו חברה הראשונה שהופרטה בשנת 1993.

חיים זיסמן: אני בטוח שכבר ידאגו לכל החברות שהן בדרך להפרטה, למשל, בזק, אל-על וחברת החשמל.

חיים זיסמן: אנחנו פנינו לכל מיני גורמים ובינהם גם הכנסת.

חיים זיסמן: אנחנו מסתובבים במסדרונות הכנסת בשדולות שונות, בוועדת העבודה והרווחה, בוועדת הפנים, בוועדת ביקורת המדינה, אבל כלום מזה לא יצא.

חיים זיסמן: אנחנו נאלצנו ללכת לערכאות משפטיות.

חיים זיסמן: היום מתנהל משפט לגבי הזכויות שנלקחו מאיתנו.

אלי גולדשמידט: בכמה כסף זה מסתכם בחודש?

חיים זיסמן: רק השי לחגים שמחולק פעמיים בשנה מסתכם בכ- 6 מיליון שקל.

חיים זיסמן: אנחנו צריכים לקבל את ההטבות האלה כמו שגמלאים בחברות אחרים מקבלים.

חיים זיסמן: המשפט שאנחנו הגשנו הוא לא רק נגד שקם.

חיים זיסמן: מר זלקינד טוען, ואולי בצדק, שהוא לא קנה את הגמלאים.

חיים זיסמן: הוא קנה שקם בלי גמלאים.

חיים זיסמן: הגמלאים לא מופיעים בתשקיף במילה אחת.

חיים זיסמן: אנחנו טוענים שמשרד הביטחון, הפקיר אותנו.

חיים זיסמן: המדינה הפקירה אותנו והתביעה שלנו היא כלפי המדינה.

רחמים מלול: מר זיסמן, אולי כדאי שתפרט את ההשלכות של ההפרטה על הגמלאים.

חיים זיסמן: הגמלאי הממוצע מקבל 2,000 שקל לחודש גמלה.

חיים זיסמן: הוא לא מקבל שי לחג, למרות שזה דבר מאוד חשוב עבורו.

חיים זיסמן: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר לך כי המקום היחידי שנתן לנו סעד הוא ההסתדרות.

חיים זיסמן: אנחנו לא קיבלנו כסף מההסתדרות, אלא קיבלנו יעוץ משפטי ומקצועי.

חיים זיסמן: אנחנו לא יכולים ללכת עם הייעוץ הזה למכולת.

חיים זיסמן: יש עדיין אפשרות לתקן את העובדה שהמדינה עשתה הפרטה כושלת בחברת שקם שהייתה החברה הראשונה שהופרטה.

חיים זיסמן: אפשר לכמת את התביעות שלנו לכסף.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, חברי המנכ"ל, חבריי חברי הכנסת, ידידיי מהארגון, אני רוצה לומר כי אין ספק שיש פה לרשות החברות ולוועדת הכספים מבחן לא פשוט.

עמיר פרץ: כולנו, אם היינו בתפקידנו אז או לא, שותפים לאחת מההפרטות שעל דעת כולם לא הייתה נעשית.

עמיר פרץ: למעשה, הסיקו מסקנות על גבם של עובדי השקם.

עמיר פרץ: אין שום קשר אם עובד מרוויח שלושת אלפים שקל או עשרת אלפים שקל.

עמיר פרץ: העיקרון של פנסיה תקציבית בחברה שמופרטת גם לא קשור להסכמה של הבעלים החדש.

עמיר פרץ: כדאי שנדע שגם בחברת בזק מעבירים את הכסף לקרן והקרן משלמת את הפנסיה התקציבית.

עמיר פרץ: לא מדובר בנוסחאות בלתי אפשרויות לפתרון הבעיה.

עמיר פרץ: ניתן לפתור את הבעיה.

עמיר פרץ: אי אפשר לומר שרק הקונה הרוויח מהטעות, גם הממשלה הרוויחה.

עמיר פרץ: ירון אומר שלפני שפונים להפרטה ולפני שקובעים תשקיף יש לשבת עם כל הגורמים ובכללם העובדים, ואני מברך על כך.

עמיר פרץ: ירון לא יכול לדעת שהמתנות והשי לחג קיימים בנספח צדדי וחלים על הגמלאים.

עמיר פרץ: אם הוא היה מקיים ישיבה מוקדמת איתם הוא היה מכניס זאת לתשקיף.

עמיר פרץ: אם זה היה נעשה כך אז הקונה היה יכול לומר לירון שהוא לא רוצה שום קשר עם הגמלאים ושיש להוריד או להוסיף לו במחיר.

עמיר פרץ: המחויבות של המדינה כלפי הזכויות מהסוג הזה היא מחויבות שיצרה הון יותר גדול כביכול, שהוצג לפני הקונים שהתמודדו במכרז והמדינה היא זו שמרוויחה בסופו של דבר.

עמיר פרץ: אני לא נכנס לעניין האם החברה נמכרה במחיר טוב או לא משום שהיה מכרז.

עמיר פרץ: המחיר נקבע לפי ההצעות שמקבלים.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, מדובר בעסק מסובך.

עמיר פרץ: יש לנו כתם, אות על מצחנו.

עמיר פרץ: אנחנו פוגשים את האנשים האלה ואני רוצה לומר לכם כי מדובר באלפי אנשים מוכים, וחלקם אף רעבים ללחם.

עמיר פרץ: כל מה שיתנו להם יהיה מהבסיס של שלושת אלפים שקל.

עמיר פרץ: הממוצע של עובד בזק הוא ששת אלפים או שבעת אלפים שקל וכשהוא יוצא לפנסיה תקציבית הוא יוצא עם שבעת אלפים שקל.

