ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 179, 2000-10-26 10:00

אלי גולדשמידט: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

אלי גולדשמידט: אני מברך את כל אלה שהגיעו, על פי הזמנתנו.

אלי גולדשמידט: לפני כעשרה ימים קיבלתי מכתב מנשיא התאחדות התעשיינים, עודד טירה, הנמצא כאן, ובו פניה לקיים דיון דחוף על ההשלכות של המצב הביטחוני הבעייתי על הכלכלה.

אלי גולדשמידט: זה נכון וסביר שבתחילה מטפלים בעניינים האקוטיים והמיידיים, בביטחון של האזרחים, ומטבע הדברים, המצב הכלכלי נדחק קצת לקרן זווית.

אלי גולדשמידט: אין ספק שהמשבר הפוליטי-מדיני לא פוסח על הכלכלה.

אלי גולדשמידט: הוא לא מבשר טובות לאף ענף בענפי המשק, אך יש ענפים שנמצאים בחזית הפגיעה, בגל הראשון שלה, ויש ענפים שמקבלים את גלי ההדף בשלבים מאוחרים יותר, ובהיקפים קטנים יותר בהתחלה עם הזמן זה יכול רק להחמיר.

אלי גולדשמידט: הזמנו לכך נציגים של מרבית ענפי המשק, מהסקטור הפרטי, ואני מברך על כך שמנכ"לי המשרדים הממשלתיים החליטו להגיע לכאן בפורום כל כך מכובד.

אלי גולדשמידט: גם מנכ"ל משרד האוצר פה, וגם ראש אגף התקציבים, מנכ"לי משרדי התמ"ס, החקלאות, התיירות.

אלי גולדשמידט: גם חברי הכנסת נמצאים פה בהרכב די מכובד.

אלי גולדשמידט: הדבר מעיד על חשיבות הנושא.

אלי גולדשמידט: אני לא פרשן ביטחוני או מדיני, אך לאיש במדינת ישראל אין יכולת לנבא מתי המשבר הזה ייגמר.

אלי גולדשמידט: מעובדה זו צריכה להיגזר מסקנה שהנחת העבודה של משרדי הממשלה צריכה להיות שהמשבר יימשך הרבה זמן.

אלי גולדשמידט: לבשורות טובות תמיד יש זמן.

אלי גולדשמידט: הבעיה היא להקדים תרופה למכה, ולראות איך אנו נערכים למשבר.

אלי גולדשמידט: יש ענף אחד, שגם אם מחר בבוקר המשבר יסתיים, ניתן לומר כבר שיש לו עוד מספר חודשים לא קטן שבהם הוא יהיה בבעיה גדולה, וזה ענף התיירות.

אלי גולדשמידט: בענף התיירות, העובדה שהמשבר מסתיים לא מחדשת באופן מיידי את ביטולי כל ההזמנות שנעשו.

אלי גולדשמידט: יש ענפים אחרים, שישנו בהם תהליך מודרג יותר.

אלי גולדשמידט: אנחנו מזהים היום שורה של נושאים אקוטיים.

אלי גולדשמידט: הנושא הראשון, אם כך, הוא נושא התיירות, ברמה של בתי מלון שנסגרים, או שיוצאים לחופשה, נסגרים באופן זמני או מצמצמים פעילות עד רמה מאד נמוכה.

אלי גולדשמידט: יש שתי דרכים לפעול בנושא התיירות.

אלי גולדשמידט: דרך אחת היא לנסות ולשכנע, לעשות יחסי ציבור בעולם ולגרום לכך שאנשים יגיעו לכאן למרות המצב.

אלי גולדשמידט: מידת ההצלחה של מאמץ כזה היא מפוקפקת.

אלי גולדשמידט: מדינת ישראל כרגע אינה מוקד מועדף לתיירות, וזאת בשנה שהיתה אמורה להיות שנת שיא, שנת המילניום על כל המשמעות שלה.

אלי גולדשמידט: עד לסוף השנה היה צפי להרבה מאד תיירות.

אלי גולדשמידט: השאלה היא מה עושים עם אותה קבוצת בתי מלון, ועם אותם ענפים שנמצאים על יד העניין הזה, הענפים שנסמכים על התיירות.

אלי גולדשמידט: ענף נוסף שנפגע הוא ענף הבנייה.

אלי גולדשמידט: בעניין הזה, ענף הבנייה וענף החקלאות סובלים כרגע מסוג של בעיה דומה, בנושא של היעדרם של עובדים פלשתינאים, הן מאתרי הבנייה והן מהחממות בחקלאות.

אלי גולדשמידט: העניין יוצר קושי מאד אקוטי בענפים אלה – בגמר בנייה, גמר מבנים, ואם בחקלאות – קטיף ההדרים.

אלי גולדשמידט: הנושא הרביעי, על פי נתונים שהועברו אלי – הרבה תעשיינים, שחלק מהיצוא שלהם כלל מכירות לשטחים, נפגעו באופן ישיר בתהליך הזה, בצורה מאד משמעותית.

אלי גולדשמידט: יש במדינת ישראל מנגנון שאמור לפצות על נזקים מהסוג הזה.

נחום לנגנטל: יש מקום אחד שסובל מאד מהמצב, והוא אזור יהודה ושומרון.

נחום לנגנטל: קח לדוגמה את המדרשות.

נחום לנגנטל: אסור היום לבוא ולבקר שם.

אלי גולדשמידט: אני מדבר על ההיבט הכלכלי הישיר.

אלי גולדשמידט: אין ספק שאזור התעשייה ברקן, שנמצא בלב השטחים, או אזור התעשייה בעטרות, שנמצא ליד צומת איו"ש, מצבם בעייתי במיוחד.

אלי גולדשמידט: במדינת ישראל יש מנגנון טכני לפיצוי, שמופיע בחוק מס רכוש.

אלי גולדשמידט: ביקשתי מהיועצת המשפטית של הוועדה, אנה שניידר, להכין לנו חוות דעת.

אלי גולדשמידט: הסתבר שחוות הדעת שהיא נתנה לי, והיא נמצאת לפניכם, לא מפתיעה.

אלי גולדשמידט: ניסיתי לבדוק מה המנגנונים של פיצוי כאשר מדובר בנזק עקיף.

אלי גולדשמידט: נזק עקיף משולם במדינת ישראל כאשר ישנם נזקים עקב פעולות מלחמה, בהנחה שאנחנו מדברים כרגע על העניין עם הפלשתינאים.

אלי גולדשמידט: אני לא מדבר כרגע על עימותים שהיו עם ערביי ישראל - אני שם את זה כרגע בצד.

אלי גולדשמידט: בהנחה שזה יוגדר כ "נזק מלחמה", אנחנו מדברים על פיצוי אך ורק למה שמוגדר כ "אזור ספר".

אלי גולדשמידט: לצורך הדיון, אם יש לנו בית הארחה בגבול הצפון, הוא היום בר יכולת להגשת תביעה לפיצויים על נזק עקיף שנגרם לו כשמפסיקים להגיע אליו תיירים, משום שאזור הצפון מוגדר כ "יישוב ספר".

אלי גולדשמידט: לעומת זאת, אם בגילה היה בית מלון, ובוודאי בתי מלון בירושלים – אין להם שום אפשרות להגיש תביעה לנזק עקיף, משום שהם אינם בחזקת "אזור ספר", משום ששר האוצר לא הכיר בהם כאזור ספר.

אלי גולדשמידט: אבסורד דומה היה קיים גם בתקופת מלחמת המפרץ.

אלי גולדשמידט: בתקופה הזו, דווקא הפריפריה היתה שקטה, כי שם לא נפלו טילים, אך היא היתה בחזקת ספר.

אלי גולדשמידט: תל אביב, שהופצצה, לא היתה זכאית לפיצוי מכוח הגדרה של "אזור ספר".

אלי גולדשמידט: אמרתי כבר בתקשורת, שאני חושב שאפשר היה, בסיטואציה הנוכחית, להקים פורום חירום, שמשתתפים בו: נציגי הממשלה, נציגי הגופים הכלכליים המרכזיים במשק, ונציגי ההסתדרות.