עמיר פרץ: עובד שקם יוצא מפנסיה תקציבית עם אלפיים שקל.

עמיר פרץ: תאמינו לי שישבתי שעות זלקינד, ושאלוהים ישמור.

עמיר פרץ: אני לא אומר זאת סתם.

עמיר פרץ: לאחר שהופרטה החברה אני הייתי בתפקיד כיושב ראש אגף לאיגוד מקצועי ומצאתי הסכמים חתומים ולא הייתה לי כל יכולת להזיז אותם.

עמיר פרץ: אני יכולתי לנסות להוציא עוד שק כסף מהבעלים החדשים.

עמיר פרץ: ישבתי עם מר זלקינד לילה שלם, ובסוף הלילה הוא אומר לי: אתה יודע מה?

עמיר פרץ: אני מסכים לתת פיצויים של 200%.

עמיר פרץ: אמרתי לעצמי כי זוהי התקדמות וכמעט יצאתי מאושר מהפגישה.

עמיר פרץ: בצהרים מישהו הסביר לי כי לפי לשונו של זלקינד 200% הם 36% כפול 2.

עמיר פרץ: אצל זלקינד ה- 100% פיצויים שהוא נותן זה רק ההשלמה ל- 72.

עמיר פרץ: ה- 100% זה 28% השלמה ל- 72%, ולכן 200% זה עוד 28%, 56%.

עמיר פרץ: לפי שיטתו של זלקינד אנשים עם משכורת של שלושת אלפים ש"ח, היו צריכים לקבל אלף, אלפיים שקל.

עמיר פרץ: הקרן של 20 מיליון שיפרה במקצת את המצב.

עמיר פרץ: אני יודע שהמצב הוא לא פשוט ואי אפשר עכשיו לשנות כללים ובעלים.

עמיר פרץ: אבל לא יכול להיות שהמדינה שהייתה המרוויחה העיקרית הרוויחה מתשקיף שלא שיקף את זכויות העובדים והגמלאים.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אדוני המנכ"ל, אני מציע שאנחנו נשהה את ההחלטה.

עמיר פרץ: אני גם מציע להקים איזשהו צוות לדון בעניין.

עמיר פרץ: אני מוכן להיות לסייע בכל מה שניתן, אם תרצו אותנו כשותפים אז נעשה זאת בשמחה רבה.

ירון יעקובס: חבר הכנסת פרץ, מה אתה מציע שאנחנו נעשה?

עמיר פרץ: ירון, אני מכיר אותך ואני יודע שכשאתה צריך אתה שופע רעיונות.

עמיר פרץ: יצירתיות היא לא החלק החלש שלך כשאתה רוצה.

עמיר פרץ: אתה אומר שיש בית משפט, ואני אומר לך שהעובדים תובעים את החברה כי אין להם ברירה.

עמיר פרץ: אם המדינה הייתה מדינה הגונה אז היא הייתה אומרת לעובדים תקבעו, כי לכם יש מעמד.

עמיר פרץ: היא הייתה אומרת להם שהיא נותנת להם עשרה מיליון שקל ושהם צריכים להביא לה כתב שיפוי שכל דבר שהם ישיגו בתביעה יחזור אליה.

עמיר פרץ: זו הדרך ההגונה שבה בעלים לשעבר צריכים לנהוג.

עמיר פרץ: ירון, אתה המרוויח העיקרי.

עמיר פרץ: אתה צריך לומר לעובדים: אני רוצה אתכם קדימה, אני אשלם לכם את הכסף שאני חושב שמגיע לכם בגין ההסכם, ואתם תתנו לי כתב שיפוי מראש שכל תוצאה של התביעה תעבור לקופת המדינה.

עמיר פרץ: בעלים לשעבר שמכיר בנזק צריך לנהוג כך משום שזו דרך הגונה.

עמיר פרץ: הם באו אליי וביקשו ממני מיליון שקל כדי שהם יוכלו להשלים את הכסף למניות שהיו להם ממך כדי לקבל 7%, כדי לקבל דירקטור.

עמיר פרץ: נתנו להם מיליון שקל תוך חמש דקות.

עמיר פרץ: הם קנו את המניות כדי להשלים את ה- 7%.

עמיר פרץ: הם הלכו עם כל התותחים שהיו בידיהם עד בית המשפט העליון כדי למנוע מהם להיות שם.

ויצמן שירי: אתה לא מבין מה הסיבה?

עמיר פרץ: אני מבין מה הסיבה, לכן המדינה צריכה לסייע.

עמיר פרץ: המדינה לא יכולה להפקיר ציבור חלש שכזה עד אין סוף.

עמיר פרץ: אני לא מציע לוועדת הכספים לאשר היום את המכירה מבלי שנשמע הצעות רציניות.

עמיר פרץ: אני בטוח שיהיו רעיונות לפתור את הבעיה.

עופר חוגי: במכירת השקם הייתה פשלה אחרי פשלה.

עופר חוגי: במקרה ההורים שלי גרים אחרי בניין השקם ואני ראיתי שהשקם נמכרה במחיר מאוד אפסי, והרוכש עשה מייד פרוייקט נדל"ני משקם.

עופר חוגי: אני חושב שבמכירת שקם היו הרבה פשלות.

ירון יעקובס: אני מציע שלא תקבעו את הקביעות האלה מבלי שאתם מכירים את כל הנתונים.

ירון יעקובס: מבקר המדינה שבדק את העניין הוציא מספר דוחות ביניים והוא לא קבע את הקביעות האלה ולהפך בחלק מהמקרים.

ירון יעקובס: חבר הכנסת חוגי אתה יכול לומר כי לדעתך היו פשלות, אבל תקבע זאת כקביעה גורפת.

ירון יעקובס: מבקר המדינה שבדק את הנושא וימשיך לבדוק אותו, לא קבע קביעות מהסוג שאתם קובעים כאן.

ירון יעקובס: הוא לא קבע שמכירת שקם הייתה תקלה אחת גדולה.

ירון יעקובס: הוא לא קבע שזה פשלה אחרי פשלה.

ירון יעקובס: תיזהרו בניסוחים.

ויצמן שירי: המדינה עשתה פשלה נוראית בקטע מסוים ועובדה שאתה לא חוזר על הפשלה הזו.

ויצמן שירי: מדברים על מניית זהב וזה בדיוק הנושא.

ויצמן שירי: אם למדינה היה אותו מעמד שעליו מדבר חבר הכנסת פרץ אז הכל היה אחרת.

ירון יעקובס: אני מסכים אתכם מראש שאפשר היה לעשות את זה אחרת.

ויצמן שירי: עובדי השקם היו הסטאז' כי שקם הייתה בין ההפרטות הראשונות.

ויצמן שירי: הכל בתום לב, אבל מה לעשות שהכל נעשה בצורה רשלנית.

ויצמן שירי: אם המדינה הייתה דואגת שתהיה לה זכות להתערב אז אני מבטיח שחלק גדול מהדברים שאתה מדבר עליהם, במיוחד בטבלה התחתונה, לא היו נעשים.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת ויצמן, אתה מחליף אותי.

עופר חוגי: אף אחד מסביב לשולחן הזה לא חולק על כך שהעובדים קנו את הזכויות שלהם.

עופר חוגי: המדינה שהייתה הבעלים היא זו שהייתה צריכה לדאוג לעובדים, לא מישהו אחר.

עופר חוגי: היא הייתה צריכה לדאוג לכך שהעובדים יקבלו את מלוא הפיצוי עבור עבודתם במשך שלושים-ארבעים שנה.

עופר חוגי: אם הייתה אז הסתדרות חזקה אז הפשלה הזו לא הייתה מתרחשת.

עופר חוגי: אבל מה לעשות שלא הייתה אז הסתדרות חזקה וגם לא הייתה אז ועדת כספים כפי שהיא היום, אשר יכלו לדאוג לעובדים.

עופר חוגי: אני חושב שחברה ממשלתית צריכה היום לנהוג באחריות ולא למכור את 23% שלה.

עופר חוגי: 23% האלה הם עצם בגרון של אותם בעלים.

עופר חוגי: זה השוט היחידי שנשאר.

עופר חוגי: נכון שהוא היום יכול לעשות מה שהוא רוצה, אבל הוא יודע שיתכן וגורם כלשהו גם יקנה כמה מניות בבורסה.

ויצמן שירי: חבר הכנסת חוגי, אין שוט.

ויצמן שירי: הוא בעל שליטה מלאה.

ויצמן שירי: המדינה לא דאגה ליצור את אותו שוט בצורת מניית זהב.

ויצמן שירי: לא צריך להשלים עם זה שאין שוט, צריך לראות איך אפשר לפתור את הבעיה.

ויצמן שירי: העובדים שבויים בתוך הסכמה שהייתה לפני תשע שנים, עם כל מה שמשתמע, ואף אחד לא ידע.

ויצמן שירי: ועובדה היא שהיום בתהליך ההפרטה לא נעשה דבר בלי תיאום ובלי הסכמה עם העובדים.

ויצמן שירי: אני רואה שהוא מתנהג כמעין דיקטטור בתוך החברה והאחיזה שלו בחברה יכולה להתחזק.

ויצמן שירי: ברגע שאישרנו עקרונית את המכירה אז כל העניין יצא מידנו.

ויצמן שירי: אנחנו לא נאשר את מה שמבקשים מאיתנו.

ירון יעקובס: לוועדה הזו בהקשר הנוכחי יש יכולת משפטית לעזור לעובדים, בין אם יש למדינה 23% ובין אם אין למדינה 23%.

אנה שניידר: יש לה יכולת משפטית להמליץ לשר האוצר לנסות למצוא פתרון.

ירון יעקובס: שנית, צריך לקחת בחשבון מהן המשמעויות אם אנחנו מעכבים את ההחלטה.

ויצמן שירי: מה המשמעות?

ירון יעקובס: המשמעות היא שהאופציה תפקע ופירוש האופציה תפקע הוא שבמחיר שעולה כ- 20 מיליון שקל המדינה עלולה להפסיד, ושום דבר לא קרה.

ירון יעקובס: צריך להכין מכרז היום כדי לקדם את המכרז עד פברואר.

ויצמן שירי: הייתם צריכים לחשוב על זה לפני שהגעתם הנה, ולפני שהגעתם למצב של לוח זמנים צפוץ.

יצחק מויאל: כל הזמן הם באים בדקה התשעים.

ירון יעקובס: לא באנו בדקה התשעים.

ירון יעקובס: אני רוצה שתבינו דבר אחד.

ירון יעקובס: היכולת של הוועדה להמליץ לא קשורה לתהליך היום.

ירון יעקובס: אם אתם סבורים שאתם צריכים לקבל מהמדינה, ובהקשר הזה המדינה זה משרד האוצר, סעד בגלל כל הדברים שאתם מתארים כאן, אז ההליך הזה בין אם הוא יאושר ובין אם הוא לא יאושר פתוח בפניכם.

ירון יעקובס: תבינו גם שאין פה שום הישג במידה והמהלך הזה לא יאושר.

ירון יעקובס: אני סוגר את הספר, אני הולך לרשות ויש לי עוד פרנסה ועבודה.