אלי גולדשמידט: זה צריך להיות פורום שיתכנס באופן שוטף, ולא באופן ספורדי, כפי שזה נעשה היום, שאנשי ענף מסוים נפגשים עם שר כזה או אחר.

אלי גולדשמידט: זה צריך להיעשות בצורה מלוכדת ומאוחדת, מעין "מינהלת" לתקופת החירום.

אלי גולדשמידט: אני חושב שהממשלה – ואני קורא בזה לראש הממשלה ולשר האוצר – לאחר 3 או 4 שבועות של משבר, הממשלה, או ועדת השרים לענייני כלכלה, חייבים לקיים ישיבת ממשלה בנושא הזה.

אלי גולדשמידט: מוטב שזה ייעשה מוקדם ככל האפשר, על מנת שהדברים יוצגו, ושיינתנו פתרונות אפשריים.

אלי גולדשמידט: יכול מאד להיות שגם התקציב שעומד להיות מוגש לנו בתחילת השבוע הבא, צריך להשתנות, כתוצאה משינוי סדרי עדיפויות פנימיים, אם אנחנו מדברים על הסטה של מאות מיליונים לצרכים אלה ואחרים.

יצחק כהן: גם ההיערכות היא שונה.

יצחק כהן: מה ששמענו כאן לגבי התקציב לפני שבועיים, לא לקח בחשבון את המצב הנוכחי.

אלי גולדשמידט: יש מקום לשקול שורה של צעדים.

אלי גולדשמידט: למשל: דחייה של תשלומי ארנונה, דחיית תשלומי מס, אולי, במצבים מסוימים.

אלי גולדשמידט: בחקלאות ובבנייה יש בעיה קשה מאד של עובדים זרים, שצריכה לקבל פתרון.

אלי גולדשמידט: אני חושב שצריך לקום פורום, ושהממשלה צריכה לדון בעניין הזה כדבר דחוף.

אלי גולדשמידט: הגיע זמן לדון בהשלכות הכלכליות, ואז להתחיל לראות כיצד אנחנו יכולים לכסות ולשפות לפחות על חלקו של הנזק, גם, בין היתר, בדרך של שינוי חקיקה, בנושא חוק מס רכוש.

אבשלום וילן: לפני תקופה קצרה אישרנו פה רשימות של יישובי קו עימות, ומה רצה הגורל?

אבשלום וילן: לפני שבוע התבצעה חדירה בשני יישובים שהם במרחק של כמה מאות מטרים מהגדר, ושמרו שם בשער אנשים בני שבעים, בקיבוצים דן ודפנה, ולא נתנו תשובה.

אבשלום וילן: השאלה היא האם אנו, כוועדה, מסוגלים גם לקבל חופש תמרון כזה, כי לא יעלה על הדעת שימשיכו לשמור שם בני שבעים ותהיינה חדירות.

אלי גולדשמידט: זה שייך לנושא אחר, לנושא השמירה ביישובים.

אלי גולדשמידט: אנחנו נשמע את מנכ"לי המשרדים, חברי הכנסת, ונציגי המגזר העסקי.

אלי גולדשמידט: נפתח עם מנכ"ל האוצר.

אבי בן בסט: הייתי רוצה לשמוע קודם על הפגיעה והנזקים מפי הסקטורים השונים, ולהעיר הערות רק אחר כך.

אבי בן בסט: בראש ובראשונה באנו לשמוע, אך יש לנו גם דברים לומר.

עודד טירה: נמצאים פה גם ראשי המגזר העסקי שנפגע כתוצאה מהמצב.

עודד טירה: אני רוצה להודות ליושב הראש על היוזמה, שאני חושב שהיא חשובה, במיוחד בעידן חירום, כאשר המגזר העסקי אמור לגבות את הממשלה במהלכים שהיא עושה, ולכן לא יכול ליילל כל הזמן.

עודד טירה: היוזמה הזו, ללכת ולבחון בצורה מקצועית ורצינית, את הסוגיות שעל הפרק עם מנכ"לי המשרדים, היא חשובה ביותר היום.

עודד טירה: אנחנו לא מייללים.

עודד טירה: אנחנו לא מבקשים עזרה בתקשורת, ולא מפריעים לממשלה במהלכים שלה.

עודד טירה: חלק מהסוגיות שאעלה שייכות גם לשאר המגזרים.

עודד טירה: היצוא הישראלי לשטחים נאמד בכ-8 מיליארד שקלים.

עודד טירה: קיימנו אתמול בהתאחדות התעשיינים דיון נשיאות, והחלטנו, כעמדת ההתאחדות, להתנגד להפרדה כלכלית, מהטעמים שכבר ציינו בהרבה מאד מקרים, אך הנימוק העיקרי הוא להשאיר מצע של שילוב אינטרסים בינינו לבין בני הברית הפלשתינאים, שהם למעשה המגזר העסקי הפלשתינאי, מצע להמשך תהליך השלום.

עודד טירה: זאת, לצד הפרדה פיזית וביטחונית, אם יש צורך, והחזרת ההרתעה, וכל המהלכים הקשים שאולי צריך לנקוט בהם.

עודד טירה: אני לא נכנס לזה, זה עניין פוליטי.

עודד טירה: אני מדבר על המשך המצע של המשך מערכת היחסים הכלכלית עם הפלשתינאים.

עודד טירה: הנושא השני הוא נושא האשראי.

עודד טירה: מאחר ויש מצוקת אשראי בחלק מהתעשיות והמגזרים העסקיים שעובדים עם הפלשתינאים, חלק מהכספים אינם משולמים, בעטיה של מדיניות של בנק או בעטיה של מדיניות הפלשתינאים, וחלק מהצ'קים, שפדיונם מחייב קשר בין בנק ישראלי לבנק פלשתינאי – לא מתממשים היום.

עודד טירה: יש חובות אבודים.

עודד טירה: אנחנו מציעים לקזז את התשלומים שמגיעים לפלשתינאים: לשמור אותם בקרן, שבאמצעותה נוכל, יותר מאוחר, או לתת הלוואות גישור למי שנקלע למצוקת אשראי, או לפצות על חובות אבודים.

עודד טירה: העניין הזה ילך ויגבר.

עודד טירה: לי לבדי יש אשראי של 12 מיליון שקלים, שחייבים למפעל שלי בגין מכירות בשטחים.

עודד טירה: המחסור בעובדים הוא הרבה יותר מטריאלי אצל הקבלנים והחקלאים.

עודד טירה: אצלנו מדובר ב- 6,700 עובדים פלשתינאים שעובדים בתעשייה.

עודד טירה: אנחנו לא רוצים 6,700 עובדים זרים.

עודד טירה: אנחנו רוצים רק אלף עובדים מקצועיים, שכל אחד מהם יאפשר לקחת יותר עובדים מהמגזרים האחרים, אחר כך, מהסקטור הישראלי, אך אותם אלף עובדים הם דבר חיוני.

עודד טירה: בלעדיהם לא נוכל להגביר את התעסוקה ולא נוכל לפצות את המפעלים על האובדן של התפוקות ושל המכירות בגין אי ייצוא.

עודד טירה: יש אזורי תעשייה שנמצאים במצור.

עודד טירה: אזור התעשייה עטרות.

עודד טירה: יש עוד אזור תעשייה שהוא כמעט במצור: ברקן.

עודד טירה: ישנם אזורי תעשייה אחרים, שחלקם נפגע ישירות.

עודד טירה: אנחנו גם מציעים ליצור תמריצים של העסקת עובדים ישראלים במקום הפלשתינאים, בשתי צורות: האחת, להחמיר את התנאים של מענקי אבטלה, והשניה – אנחנו מציעים לשקול לעודד באופן אקטיבי, על ידי סבסוד ממשלתי, החזרת עובדים ממעגל האבטלה למעגל העבודה.

עודד טירה: יש גם צמצום דרסטי במכירת מוצרים לשטחים, ויש בעיות לוגיסטיות שקשורות בכך.

עודד טירה: אתה מאבד קשר עם הסיטונאי שלך, עם הלקוח הסופי שלך.

עודד טירה: אנחנו מציעים שתהיה כתובת, ממשלתית או ביטחונית, שאליה יהיה אפשר לפנות ובאמצעותה יהיה אפשר לחדש את הקשרים, ייתכן שדרך אזורים B ו- C, ואולי גם דרך אזורי A.

עודד טירה: כרגע הלוגיסטיקה מקשה, חרף רצון הלקוח לקנות את המוצר.

עודד טירה: דבר אחרון – אנחנו נמצאים היום בתקופת חירום, אך היא מתווספת לשורה של הרבה מאד מכות נוספות שקיבלנו קודם: שחיקת היורו, מחירי האנרגיה, השחיקה שנגזרת מכך ברווחיות הייצוא.

עודד טירה: יש תחילת תפנית בכלכלות האירופאיות.

עודד טירה: המצב הזה הוא תוספת על מה שאנחנו כבר סופגים.

עודד טירה: אנחנו מציעים בהקשר הזה שני דברים: האחד, שתצא קריאה לעידוד רכישת מוצרי תוצרת הארץ היום, מוצרי כחול-לבן, גם ממערכת הביטחון וגם מהמערכת הממשלתית, ובסופו של דבר גם מהמגזר הפרטי, ופה אנחנו נפעל, על מנת שבעת חירום על אחד יתרום את הכסף שישנו על מנת לעודד את התעשייה.

עודד טירה: דבר אחרון, ואולי הכי חשוב: אנחנו קוראים פה להקפאת שכר ריאלי במשק לתקופת המשבר, החל מהבכירים וחלה בבעלי שכר מינימום.

אלי גולדשמידט: אתם תהיו מוכנים לעשות את אותו הדבר גם בסקטור הפרטי?

עודד טירה: נוכל להטיף לכך, אבל אנחנו לא טוטליטריים.

עודד טירה: אנחנו הולכים לקראת תקופה שלא רק שהרווחיות תישחק אלא שההפסדים יגברו.

עודד טירה: אנחנו קוראים לגיבוש אמנה חברתית כלכלית בין הממשלה, ההסתדרות והמעסיקים, שתביא לכך שתהיה תקופה שבה לא נקום בכל בוקר מול פרץ כזה או אחר של חקיקה פופוליסטית.

אורי דורי: אני אתמקד בכמה בעיות.

אורי דורי: הענף שלנו נמצא לאחר חמש שנים של מיתון.

אורי דורי: לפני חודשיים היה נדמה שהנה הוא מתייצב, ומתחיל להתרומם.

אורי דורי: מהענף הזה מתפרנסות היום 200 אלף משפחות ישראליות: 115 אלף עובדי אתר ישראלים, ועוד כ- 83 אלף העובדים בתעשיות הנלוות.

אורי דורי: התעשיות הנלוות הן חברות הבטון, שהן בעצם חלק בלתי נפרד מהענף, אך בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הן נספרות אחרת.

אורי דורי: יש בענף 32 אלף עובדים זרים, והערכה שלנו של 40 אלף פלשתינאים.

אורי דורי: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מעריכה אותם ב- 33 אלף עובדים.

אורי דורי: מתוך ה- 40 אלף האלה, 21 אלף פלשתינאים הוגדרו כ "חסיני סגר" או בעלי רשיונות ספציפיים, ואנחנו מעריכים שעוד כ- 20 אלף של לא חוקיים, או כאלה שלא הוציאו רשיונות.

אורי דורי: הפגיעה המיידית בענף היא בחוסר של אותם 40 אלף פלשתינאים.

אורי דורי: הפלשתינאים והעובדים הזרים עסקו אצלנו במה שמוגדר כ "עבודות רטובות": טפסנות, ברזלנות, עבודות גמר בתחום טיח וריצוף.

אורי דורי: אלה הם ארבעת המקצועות הקלאסיים שבהם עוסקים הזרים היום, ובהם עסקו הפלשתינאים, כאשר העובדים הישראלים עוסקים בכל שאר העבודות: המקצועות האלקטרו מכניים, כל העבודות היבשות – קירות גבס, הפעלת ציוד, מפעלים טרומיים, ומקצועות הניהול.

אורי דורי: אם נבדוק אחורה, משנת 96 עד היום, נראה שכאשר ירד היקף הבנייה בסדר גודל של 30 אחוז, ירדו במקביל מספר העובדים בענף, גם מספר העובדים הזרים: מ- 74 אלף ל- 32 אלף, וגם במספר הישראלים: מ- 150 אלף, ל- 115 אלף.

אורי דורי: בבדיקה עם שירות התעסוקה מצאנו שיש היום כ-3,600 עובדי בניין מובטלים.

אורי דורי: בשיחה עם אנשי שירות התעסוקה ביקשנו מהם להפנות אותם אלינו.

אורי דורי: הקמנו מערך חירום אצלנו לקליטתם באופן מיידי.

אורי דורי: לא בטוח שהם אכן קיימים, אך אנחנו יוצאים מתוך הנחה שאכן זה המצב.

אורי דורי: כדי לסבר את האוזן, אסביר לכם מה קרה בענף:

אורי דורי: מפעלי הבטון ירדו בתפוקה המיידית ב- 30 אחוז, כי לא היו אנשים שייקלטו את הבטון שהם מייצרים באתרים.

אורי דורי: המשמעות היא שבתוך חודשיים נמצא את כל שרשרת הייצור נעצרת ברמה של 30 אחוז.

אורי דורי: אם בודקים את הנזק לענף, או למשק הלאומי, המספר הוא סדר גודל של כמיליארד ₪ לחודש.

אורי דורי: ניסינו למצוא ולשקלל מה יכול להוציא את הענף מהמשבר, בהנחת יסוד של ההזמנות הנוכחיות ורמת הייצור הנוכחית.

אורי דורי: בדקנו ומצאנו שאם יאושרו לנו 20 אלף עובדים זרים נוספים על ה- 32 אלף שישנם היום, נוכל להתגבר על המחסור באותם 40 אלף פלשתינאים.

אורי דורי: אתמול, בשיחה עם שר העבודה, אמרתי שאנחנו מוכנים לקחת 6,000 עובדים לא מקצועיים בגילאים הרלבנטיים, ולהעביר אותם במערכת של הכשרה מקצועית.

אורי דורי: יש לנו מערכת כזו, ולאורך השנים הכשרנו בה כ- 80 אלף עובדים.

אורי דורי: אני רוצה להזכיר לכם שזה ענף שקלט 75 אלף עובדים במהלך חמש שנים, משנת 90 עד 95.

אורי דורי: אנחנו מוכנים להכשיר את העובדים האלה, ובדרך זו לסגור את הפער של 40 אלף פלשתינאים שחסרים לנו.

אורי דורי: הנחת העבודה שלנו היא שכנראה אותם עובדים לא יחזרו לעבודה, לפחות לא בשנה הקרובה.

אבי רוזנטל: ענף התיירות הוא הראשון להיפגע, באופן אוטומטי, מהמצב, כי הוא הכי רגיש לכל הנושאים הביטחוניים.

אבי רוזנטל: ענף התיירות היה בשיא העונה, ושנת 2000 עם ביקור האפיפיור והצליינות היתה שנה של שיא.

אבי רוזנטל: היינו בתקופת החגים, תקופה בה יהודים באים לכאן מחו"ל, וישראלים עושים את החופשות שלהם בחו"ל.

אבי רוזנטל: עד ה- 29 לספטמבר היה גידול של 30 אחוז בתיירות לישראל.

אבי רוזנטל: מתאריך זה ועד היום יש מקומות שירדו לתפוסה של אפס, ויש מקומות שירדו ל- 10 אחוז.

אבי רוזנטל: מי שמחזיק לעת עתה מעמד זה אזור ים המלח, שם יש ירידה של 15-20 אחוז, ואילת, עם ירידה דומה.

אבי רוזנטל: אנחנו מקווים שהצ'ארטרים יופעלו לאילת בקרוב, וכאן יש לנו בעיה אחרת, שהיא ברמה של משרד החוץ, שמוציאים אזהרות לגבי ביקורים לישראל, ואז אין ביטוח, והתיירים יורדים מהמטוסים.