ירון יעקובס: אתם לא הרווחתם מזה כלום.

ירון יעקובס: המדינה נתקעה ומר זלקינד שמח.

ירון יעקובס: אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים, אבל אתם צריכים לזכור זאת.

ויצמן שירי: אני מציע הצעה ואני מניח שהיא תהיה גם על דעת העובדים.

ויצמן שירי: כפי שעשינו בחברת צים, אנחנו נקבע שאנחנו נשב ונדון בעניין הזה שוב בעוד שבועיים.

ויצמן שירי: בינתיים, במשך השבועיים האלה ועדת הכספים תפנה לשר האוצר ותבקש משר האוצר לבחון דרכים כיצד האוצר יפצה את העובדים.

אנה שניידר: אני מציעה שתמנו צוות.

ויצמן שירי: יושב ראש הוועדה ימנה צוות.

ויצמן שירי: אני מודה לכם הישיבה סגורה.

בשעה 11: 2) שינויים בתקציב לשנת 2000

אלי גולדשמידט: רבותיי, הייתה בקשה שאישרנו אותה מספר 23024 בעניין משרד העבודה והרווחה.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת עופר חוגי ביקש רוויזיה.

אלי גולדשמידט: אני אעשה עכשיו רוויזיה.

אלי גולדשמידט: מי בעד הרוויזיה ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: מי נגד הרוויזיה?

אלי גולדשמידט: הרוויזיה לא התקבלה.

אלי גולדשמידט: האם יש נציג של החטיבה להתיישבות?

אלי גולדשמידט: אין.

אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים להנהלת בתי המשפט.

אלי גולדשמידט: אין נציג.

אלי גולדשמידט: איכות הסביבה, בבקשה.

אלי גולדשמידט: פנייה מספר 26023/5 מעוכבת על ידי חבר הכנסת פריצקי.

עמית לנג: אצלי לא כתוב שזה מעוכב.

עמית לנג: יש פה יתרת עודפים מחויבים משנת 99.

עמית לנג: לפעמים לוקח זמן לאתר את מה שמחויב, כי יש עניין של הוצאה מותנת בהכנסה וכד' ורוצים להיות בטוחים שכל ההכנסה התקבלה, ולכן זה היתרה של 15 מיליון ש"ח שצריך להעביר אותה.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

איוור קרשנר: בחקלאות יש עיכוב של חבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: אני מוריד.

אלי גולדשמידט: הוא מוריד.

אלי גולדשמידט: יש עוד פנייה מספר 72005/6 בנושא החקלאות.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת ליצמן, האם אתה מוריד גם את זה?

יעקב ליצמן: כן.

איוור קרשנר: אנחנו עוברים לתקשורת.

אלי גולדשמידט: נציג האוצר לא פה.

איוור קרשנר: אנחנו עוברים למשרד הפנים פנייה מספר 57015.

עמית לנג: למעשה זוהי פעולה טכנית גרידה.

עמית לנג: הייתה העברת עודפים בפנייה מקבילה לפנייה הזו שהעבירה מזומן.

עמית לנג: זה בסך הכל תקצוב הרשאה להתחייב, במקביל להעברת עודפים במזומן.

עמית לנג: אין העברות עודפים של הרשאה להתחייב.

עמית לנג: העברת עודפים זה רק כסף מזומן, ומאחר וחלק מהעבודות עדיין לא בוצעו אבל כבר התחייבו עליהם היה צריך לשים בתקנה הזו שהעבירו אליה את העודפים את ההרשאה להתחייב.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

איוור קרשנר: בינוי ושיכון, אין נציג בינתיים.

איוור קרשנר: אנחנו עוברים לתמ"ס.

אלי גולדשמידט: פנייה מספר 76021.

אורן גלעד: זה עודפים מחויבים משנת 1999 כספים שלא השתמשו בהם.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

איוור קרשנר: אנחנו עוברים להנהלת בתי המשפט פנייה מספר 08017.

יעקב ליצמן: אני נגד, עכשיו נשמע מה ההסבר.

יולי אלברטון: שינוי פנימי בתקציב משרד המשפטים, הנהלת בתי משפט.

יולי אלברטון: מדובר בהעברה פנימית מהרזרבה הפנימית שלנו לתגבור.

יולי אלברטון: מטרת ההעברה היא תגבור סעיפי קניות של הנהלת בתי משפט וזה בעיקר משני טעמים.

יולי אלברטון: ראשית, בזמן האחרון הם נאלצו לתגבר את מערך האבטחה שלהם בבתי משפט וחייבו את סעיפי הקניות שלהם.

יולי אלברטון: שנית, כל מיני שינויי חקיקה, ובעיקר החוק שדובר עליו כבר פה, חוק נתוני אשראי.

יעקב ליצמן: על מה החוק הזה מדבר?

נחום לנגנטל: זה חוק שיעבור לוועדת הכלכלה.

יולי אלברטון: הנהלת בתי משפט במסגרת ההוצאה לפועל יצטרכו להקים איזשהו מאגר שממנו הם יעבירו נתונים על אשראי.

יולי אלברטון: אנחנו מתגברים אותם בקניות.

יעקב ליצמן: שכנעתם אותי.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

אלי גולדשמידט: אושר עם התנגדות חבר הכנסת ליצמן.

אלי גולדשמידט: פנייה 336, מי מציג את מע"ץ?

אלי גולדשמידט: אין נציג אנחנו עוברים הלאה.

אלי גולדשמידט: תקשורת, אין נציג.

איוור קרשנר: אנחנו עוברים לפנייה 359, איכות הסביבה.

אלי גולדשמידט: 15.5 מיליון ש"ח לסעיף הוצאות פיתוח אחרות במשרד לאיכות הסביבה עבור הוצאות פיתוח שעיקרם עידוד שיטות אופרטיביות לטיפול בפסולת מוצקה ברמת חובב.

אלי גולדשמידט: למה זה עובר מהוצאות פיתוח מיוחדות?

עמית לנג: זה עובר מהוצאות פיתוח מיוחדות משום שבהכנת תקציב 2000 לא היו בטוחים בקצב התקדמות.

ויצמן שירי: אתה יודע מה זה קצב התקדמות?

ויצמן שירי: זה כמו הסיפור של מסוף המטענים שלא יצא ממנו שקל אחד.

ויצמן שירי: 160 מיליון שקל, יש התחייבות של שר האוצר פה בוועדת הכספים.

ויצמן שירי: אתם הוצאתם מכרז ושקל אחד לא ראו מהדבר הזה.

ויצמן שירי: הכל שקרים.

עמית לנג: יש עכשיו התקדמות ויש צורך להתחיל לממן את התכנון של השיקום הסופי.

אלי גולדשמידט: מי בעד ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: אושר.

אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים לפנייה 358 שעניינה גמלאות לנושא משרה.

אלי גולדשמידט: זה לא קשור לחברי כנסת.

יעקב ליצמן: האם אנחנו לא אישרנו אוכלוסייה דומה לפני חודשיים?

סטניסלב שוורצביין: לא.

סטניסלב שוורצביין: הפנייה הזו מעבירה מרזרבה להתייקרויות שהפשרנו את הכסף בעיקר לגמלאות של שופטים בגלל ההחלטה שקיבלה פה ועדת הכספים על חישוב הפנסיה שלהם.

סטניסלב שוורצביין: חישוב ריבית דריבית של הותק.

סטניסלב שוורצביין: זה עיקר הפנייה.

אלי גולדשמידט: יש שאלות?

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

נחום לנגנטל: אדוני היושב ראש, אני רוצה לעכב את מע"ץ.

אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים למשרד התקשורת.

אלי גולדשמידט: מספר פנייה 81005, מיליון שבע מאות ש"ח.

אלי גולדשמידט: קודם זה היה תקציב שוטף ועכשיו זה העברת עודפי תקציב פיתוח לתקציב 2000.

אלי גולדשמידט: מי בעד ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: אושר.

אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים לפנייה מספר 70048 מעוכבת שעניינה בינוי ושיכון.

שי יפתח: מדובר פה על תקצוב של 18 מיליון שקל בהרשאה ו- 16 מיליון שקל בהוצאה המותנית.

שי יפתח: זה פיתוח אתרים חדשים בעיר מודיעין.

שי יפתח: מדובר על אתר "בוכמן" של 536 יחידות דיור, ועל המרכז העירוני הראשי בעיר מודיעין שהוא בעיקר לעסקים ומעט למגורים.

יעקב ליצמן: מה עם העיר אלעד?

שי יפתח: נחתמו הסכמים חדשים גם לאתרים A ו- C בעיר אלעד.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים לפנייה מספר 342-343.

רביב סובול: יש כאן פנייה אחת להעברה של העודפים מסעיף 81 לסעיף 39, כי בשנה שעברה ביטלנו את סעיף 81, והעברנו את כל הכסף לסעיף 39.

יעקב ליצמן: למה על הפנייה הזו לא חתומים הסגנים?

רביב סובול: כיוון שמדובר בהעברה בין סעיפים אז לא הסגנים הם אלה שצריכים לחתום.

אבשלום וילן: אנחנו קיבלנו נייר מהיועצת הכלכלית של הוועדה שמסביר לנו בפעם המי יודע כמה, שיש דבר מאוד לא בריא, שאת תקציב הפיתוח מעבירים לתוך התקציב השוטף.

ויצמן שירי: כן, אבל זה זמני.

ויצמן שירי: יש מימון ראשוני של הפיתוח וברגע שמשווקים הכספים האלה חוזרים למדינה באיזשהי צורה.

רביב סובול: במשרד התקשורת ביטלו את תקציב הפיתוח.

רביב סובול: אם מדובר על השקעה לטווח ארוך אז מגדירים את זה כפיתוח.

רביב סובול: הדברים הקטנים שהיו שם היו תקציב מחשוב של מיליון שקל וקצת השקעה בציוד אגף הספקטרום.

רביב סובול: ולא הצדיקו סעיף תקציבי מיוחד לזה.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

איוור קרשנר: אנחנו עוברים לפנייה 366 שוב משרד התקשורת.

רביב סובול: משרד התקשורת צבר חוב ארנונה של קרוב לשני מיליון ש"ח במהלך שלוש השנים האחרונות בגלל טעויות חישוב של עיריית ירושלים.

רביב סובול: אחרי שלוש שנים נזכרו לבקש את שני מיליון האלה.

יעקב ליצמן: האם הם שילמו ריבית?

רביב סובול: ריבית חלקית.

רביב סובול: הגיעו לאיזשהו הסדר עם העירייה.

יעקב ליצמן: מה ביטלו?

רביב סובול: ברגע שמדובר בטעויות של העיריות אז לרוב מבטלים את הריביות החריגות ומשאירים רק את ההצמדה וגם ריבית רגילה השאירו.

מוסי רז: למה הם צריכים לשלם ריבית?

רביב סובול: עדיין הכסף עובד.

ויצמן שירי: אם הם עשו טעות אז צריך לשלם להם הצמדה, למה ריבית?

ויצמן שירי: האם הם פותחים תוכניות חיסכון בזה שהם לא יודעים לחשב?

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

איוור קרשנר: 361 תמלוגים לנכים.