אבי רוזנטל: בתעשיית התיירות יש היום 46 אלף חדרים בכ- 400 מלונות.

אבי רוזנטל: היתה לנו עונת שיא עם 35 אלף עובדים.

אבי רוזנטל: יש בענף גם סוכני נסיעות, מורי דרך, אתרי תיירות ומוזיאונים.

אבי רוזנטל: בטבריה התפוסה ירדה לאפס, למשל.

אבי רוזנטל: אני בטוח שגם מנהל המכירות של "תנובה" סובל מכך.

אבי רוזנטל: יש לעניין מעגלים נוספים.

אבי רוזנטל: אנחנו לא יודעים מה יהיה אורך המשבר הפעם.

אבי רוזנטל: בדרך כלל מה שהיה קורה הוא שישראלים היו מפצים במעט על הירידה בתיירות הזרה.

אבי רוזנטל: זה לא בנמצא הפעם.

אבי רוזנטל: בנצרת, למשל, שם היה אמור להיות שיא, יש ממש מצב של סגירת מלונות.

אבי רוזנטל: כך גם בטבריה.

אבי רוזנטל: מה שאנחנו מנסים לעשות יחד עם משרד התיירות זה שלושה דברים: האחד, לשמר את מפעילי התיירות בחו"ל, שיכניסו אותנו לחוברות שלהם כאשר יתאושש המצב.

אבי רוזנטל: הדבר השני, ביקשנו משר התיירות והוא עשה את זה – לעצור את כל הקמפיינים בחו"ל.

אבי רוזנטל: אנחנו לא יכולים להתחרות בכל הפרסומים שיש על ישראל במהדורות החדשות.

אבי רוזנטל: ביקשנו לשמור את כל התקציבים הללו ליום שאחרי, כפי שנעשה במצרים אחרי המקרה בלוקסור.

אלי גולדשמידט: מה אתם מצפים מבחינת אמצעי חירום?

אבי רוזנטל: יש לנו בעיה בתחום כוח האדם.

אבי רוזנטל: אצלנו כל העובדים הם ישראלים.

אבי רוזנטל: יש רק 1,500 עובדים זרים.

אבי רוזנטל: אנחנו על סף פיטורים של 11,000 איש.

אבי רוזנטל: מה שאנחנו מנסים לעשות הוא להגיע להסדר עם הביטוח הלאומי להוציא חלק מהעובדים לחל"ת, אך שהם יהיו קשורים למלונות.

אבי רוזנטל: אולי בעוד חודש או חודשיים ניתן יהיה להחזיר אותם לעבודה.

אבי רוזנטל: הדבר השני – חל"ת הכשרה.

אבי רוזנטל: לפתוח קורסים להכשרה, ע מנת שכוח האדם יישאר, והם לא יהיו מובטלים, אלא יקבלו הכשרה בזמן הזה.

אבי רוזנטל: הדבר האחרון – כל הנושא של תשלומים.

אבי רוזנטל: מלון עם תפוסה של 400 חדרים בטבריה משלם דמי ארנונה אם הוא ריק או מלא.

אבי רוזנטל: אנחנו חייבים שתהיה פה דחייה או פריסה של תשלומים.

אבי רוזנטל: אם תהיה תפוסה מלאה ניתן יהיה לשלם, כמובן.

אבי רוזנטל: ראשי הערים מתחבאים מאחורי חוק ההסדרים.

אבי רוזנטל: זו לא בעיה שלנו.

אבי רוזנטל: שהממשלה תחליט איך עושים את זה.

עמי אתגר: ברבעון הזה יש ירידה של 80 אחוז.

עמי אתגר: הבעיה היא גם בשנה הבאה.

עמי אתגר: אנחנו נמצאים במצב של עצירה מוחלטת של הזמנות.

עמי אתגר: קבוצות שמתגבשות להגעה לישראל עושות זאת במשך זמן של 6-8 חודשים.

עמי אתגר: אנחנו הערכנו שב- 2001, מערכת של 4 מיליארד דולר תצטמק למיליארד וחצי.

אבי רוזנטל: אני רוצה להוסיף שההפסד למשק הוא מיליארד דולר.

עמי אתגר: מה שאני אמרתי הוא לגבי הרבעון האחרון.

עמי אתגר: יהיו בו 700 מיליון דולר פחות.

עמי אתגר: הבעיה שרציתי להוסיף היא לגבי השנה הבאה.

עמי אתגר: הבעיה, שאנו עומדים לרדת מ- 4 מיליארד למיליארד וחצי יכולה להיות כתוצאה מזה שהיום אין הזמנות ואם התהליך יימשך תהיה ירידה של כ- 2.5 מיליארד דולר בשנה הבאה.

שלמה לשם: להערכתי, מצב החירום לא יימשך זמן קצר.

שלמה לשם: אני מעריך שאם נמשיך להיצמד למדיניות הכלכלית הנוכחית, השפל הכלכלי יגבר.

שלמה לשם: לפי דעתי צריך לנקוט במדיניות אנטי מחזורית, ובמילים אחרות – להגדיל את הגירעון התקציבי, לפחות עד מה שמותר בהסכמי מאסטריכט, ולא לפי הפרשנות של הנגיד.

אלי גולדשמידט: אני מציע שנתמקד בנושא החקלאות.

אלי גולדשמידט: אני לא עוסק בנושא הגירעון.

אלי גולדשמידט: תגדיר את הנזקים.

שלמה לשם: זה יתקשר אל החקלאות, מייד תראה.

שלמה לשם: לגבי הנזקים, ישנם היום שני מוקדי פגיעה.

שלמה לשם: המוקד הראשון הוא עניין העובדים.

שלמה לשם: 15 אלף פלשתינאים לא יכולים היום להגיע לעבודה, מטעמים ברורים.

שלמה לשם: הפתרונות שהממשלה מציעה בלתי רלבנטיים לעניין של החקלאות.

שלמה לשם: ביקשנו בין 5 ל-6 אלף עובדים זרים, כדי שנוכל לבצע כל מיני סוגי קטיף.

שלמה לשם: אנחנו בפתח עונה של יצוא, ולא צריך להכביר מילים על כך.

שלמה לשם: בחקלאות העניין הזה מאד מסודר.

שלמה לשם: מוקד הפגיעה השני הוזכר על ידי עודד טירה.

שלמה לשם: יש לנו מאזן סחר חיובי בסך הכל עם הרשות הפלשתינאית.

שלמה לשם: אין שום ספק שהעובדה שהיום לא נוכל לספק לשם, יגרום לנזק.

שלמה לשם: אני מטיל ספק אם אפשר להפריד בין הפרדה ביטחונית להפרדה כלכלית.

שלמה לשם: אלה הם שני מוקדי הפגיעה.

שלמה רייזמן: מצב החירום הזה הוא אצלנו כרגע בנושא של הפועלים הזרים.

שלמה רייזמן: זה המסמר האחרון בארון המתים של החקלאות הקורסת, על רקע של בטלנות מתמשכת בנושא של מים, בנושא של טיפול במתקני התפלה, טיפול במתקנים של מים מושבים.

שלמה רייזמן: המסמר האחרון הוא עניין הפועלים הזרים.

שלמה רייזמן: ההצעות של שר העבודה רענן כהן אינן רלבנטיות ואינן לעניין.

שלמה רייזמן: אנחנו זקוקים בדחיפות ל- 5 אלף פועלים זרים.

שלמה רייזמן: לגבי אותם 15 אלף פלשתינאים שלא באים לעבודה, אני רוצה להזכיר לכם שבבתי הקברות שלנו נמצאים כ- 15 חקלאים שאיבדו את חייהם בגלל העובדים הפלשתינאים.

שלמה רייזמן: אנחנו לא ששים לקחת אותם בחזרה, אך אם לא תהיה ברירה, גם זה יהיה מוצא, זמני, אולי.

שלמה רייזמן: אנחנו זקוקים כרגע ל- 5 אלף עובדים זרים מיומנים שיעשו את העבודה, ולא רק את הקטיף והבציר, אלא גם העבודה היום יומית.

שלמה רייזמן: אין לנו תחליף לזה.

שלמה רייזמן: לצערי הרב, הבנים של כולנו לא פונים לעיסוק בחקלאות.

שלמה רייזמן: גם ערביי ישראל כבר לא הולכים לחקלאות.

שלמה רייזמן: למרות הטענה שלהם על אי שוויון, אתה מוצא אותם היום בבתי ספר ובאוניברסיטאות, ועיני אינה צרה בהם.

שלמה רייזמן: מותר לאדם לקדם את ילדיו.

שלמה רייזמן: לדעתי, רענן כהן, חיים רמון, ובעיקר שר האוצר, שעומדים נגד העניין הזה, גם בענף הבנייה וגם בענף החקלאות, יביאו לקריסתה הסופית של החקלאות, על רקע של בטלנות מתמשכת בנושאים אחרים שקשורים לענף.

שלמה רייזמן: נמצא את עצמנו מייבאים פירות וירקות במחיר יקר מארצות אחרות.

זאב וינר: אני רוצה להעלות בעיה של עצמאים, שחזרו להם צ'קים במיליוני שקלים, בתוכם גם עם המע"מ.

זאב וינר: הייתי מפנה בקשה לדחות את תשלומי המע"מ לפחות בחודש או חודשיים.

זאב וינר: הצ'קים מעוכבים בלי כל סיבה.

אבי בן בסט: אין ספק שלאירועים יש השפעה על המשק, אבל כדאי לזכור שקשה מאד לאמוד אותה בהיקף הזה ולהעריך אותה.

אבי בן בסט: יש דברים נקודתיים, ברורים, שאנחנו כבר יודעים שהיתה בהם פגיעה של ממש, כמו בענף התיירות.

אבי בן בסט: אני לא אחזור על דברים שנאמרו כאן.

אבי בן בסט: אני רוצה להדגיש דבר אחד, שלגבי ענפים אחרים, למעט תיירות, הפגיעה שהיתה עד כה היה לא גדולה, יחסית, משום שצריך לזכור שמסיבות עונתיות היינו הרי בתקופת החגים, שזו תקופה בה ממילא רמת הפעילות היא יותר נמוכה מהרגיל.

אבי בן בסט: לא שלא היתה פגיעה, אלא שהיא ודאי היתה פחותה במידה רבה, נוכח זה שהיינו בתקופת החגים.

שלום שמחון: האם ביקרת בחממות?

שלום שמחון: ראית את הפרחים הנבולים שלא קטפו אותם?

שלמה רייזמן: עונת ייצוא ההדרים היא ממש עכשיו.

שלמה רייזמן: יש חוזים שכבר נחתמו.

שלמה רייזמן: אנחנו מאבדים את האמינות לשנים.

אבי בן בסט: מה שאמרתי הוא שהיינו עד כה בתקופת החגים, שמטבע הדברים זו תקופה של פעילות נמוכה יותר, ולכן רמת הפגיעה שהיתה עד כה היא יותר נמוכה מאשר היתה יכולה להיות אם היינו בימים כתיקונם.

אבי בן בסט: לכן חשוב יותר המבט קדימה.

אבי בן בסט: במבט קדימה, הדברים תלויים במשך האירועים.

אבי בן בסט: אני שותף לדברים שאמר יושב ראש הוועדה.

אבי בן בסט: אנחנו לא מסוגלים להעריך היום אם האירועים יימשכו זמן רב או זמן מועט.

אבי בן בסט: ברור שאנחנו צריכים להיערך למצבים שונים.

אבי בן בסט: הבעיה העיקרית, לדעתי, באירועים שנמשכים הרבה זמן, זה לא רק זה שעסק סגור ליומיים זה כפול מכך שעסק סגור למשך יום.

אבי בן בסט: לפרק הזמן בו יימשכו האירועים יש גם השפעה איכותית.

אבי בן בסט: אם האירועים יימשכו הרבה זמן, יש להם גם השפעה על ציפיות הצרכנים ודרך התנהגותם, על נטיות המשקיעים ודרך התנהגותם.

אבי בן בסט: אלה דברים שקשה מאד להעריך אותם היום.

אבי בן בסט: יש דבר אחד שאנו חייבים לשים על השולחן, לאור הנושא או המיקוד של הדיון פה בוועדה.

אבי בן בסט: אי אפשר לדון במצב כזה בפיצוי גורף של כל היחידות הכלכליות במשק.

אבי בן בסט: גם אם האירועים יימשכו הרבה זמן, וגם אם תהיה להם השפעה גדולה על כל המשק, וגם אם לא נצמח בקצבים שחשבנו שנצמח בהם – נניח שהאירועים יהיו כל כך חמורים שבמקום צמיחה של 4 או 4.5 אחוז נצמח רק ב- 2 אחוזים.

אבי בן בסט: זו בהחלט בעיה חמורה, אך האם זה מחייב פיצוי גורף?

אבי בן בסט: אני רוצה להזכיר שאירועים מהסוג הזה קרו גם ללא אירועים אלימים, למשל- במעבר מ- 1996 ל- 1997 ירדנו באחת מקצב צמיחה של 6 אחוזים ל- 2 אחוזים.

אבי בן בסט: לא שאני מברך על דברים כאלה, חס וחלילה, אך אני רוצה לומר: גם כשדנים בפיצוי, אנחנו חייבים להיזהר מלדון בפיצוי גורף.

אבי בן בסט: יש הרבה פעמים אירועים במשק שגורמים לתנודות גדולות יותר, יחסית.

אלי גולדשמידט: אבל חוק מס רכוש מגדיר נזק מלחמה ונזק עקיף.

אלי גולדשמידט: אלה לא המקרים הרגילים.

אבי בן בסט: לכן אמרתי שנעשה אבחנה בין פיצוי גורף, שנראה לי שזה דבר שאי אפשר לדון בו, לבין בעיות אקוטיות חמורות.

אבי בן בסט: יותר מזה: ברור שאם האירועים יימשכו הרבה זמן, כמעט כל המשק יושפע מהם, ואז, מה המשמעות של פיצוי?

אבי בן בסט: – במידה רבה, העברה מכיס לכיס.

אבי בן בסט: כמעט כולם מצויים בין הנפגעים.

אבי בן בסט: לכן אני חושב שצריך להתמקד בבעיות נקודתיות.

אבי בן בסט: נקודה חשובה נוספת – צריך לזכור שאם ניקח את השנה הזו, היא היתה עד כה שנה כלכלית טובה מאד.

אבי בן בסט: לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, עד סוף ספטמבר, בתשעת החודשים הראשונים של השנה, קצב הצמיחה במונחים שנתיים היה 5,8 אחוזים, ושל הסקטור העסקי – למעלה מ- 7 אחוזים.

אבי בן בסט: כאשר דנים בפיצוי אי אפשר, לדעתי, להתעלם מההצלחה הכלכלית הגדולה, שהיא מבורכת, בתשעה החודשים הראשונים של השנה.

אבי בן בסט: היו גם רווחים גדולים לסקטור העסקי.

אבי בן בסט: מוכרחים לראות את הדברים בפרופורציה ובראיה כוללת.

אבי בן בסט: לא צריך להתמקד רק באותו הרגע שיש בו בעיה, ולדון בפיצוי.

אבי בן בסט: מוכרחים לראות גם את התקופה שקדמה לבעיה, שהיתה תקופה של שפע, בסך הכל, בסקטור העסקי.

ויצמן שירי: אבל כאשר אתה מדבר על השפע בסקטור העסקי, תיקח את הדברים באופן פרופורציונלי – מה הוא חלקם של אותם ענפים עתירי יידע, ולא הענפים עתירי הידיים.

ויצמן שירי: יש מפעלי הייטק שלוקח להם 45 דקות להעביר את המפעל לחו"ל.

ויצמן שירי: יש מפעלים שלא יכולים להעביר אותם לחו"ל אפילו ב- 45 שנה.

אבי בן-בסט: ודאי.

אבי בן-בסט: אני לא מציע לעשות ניתוחים נאיביים ולחבר את כולם לסל אחד.