עמיחי כץ: זה פשוט הפשרת רזרבה להתייקרויות כי התגמולים הם צמודי שכר.

אלי גולדשמידט: בסדר, הדברים ברורים.

אלי גולדשמידט: מי בעד? אושר.

איוור קרשנר: 362 ביטוח לאומי – הפשרת התייקרויות.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

איוור קרשנר: 363 - תשתיות.

גלי תורג'מן: אלה שינויים פנימיים בתוך התקציב של המשרד בעיקר לסגירת גירעונות.

אלי גולדשמידט: גירעונות של מי?

גלי תורג'מן: יש שם גירעון בשכר של המכון הגיאולוגי.

גלי תורג'מן: היה הסכם להעלאת שכר וחלק מהעלויות של ההסכם הזה זה דרך הבקשה הזו וחלק מהעלויות יהיו דרך רזרבה להתייקרויות.

אלי גולדשמידט: מי בעד ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: אושר.

איוור קרשנר: 372 - תיירות.

מאיר פרוש: אני רוצה לשאול שאלה.

מאיר פרוש: איך משרד התיירות נותן לעמותות של הבהאים 25 מיליון שקל בשנה כאשר אין להם ניהול תקין.

מאיר פרוש: ביררתי אצל רשם העמותות ויש להם 13 עמותות ובאף אחת מהן אין ניהול תקין.

גלעד תמרי: מדובר פה בפנייה שהיא למעשה פניית חירום בעיקר לצורך קמפיין תיירות פנים שמשרד התיירות יוצא אליו, פלוס העניין הזה הוא צריך כ- 3.5 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: למה הוא צריך את זה דרך עמותות?

אבשלום וילן: ליד כל מועצה אזורית יש עמותת תיירות והן עושות את כל תיירות הפנים, את הפרסום.

גלעד תמרי: במצב הנוכחי גם הגורמים הפרטיים לא יכולים להעביר להם את ההשתתפות הרגילה ופה מדובר בהגדלת השיעור הסיוע.

גלעד תמרי: יש פה תקציבי MATCHING ובהגדלת ה- MATCHING של משרד התיירות כדי לאפשר לעמותות האזוריות לפרסם.

אלי גולדשמידט: באיזה דרך מחולק התקציב הזה?

גלעד תמרי: יש ועדה במשרד התיירות ובגלל שפה מדובר במצב חירום אז הם יחלקו את הכסף בהתאם לצרכים שהם חושבים שיפתרו בצורה הכי טובה את החזרת תיירות הפנים.

גלעד תמרי: זה עורף התיירות שכיום אפשרי כדי להציל את הענף.

אלי גולדשמידט: למה לא לעשות זאת במרוכז?

אלי גולדשמידט: למה לפזר זאת בין כל העמותות?

גלעד תמרי: יש גם חלק שהוא פרסום מרוכז וזהו קמפיין פרסום ארצי של מיליון וחצי, אבל גם פרסום אזורי.

גלעד תמרי: כל עמותה באמצעות הגורמים הפרטיים שנמצאים שם תצא לקמפיין אזורי וביחד זה יצור איזשהו מאגר ארצי.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

איוור קרשנר: 373 - תיירות.

גלעד תמרי: ההעברה הזו היא העברה קטנה בין תוכניות.

גלעד תמרי: בעקבות מיסת האפיפיור נותרו עבודות שיקום באתר כורזים וצריך עוד חצי מיליון שקל לממן אותם.

גלעד תמרי: קרן קיימת לישראל מונתה כקבלן משנה וחברת החשמל לצורך השיקום.

גלעד תמרי: העבודות הולכות להסתיים.

אלי גולדשמידט: אני לא מבין.

אלי גולדשמידט: חברת החשמל מונתה כקבלן ראשי.

גלעד תמרי: והיא זכאית לבחור קבלן משנה.

אלי גולדשמידט: איך היא בוחרת קבלן משנה?

גלעד תמרי: אני לא יודע בדיוק.

יעקב ליצמן: בכל אופן חברת החשמל קיבלה לבצע את העבודה בלי מכרז.

אלי גולדשמידט: מי יכול לתת לוועדה פירוט מסודר ומאורגן כיצד בוצע כל תהליך הפרוייקט של הכשרת השטח בצפון.

גלעד תמרי: לדעתי חיים רמון.

יעקב ליצמן: אלי, אפשר לבקש שיעבירו לוועדה כמה הממשלה הפסידה או הרוויחה בעקבות ביקור האפיפיור.

יעקב ליצמן: אמרו לנו שהממשלה הולכת להרוויח מהביקור הזה ושיבואו עשרות או רבבות של תיירים.

יעקב ליצמן: לדעתי המדינה הפסידה הרבה כסף מהביקור.

יעקב ליצמן: אם הייתי רוצה לבקש מהממשלה לממן ביקור של רב לא היו נותנים לי.

יעקב ליצמן: האם התיירות השנה עלתה בהרבה?

גלעד תמרי: היו 2.3 מיליון תיירים עד סוף ספטמבר, כאשר הצפי היה שזה יגיע לשלושה מיליון.

גלעד תמרי: לפני שנה היו 3.5 מיליון וזה היה יפה מאוד.

גלעד תמרי: בשנת אלפיים היה גידול של 20% בממוצע של התיירים עד סוף ספטמבר.

גלעד תמרי: לאחר מכן התיירות ירדה, אבל עדיין זו אמורה להיות שנת שיא בתיירות, אבל לא הרבה כמו שראינו.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

איוור קרשנר: 374 תשלומי ריבית, אין רפרנט.

אלי גולדשמידט: אני לא אדון היום בסמיקונדקטור.