אבי בן-בסט: בכל זאת אני רוצה לומר דברים, וקל לי לומר אותם, כי אמרתי אותם לפני שפרצו האירועיםף יש לנו בקטע הזה הפרזה רבה לגבי אופי הצמיחה הכלכלית שהיתה לנו בתשעת החודשים הראשונים.

אבי בן-בסט: נכון שהקטר של המשק היתה תעשיית ההייטק, אך משק שצומח ב- 5,8 אחוזים, ותעשיית ההייטק בו היא בין 100 ל- 200 אלף עובדים, וכל המשק הוא 2,2 מיליון – לפי ההגדרה לא יכול להיות שהכל הייטק.

אבי בן-בסט: מה ההוכחה הטובה יותר?

אבי בן-בסט: – הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אבי בן-בסט: נוספו בתשעת החודשים הראשונים לעומת הקודמים 114 אלף עובדים.

אבי בן-בסט: זה מתבטא בכל ענפי המשק: בנייה, תחבורה, שירותים, מסחר, ולא רק בהייטק.

ויצמן שירי: יש ענפים שלמים שכל הפרוספריטי שאתה מדבר עליו לא נגע בהם כלל.

אלי גולדשמידט: הישיבה הזו לא עוסקת במצב הכללי של המשק ערב המהומות.

אלי גולדשמידט: יש בעיות קונקרטיות שהוצגו כאן.

אלי גולדשמידט: בואו נתמקד מה עושים עם הנזקים הקונקרטיים.

אלי גולדשמידט: איך אתם נערכים לזה?

אלי בן בסט: בבנייה באמת אין תוספת, יש יציבות, אך בכל ענפי המשק האחרים יש תוספות, ואני מוכן להביא בפניכם את הנתונים של הלשכה.

אלי בן בסט: עכשיו נתייחס לבעיות הנקודתיות.

אלי בן בסט: אפשר בהחלט לבחון בעיות נקודתיות, כאלה שהן חמורות במיוחד.

אלי בן בסט: אנחנו התחלנו לעשות בחינה כזו.

אלי בן בסט: ללא בחינה דקדקנית קשה מאד לומר מה כן לעשות ומה לא.

אלי בן בסט: עלו כאן רעיונות לגבי התיירות, שכבר הועלו בפנינו, כמו הנושא של חל"ת והכשרה מקצועית.

אלי בן בסט: אנחנו בוחנים את הנושאים הללו.

אלי בן בסט: אני לא יכול לתת תשובה קונקרטית בשלב הזה, אבל לאחר שנעשה בחינה מדוקדקת נוכל לבחון יותר את הדברים.

אלי בן בסט: לגבי המכירות לשטחים – עניין שהעלה יושב ראש התאחדות התעשיינים.

אלי בן בסט: גם שם היתה פגיעה, אבל אני רוצה להבהיר את המצב הנוכחי: בעשרת הימים הראשונים לא עברו סחורות.

אלי בן בסט: ביום ה- 11 פתחנו את המעבר.

אלי בן בסט: מפעם לפעם יש במעברים בינינו לבין עזה בעיות, אך בסך הכל, בגדול, מהיום ה- 11 למהומות יש ברוב הימים תנועה כסדרה, משום ששם יש מעבר וניתן לעשות ביקורת ביטחונית.

אלי בן בסט: לגבי יהודה ושומרון – אין מעברים כאלה, אז העניין מסובך יותר, אך עדיין יש תנועה מסוימת של סחורות, ולא מדובר באפס תנועה.

יצחק כהן: האם התנועה היא דו כיוונית?

אבי בן בסט: כן.

אבי בן בסט: נעשה מאמץ גדול שתנועת הסחורות תימשך, ולכן הפגיעה פה היא יותר קטנה.

אבי בן בסט: חלק גדול מהבעיה מטופל.

אבי בן בסט: לגבי בעיית הצ'קים – אכן דווחנו על הבעיה.

אבי בן בסט: הופיעה גם הודעה בעיתונות של הבנקים הפלשתינאים שהם מעכבים את הסליקה.

אבי בן בסט: נתנו לבעיה טיפול ראשוני, לפחות.

אבי בן בסט: אנחנו מקווים שזה ימשיך.

אבי בן בסט: אנחנו עוקבים אחרי העניין הזה יום יום.

יעקב ליצמן: אתה מעכב גם את התשלומים שלנו אליהם?

יעקב ליצמן: למה שלא נעכב את התשלומים?

אלי גולדשמידט: זו לא שאלה למנכ"ל האוצר.

אלי גולדשמידט: זו שאלה לגורם אחר.

אבי בן בסט: אל תגררו אותי לשאלות מדיניות כי לא אענה על זה.

אבי בן בסט: זו אכן בעיה שהיא ידועה, ואנו עוקבים אחריה יום יום ומנסים לקדם את פתרונה.

אבי בן בסט: אני חושב שביומיים האחרונים קידמנו את העניין.

אבי בן בסט: אנחנו בהחלט ערים לעניין.

ישראל כץ: אנחנו מקבלים מהרשות תוצרת, בעיקר חקלאית, ולא מצלחים להכניס לשם תוצרת?

אבי בן בסט: אנחנו כן מצליחים.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לסכם את הפניה, כפי שהיא הוצגה כאן:

אלי גולדשמידט: הסקטור החקלאי מדבר על בין 5 אלפים ל- 6 אלפים היתרים לעובדים, וסקטור הבנייה מדבר על 20 אלף.

אלי גולדשמידט: מה עמדתכם?

אבי בן בסט: לפני כן אני רוצה לומר שבתפקיד שאני ממלא אני צריך לראות את מכלול בעיות המשק.

אבי בן בסט: כשאנו מתסכלים על המכלול צריך לזכור כמה דברים.

אבי בן בסט: תופעת העובדים הזרים במשק היא תופעה בעלת ממדים ענקיים, שאנחנו לא מצליחים להתמודד אתה.

אבי בן בסט: נתון נוסף שאני רוצה להוסיף כאן: אני, במקרה, עסקתי בבעיה הזו מראשיתה, בתפקידי הקודם בבנק ישראל, בשנים 93-4, כאשר הבעיה התחילה.

אבי בן בסט: הזהרנו מהרגע הראשון שהבעיה הזו תגיע לממדים עצומים.

אבי בן בסט: בהתחלה ביקשו רק 3,000 אישורים, והמספר גדל ל- 6,000 ל-12 אלף, ול-30 אלף.

אלי גולדשמידט: אין צורך לשכנע את הפורום הזה שלא טוב שיש הרבה עובדים זרים.

יורי שטרן: גם הפלשתינאים הם עובדים זרים.

אבי בן בסט: הבעיה צמחה מ- 3,000 ל- 150 אלף.

אבי בן בסט: כאשר אמרתי בזמנו שזה יצמח לממדים כאלה, בדרך כלל זכיתי ללגלוג.

אבי בן בסט: אני אומר לכם שאם היום נפתח את הדלת, ה- 150 אלף יהפכו ל- 175 אלף בהתחלה, ואחר כך ליותר.

אבי בן בסט: מחובתי להתריע על כך, כי לא פעם אנחנו נשאלים למה לא דאגנו לדברים מראש.

אבי בן בסט: מחובתי להתריע בפניכם שבנושא הזה, אחרי שמונה שנים של ניסיון ניתן לומר שאין התפתחות זמנית.

אבי בן בסט: כל שינוי זמני שהיה במספר העובדים הזרים הפך למדרגה חדשה.

ישראל כץ: האם אתה מודע לכך ככלכלן, או אדם שמודע לחוק כלים שלובים, שהביקוש יכוסה איכשהו – בצורה חוקית או בצורה לא חוקית.

ישראל כץ: יהיו עובדים לא חוקיים.

ישראל כץ: קראתי על כך היום בעיתון שבצורות הכי עקלקלות חודרים לכאן עובדים זרים לא חוקיים.

אלי גולדשמידט: אני מבקש שתתמקד בפתרונות קונסטרוקטיביים – לא מה לא, אלא מה כן.

אבי בן בסט: מחובתי להתריע על דברים.

אבי בן בסט: אחר כך יישאלו אותנו – איך לא חשבתם שעם כל עובד זר מגיעה גם משפחה.

יורי שטרן: זה לא נכון.

יורי שטרן: רק אחוז קטן מהם מגיע עם משפחה.

אבי בן בסט: אומר לכם מה אני מציע.

אבי בן בסט: אתן לכם דוגמה מענף הבנייה.

אבי בן בסט: יש אתי נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אבי בן בסט: ב- 1996, סך כל הזרים, חוקיים ולא חוקיים, המועסקים בענף הבנייה היו 95 אלף.

אבי בן בסט: היום מספרם מגיע ל- 108 אלף.

אבי בן בסט: זאת אומרת – גידול במספר הכולל של פלשתינאים, זרים וכן הלאה, בענף.

אבי בן בסט: מספרם של הישראלים בענף היה 150 אלף, והיום 113 אלף.

אורי דורי: אלה הם לא המספרים בענף.

אבי בן בסט: אלה המספרים שקיבלתי מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אבי בן בסט: ב- 4 השנים האחרונות נפלטו מהענף 37 אלף ישראלים.

אבי בן בסט: אני מעריך שחלק לא מבוטל מהם הם מקרב ערביי ישראל.

אבי בן בסט: אם אנחנו נסתכל על הרכב המובטלים במדינת ישראל, האבטלה מתרכזת בקרב בלתי מקצועיים, בקרב בעלי השכלה נמוכה.

אבי בן בסט: אם נביא בחשבון ש- 37 אלף ישראלים נפלטו מהענף ואת מקומם תפסו זרים נבין שהבעיה העיקרית פה היא בעיית שכר.

אבי בן בסט: בניגוד למה שנאמר כאן, בענפים הספציפיים שהוזכרו כאן, השכר שמוצע לישראלים הוא נמוך מידי.

אבי בן בסט: התחרות עם העובדים הזרים היא קשה מידי.

אבי בן בסט: אני חושב שדווקא אם לא נתיר יבוא עובדים זרים אז המעסיקים יציעו שכר גבוה יותר בתחומים הללו לישראלים, ואותם 37 אלף ישראלים שהיו בענף יוכלו לחזור אליו.

אבי בן בסט: דברים דומים יש בענפים אחרים.

אבי בן בסט: יחד עם זאת, בעיות נקודתיות, ספציפיות - -

אורי דורי: אתה מטעה את האנשים.

אורי דורי: זו הטעייה מאד ברורה.

אלי גולדשמידט: אני מבין שאתה לא נותן תשובה לענף הבנייה.

אלי גולדשמידט: אני הייתי שותף עם חברי הוועדה לחקיקת חוק עובדים זרים ערב התקציב הקודם.

אלי גולדשמידט: היו בו גזירות לא קלות על סקטורים כמו סקטור הבנייה וסקטור החקלאות.

אלי גולדשמידט: הלכנו על העניין על בסיס העיקרון ההגיוני שאתה מציג כאן.

אלי גולדשמידט: עם זאת, אי אפשר ללכת ולהמשיך עם אותה מנטרה כאשר נמצאים במצב משברי.

אלי גולדשמידט: אנחנו נמצאים כרגע במצב אקוטי, משברי.

אלי גולדשמידט: בסיס התיאוריה מקובל עלינו.

אלי גולדשמידט: לכן קבענו את מס הגולגולת, שאנשי הבנייה והחקלאות מאד לא אהבו.

אלי גולדשמידט: עשינו את זה כי האמנו שצריך להקטין את מספר העובדים הזרים במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: כרגע יש מצב משברי, ופלשתינאים לא באים לעבוד כאן, אך צריך לקטוף הדרים ולהמשיך עבודה באתרי הבנייה.

אלי גולדשמידט: השאלה היא האם הממשלה לא מוכנה לעשות הקלה מסוימת לתקופה קצרה, עד יעבור זעם, כדי לפתור בעיה אקוטית.

ישראל כץ: שיתנו תמריץ לישראלים מובטלים שיעבדו בענף.

אבי בן בסט: אני אסכם את הדברים בתמציתיות רבה: אנחנו בוחנים בעיות נקודתיות.

אבי בן בסט: נבחן אותן.

אבי בן בסט: היתה לי הערה כללית לגבי עובדים זרים.

אבי בן בסט: אני אומר שלמצב הזה התגלגלנו בדיוק בגלל משברים דומים בעבר.

אבי בן בסט: אם נמשיך באותו סוג של פתרון שניתן בעבר רק נחריף את הבעיה, ואת זה צריך לקחת בחשבון כאשר דנים בסוגיה הזו.

יורי שטרן: אתמול ישבה הוועדה לענייני עובדים זרים.

יורי שטרן: דנו עם כל הסקטורים עם המצב.

יורי שטרן: המסקנה שלנו היא חד משמעית.

יורי שטרן: קודם כל, אתם לא מחליטים שום החלטה כבר לפחות 10 ימים.

יורי שטרן: כאשר אתה אומר שאתם צריכים לבחון את הדברים, צריך לקחת בחשבון שהזיתים משחירים על העצים, העגבניות נרקבות, ואתרי הבניה לא פעילים.

יורי שטרן: הזמן פה הוא פקטור מרכזי.

יורי שטרן: ההמלצות שלנו הן: בנושא החקלאות פניתי למתאם הפעולות בשטחים וביקשתי לאשר לפלשתינאים שמוכרים שמית, על פי השתייכות לחמולות, לבוא למסיק זיתים ולקטיף הדרים, כי זה דבר מיידי.

יורי שטרן: דבר נוסף – כל מה שאתם אומרים על העסקת הישראלים, לא ברור עד כמה זה יביא לפתרון.

יורי שטרן: הכל מותנה אם תתנו לעניין תמריץ.

יורי שטרן: אתם צריכים להחליט היום על בונוס או על המשך תשלומי דמי אבטלה.

יורי שטרן: אני בכלל חושב שצריך לחזור לחוק גדליה גל, במצב של היום, אבל זה כבר נושא כבד יותר.

יורי שטרן: ישנם כ- 70 אלף עובדים זרים לא חוקיים, שחלקם עזבו אתרי בנייה וחלקם עזבו עבודות בחקלאות.

יורי שטרן: תנו לכל אחד שיתייצב במשק חקלאי ויתקבל לעבודה, או באתר בנייה – אשרת שהות ואשרת עבודה לעוד חצי שנה או שנה.

יורי שטרן: יש פה פוטנציאל מיידי, אבל ההחלטה על כך צריכה להיות היום.

יורי שטרן: אנחנו מבקשים שברמה של 50 אחוז מדרישות הענפים יינתן רשיון להבאת עובדים זרים.

יורי שטרן: עד שהעובדים יבואו יעברו שבועיים שלושה, אם ההחלטה מתקבלת היום.

יורי שטרן: הזמן דוחק.

ויצמן שירי: נאמרו כאן דברים לגבי צמיחה של 5,8 אחוז.

ויצמן שירי: ההישג הזה ניתן למחיקה תוך שלושה חודשים, ללא כל בעיה.

ויצמן שירי: אני מכיר את ענף הבנייה.

ויצמן שירי: כאשר מדברים על 200 אלף מועסקים זה עדיין לא מתמקד בבעיה האמיתית.

ויצמן שירי: הבעיה האמיתית היא שענפים שלמים, כמו ענף הפלסטיקה, ענף הזכוכית, מפעלי הריצוף- גופים שלמים מתפרנים מהעניין הזה.

ויצמן שירי: להקים מחדש מערכת כזו ולהחזיר אותה לעבודה זה דבר שלא לוקח שבוע או שבועיים.

ויצמן שירי: התקשר אלי אדם בעל מפעל ריצוף גדול ואמר לי שהוא עומד לסגור קו שלם.

ויצמן שירי: המשמעות היא 140 איש.

ויצמן שירי: המשמעות היא ברורה.

ויצמן שירי: אני לא רוצה להרחיב בעניין העובדים הזרים.

ויצמן שירי: 2 או 3 אנשים לא בונים דירה בשנה.

ויצמן שירי: אנחנו יכולים לשבת ולתת עצות.