אלי גולדשמידט: אני חושב שבהעברה של 250 מיליון דולר אנחנו צריכים לקבל פה לפחות רמה של מנכ"ל משרד, עם כל הכבוד אליך.

אלי גולדשמידט: לא היה איכפת לי גם שתביא מישהו מהאוצר.

אלי גולדשמידט: אני חשוב שזה נושא מאוד חשוב וראוי אבל אני חושב שמבחינה ציבורית ועדת הכספים צריכה לקבל תמונה יותר רחבה כאשר מדובר בהיקף כזה של סכום.

אלי גולדשמידט: אני מבקש שמחר יבוא יואל נווה וראובן חורש ואתה אחראי לזה.

אלי גולדשמידט: תקבלו את זה ברוח טובה.

אלי גולדשמידט: זה לא בשביל להכשיל, אלא זה בא כדי לקיים דיון כהלכתו, הסכום הוא כל כך גדול.

איוור קרשנר: 375 – איכות הסביבה.

עמית לנג: שינויים פנימיים בתקציבי עדיפות של המשרד לאיכות הסביבה.

עמית לנג: אין פה שינויים מהותיים.

עמית לנג: זו בסך הכל העברה בין סעיפי התפעול.

עמית לנג: היכן שיש חוסר ביצוע למקומות שיש יותר ביצוע וכדומה.

אלי גולדשמידט: מי בעד ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: אושר.

איוור קרשנר: 377 – משרד הפנים.

עמית לנג: זו פניית סוף שנה .

עמית לנג: זה תקציב התפעול של המשרד ושינויים פנימיים מסעיף לסעיף.

עמית לנג: זה לא משהו מהותי.

עמית לנג: אין פה תקצוב ספציפי של דברים מסוימים.

עמית לנג: לא מדובר ברשויות המקומיות אלא בתקציב התפעול עצמו של המשרד.

אלי גולדשמידט: מי בעד ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: אושר.

אלי גולדשמידט: תודה.

איוור קרשנר: 382 – לשכת הנשיא.

אלי גולדשמידט: אני מוחה את זה שאנחנו צריכים לאשר את מנכ"ל בית הנשיא.

אלי גולדשמידט: מה לנו ולאישור מנכ"ל בית הנשיא.

אלי גולדשמידט: מה לוועדת כספים ולאישור מנכ"ל בית הנשיא?

אלי גולדשמידט: מה היתרון שלי, שלנו, כוועדת כספים על מישהו אחר?

סמדר אלחנני: אין מישהו אחר שיעשה את זה.

אלי גולדשמידט: אין דבר כזה שאין מישהו אחר.

אלי גולדשמידט: מה זה שייך לנו?

אלי גולדשמידט: אני בעד להעביר את זה לוועדת רביבי ולא לנו.

יעקב ליצמן: אני מציע שאנחנו נאשר את כל המנכ"לים.

אלי גולדשמידט: אם היה נוהל בכנסת כמו בסנאט האמריקאי שבו עושים HEARING וחוקרים את המועמד שתי וערב, אז בסדר, אבל שיעשו את זה על כל מינוי.

אלי גולדשמידט: אבל פה לקחו רק שני מינויים.

יולי אלברטון: שינוי פנימי של סוף שנה בתקציב של לשכת הנשיא.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: אושר.

איוור קרשנר: 397 – משרד ראש הממשלה, בקשה 04-048.

יולי אלברטון: ישנם שלושה סעיפים מהרזרבה הכללית.

יולי אלברטון: הסעיף הראשון מדבר על העברת 700 אלפי ש"ח לפעילות חטיבת החברה והתפוצות בלשכת השר לענייני תפוצות.

ויצמן שירי: זה כסף קטן.

אביעד פרידמן: התוספת נועדה לשתי מטרות.

אביעד פרידמן: אנחנו הגברנו עכשיו את כל הפעילות בנושא אנטישמיות.

אביעד פרידמן: עד היום מדינת ישראל לא הקציבה שקל לנושא הזה, בניגוד למדינות אחרות.

אלי גולדשמידט: מה המדינה תעשה בנושא אנטישמיות?

אביעד פרידמן: בחמישי בדצמבר אנחנו הולכים לעשות כנס בנושא אנטישמיות באינטרנט ואני מזמין את כולכם.

אלי גולדשמידט: מהמעט היכרות שיש לי אני יכול לומר שמי שנוטה לאנטישמיות במיוחד בגרמניה, זו לא בדיוק האוכלוסייה של גולשי האינטרנט.

אביעד פרידמן: לא בונים אתר אינטרנט.

אביעד פרידמן: זה חלק מהכסף.

אביעד פרידמן: חלק מהכסף זה העברות של סוף שנה מסעיף לסעיף.

אלי גולדשמידט: אני מוכרח לציין כי השר מלכיאור מופיע יפה מאוד בחו"ל.

אביעד פרידמן: עם כל ביטול התיירות אנחנו מביאים עשרת אלפים סטודנטים החל מ- 24 לדצמבר.

אלי גולדשמידט: מי בעד ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: מי נגד?

אלי גולדשמידט: אושר בהתנגדותו של ליצמן.

יולי אלברטון: פנייה 424 היא פנייה גדולה של משרד ראש הממשלה והיא פנייה טיפוסית לסוף שנה.

יולי אלברטון: הכל פה העברות פנימיות מתקנה לתקנה.

יולי אלברטון: איפה שיש תת ביצוע שמים כסף.

יעקב ליצמן: אני לא מבין.

יעקב ליצמן: כאן אתם מורידים ממינהלת השלום 900 אלף שקל ושם אתם מוסיפים.

יעקב ליצמן: תחליטו מה אתם רוצים.

יולי אלברטון: זה בסך הכל סדרי עדיפויות פנימיים.

יולי אלברטון: יש שני סעיפים נפרדים.

יולי אלברטון: יש את מינהלת השלום ויש נסיעות ראש הממשלה לחו"ל, בלי קשר אחד לשני.

יולי אלברטון: התקציבן שלנו לוקח 900 אלף שקל ממינהלת השלום בשביל לכסות את הגירעון שנוצר לו בגלל נסיעות ראש הממשלה לחו"ל, וההעברה של שני מיליון מכסה את זה חזרה.

יעקב ליצמן: יש רק הסבר אחד לעניין הזה.

יעקב ליצמן: ביום ראשון בבוקר כאשר היה מתח החליטו להוריד, וביום שני בבוקר כאשר היה יותר טוב החליטו להוסיף.

יולי אלברטון: זה לא בדיוק כך.

יולי אלברטון: זו טכניקה.

אלי גולדשמידט: מי בעד ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: אושר בהתנגדות של ליצמן.

אבשלום וילן: אנחנו מממנים פמליה גדולה שמצטרפת לנסיעות של ראש הממשלה וזה לא לעניין.

אבשלום וילן: צריך לבוא שם בדברים ולהבהיר שיש פה עניין לא רק של צניעות אלא גם עניין של שימוש בכספי ציבור.

אבשלום וילן: אין שום סיבה ש- 37 אנשים ייסעו עם ראש הממשלה.

אבשלום וילן: שנית, עניין האבטחה ואני חושב שגם פה זה מוגזם.

אבשלום וילן: מדובר פה בהוצאות עתק וגם פה צריך לחסוך כסף.

אבשלום וילן: תאמינו לי שאין שום סיבה.

איוור קרשנר: פנייה מספר 336 – מע"ץ.

אלי גולדשמידט: מי רצה לעכב את מע"ץ?

נחום לנגנטל: אני מבקש לעכב את מע"ץ.

אלי גולדשמידט: למה?

נחום לנגנטל: יש לי התדיינות מסוימת עם משרד התחבורה.

אלי גולדשמידט: בסדר, אנחנו דוחים את זה.

אלי גולדשמידט: נחום אני לא מביא את זה להצבעה.

ויצמן שירי: אני מציע שאתה תביא להצבעה והוא יגיש רוויזיה ולא נעלה את זה עוד הפעם כדי שהוא יגמור את העניין.

ויצמן שירי: זה בסדר גמור.

אלי גולדשמידט: ואז אני לא חותם עד שאתה מסדר את זה.

ויצמן שירי: בדיוק.

הילה אייל: איוור, האם אתה יכול לבדוק מה עם הפנייה של מע"ץ המעוכבת מספר 28?

איוור קרשנר: הוא ביטל.

הילה אייל: הפנייה הזו היא פנייה של סוף שנה, העברה בין כבישים בתקציב הפיתוח של מע"ץ.

מוסי רז: בין איזה כבישים?

הילה אייל: זה פשוט לפי קצב התקדמות ביצוע.

הילה אייל: לכביש עוקף אחד מורידים 50 אלף שקל.

הילה אייל: אין פה כלום.

הילה אייל: קצת פחות לטרון, קצת יותר באר שבע.

אלי גולדשמידט: מי בעד ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: מי נגד?

נחום לנגנטל: אני מבקש רוויזיה.

אלי גולדשמידט: הוא מבקש רוויזיה והוא יודיע אולי הוא יוריד אותה.

חיים פרננדס: פנייה 33043, העברת 13 מיליון ש"ח עודפים מחויבים משנת 99 לשנת 2000 מחטיבה להתיישבות.

מוסי רז: לפני חודשיים העברנו פה 16 מיליון לחטיבה להתיישבות.

מוסי רז: אני שאלתי למה הכסף נועד?

מוסי רז: אמרו לי: תקבל תשובה היום.

מוסי רז: לא קיבלתי תשובה באותו היום.

מוסי רז: צלצלתי ודיברתי שם עם מי שהיה צריך לדבר ואמרו לי: אחרי החגים.

מוסי רז: האם החגים עברו?

מוסי רז: אולי אתם יודעים יותר טוב ממני אם החגים עברו.

אלי גולדשמידט: אני מציע שאנחנו נאשר את הבקשה, אבל אתה תבקש רוויזיה אם לא יחזירו לך תשובה.

אלי גולדשמידט: אולי יחזירו לך תשובה מספקת.

נחום לנגנטל: אני אומר הפוך.

נחום לנגנטל: אני פונה לחבר הכנסת מוסי רז להשאיר את זה כי זה עדיין עודפים מחויבים.

נחום לנגנטל: על אחריותי תוך שבוע אני מביא לך את הרשימה גם של 13 מיליון וגם של ה- 16 מיליון.

חיים פרננדס: גם לגבי ה- 13 מיליון וגם לגבי ה- 16 מיליון זה לפיתוח אמצעי תשתית יצוא.

חיים פרננדס: אם הם עוזרים להם בהנחת תשתיות, בהנחת קווי מים, אם זה בבנייה.

אלי גולדשמידט: יש גם עכשיו מצב חדש.

אלי גולדשמידט: הם עובדים לפי חוזה עם חשב מלווה, נכון?

חיים פרננדס: כן, יש להם חשב מטעם האוצר.

אלי גולדשמידט: זה לא מה שהיה בעבר.

אלי גולדשמידט: יש מהפיכה שלמה בכל הטיפול בנושא.

אלי גולדשמידט: מי בעד ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: מי נגד?

אלי גולדשמידט: אושר בהתנגדותו של חבר הכנסת מוסי רז.

אלי גולדשמידט: אני נועל את הישיבה, תודה רבה לכם.