ויצמן שירי: אם בענף התיירות יש נזק מיידי.

ויצמן שירי: ענף הבנייה, תעשייה וחקלאות הם כמו מטוס שיצא לדרך – אי אפשר להחזיר את התהליך אחורה.

ויצמן שירי: כדי לנחות שוב צריך לעשות הרבה מאד סיבובים באוויר, לרוקן מיכלי דלק ולהכין את כולם לנחיתה.

ויצמן שירי: ענף הבנייה והחקלאות, להבדיל ממה שאמרת פה, הם לא ענפים עתירי ידע אלא ענפים עתירי ידיים.

ויצמן שירי: אתמול התברר שיש עליה של 3 אחוז במספר דורשי העבודה.

אבי בן בסט: נכון, זה בדיוק העניין – צריך לספק לעובדים ישראלים את העבודה.

ויצמן שירי: אנחנו מדברים היום על מצב של חירום.

ויצמן שירי: מצב החירום הוא לא רק ביטחוני, הוא גם כלכלי חברתי.

ויצמן שירי: אם זה כך, תנו פתרונות מידיים, עד שתגמרו את הבדיקה שאתם אומרים שאתם עושים.

ויצמן שירי: אם המצב הוא מצב חירום, מדוע שלא תגייסו לעבודה אסירים שיושבים בבתי הסוהר?

ויצמן שירי: צריכה להתקבל על כך החלטה בממשלה.

ויצמן שירי: צריך להכביד את הקריטריונים לקבלת דמי אבטלה ולתת תמריץ לעבודה.

ויצמן שירי: צריכים לבוא עם פתרונות יצירתיים.

ויצמן שירי: מה הבעיה לקחת עברייני רכוש, בצו זמני, ולעשות להם מחנה עבודה באתר בנייה או בחקלאות?

ויצמן שירי: אלה דברים שניתן לתת להם פתרונות.

ויצמן שירי: אפשר גם לקבל החלטה לגבי יישובים שקרובים לקו התפר.

ויצמן שירי: יישוב כמו דהריה, שנחשב לכפר שקט – מה הסיבה שלא לוקחים אנשים מתוכו לעבודה?

ויצמן שירי: אם נחכה ונבדוק, ונבחן נתונים, בסופו של דבר לא יהיה שום דבר.

יוסי ישי: לא אלאה אתכם בדו"ח מאד מפורט שיש לנו על המצב בכל הענפים.

יוסי ישי: הפגיעה המיידית והעיקרית בחקלאות היא היעדרם של עובדי השטחים.

יוסי ישי: כ- 16 אלף עובדי שטחים הועסקו בחקלאות.

יוסי ישי: זה אמנם מהווה כ- 30 אחוז מהעובדים בחקלאות, אך הבעיה היא שהם מתרכזים בענפים מסוימים ובאזורים מסוימים, וזו הבעיה.

יוסי ישי: ישנם ענפים שמבוססים לגמרי על עובדי שטחים והם על סף קריסה.

יוסי ישי: למשל – ענף הזית.

יוסי ישי: כל המסיק מתרכז בחודש ימים, שמחציתו כבר עברה.

יוסי ישי: כולו מבוסס על עובדים מהשטחים.

יוסי ישי: מדובר על עובדים ידועים וקבועים שמאורגנים בחמולות ומשפחות, ומאורגנים על ידי קבוצה ידועה וקבועה של קבלנים.

יוסי ישי: גם בעבר, בתקופות סגר כאלה ואחרות אפשרו להם להיכנס.

יוסי ישי: לצערי, למרות כל המאמצים וההבטחות, עד אתמול בערב עדיין לא אפשרו את הכניסה.

יוסי ישי: אפשר עוד להציל את הענף הזה, אם תתקבל החלטה מיידית להחזיר אותם לעבודה.

יוסי ישי: עושים בעניין, אך אני סקפטי שאם זה לא ייפתר היום או מחר העניין הזה אבוד.

יוסי ישי: שניים ושלושה ענפים אחרים המבוססים על עובדי שטחים – ענף ההדרים.

יוסי ישי: התחלנו את עונת הקטיף, ואנחנו נמצאים כרגע בעונה של קטיף לייצוא למזרח, ליפן.

יוסי ישי: שלוש אניות עוגנות כרגע בנמל אשדוד.

יוסי ישי: מילאו אניה אחת במאמצים, ושתיים אחרות ממתינות ריקות.

יוסי ישי: חבל, כי זה הוא פרי שצריך להגיע לייצוא בצבע מסוים.

יוסי ישי: אם אנחנו מפספסים, ולא קוטפים את הפרי בזמן, הוא הולך לאיבוד.

יוסי ישי: ב- 15 לחודש מתחיל שיא עונת קטיף ההדרים.

יוסי ישי: הענף הזה מבוסס בעיקרו על עובדי שטחים, ויש חשש רב לגורלו.

יוסי ישי: כך גם בענף האפרסמון וענף התמרים.

יוסי ישי: ישנם אזורים מסוימים שעיקר העבודה שם מבוססת על עובדי שטחים.

יוסי ישי: אני מדבר על יישובי קו התפר.

יוסי ישי: שם כל הענפים נפגעים, וכך גם בנגב הצפוני, אשכול, פתחת שלום וקטיף.

יוסי ישי: כנ"ל גם לגבי שטחים פתוחים: שטחי עגבניות, שטחי בצל.

יוסי ישי: עדיין אפשר להציל את העניין, אם תתקבל ההחלטה הנכונה.

יוסי ישי: כדי שלא נדבר בעתיד על פיצויים, אני מציע שנתרכז כרגע בפתרונות אופרטיביים.

יוסי ישי: בחקלאות מועסקים כ- 17,800 עובדים זרים, כולם חוקיים.

יוסי ישי: המספר הזה לא השתנה כמעט מאז ומעולם.

יוסי ישי: מתוכם היינו צריכים להקצות 1,100 עובדים לטובת יישובי קו הצפון עם הפינוי מלבנון.

יוסי ישי: לא היתה ברירה.

יוסי ישי: הפועלים שהיו אמורים לקטוף, בעיקר בהדרים, הועברו, עם היציאה מלבנון לגבול הצפון.

יוסי ישי: אי אפשר להחזיר אותם, ולכן יש לנו גם את החוסר הקיים בעובדים זרים בענף ההדרים.

יוסי ישי: אנחנו ממליצים לייבא בין 2,000 ל- 3,000 עובדים זרים, לתקופה מוגבלת ומוגדרת, אם ערובות מתאימות והתחייבות שהם יחזרו מייד לארצם בתום תקופת החירום.

יוסי ישי: אינ חושב שלא לוקחים בכך סיכון גדול ביותר.

אבי בן בסט: אתה יודע שאין כזה דבר עובד זמני.

אבי בן בסט: כולם נשארו כאן, בסופו של דבר.

יוסי ישי: כל העובדים הזרים בחקלאות חוקיים.

יוסי ישי: אין עובדים לא חוקיים בחקלאות.

יוסי ישי: כל עובד שמגיע זמנו לפרוש – פורש.

יוסי ישי: אפשר להביא כרגע 2,000 עד 3,000 עובדים עם בטחונות מתאימים, או שהם יפרשו בתום התקופה, או להקדים פרישה של עובדים אחרים שהגיע זמנם לפרוש.

יוסי ישי: אנחנו נמצאים תוך כדי מצב חירום ואפשר לקבל החלטה תוך כדי.

יוסי ישי: אני מציע שוועדת הכספים של הכנסת תפנה אל הממונה על הפעולות בשטחים לזרז את קבלת ההחלטה, שאני בטוח היא תתקבל בעוד יומיים שלושה, להפשיר מיידית את כל עובדי מסיק הזיתים.

יוסי ישי: מדובר על כ- 4,000 עובדים.

יוסי ישי: כל מי שדיברתי אתו מדבר על כך שאין כאן שום סיכון בטחוני, וצריך לבצע את זה מיידי.

יוסי ישי: הנושא השלישי הוא הפשרת עובדים זרים, עם מגבלות ביטחון מסוימות, בכל מה שקשור לקטיף ההדרים.

יוסי ישי: אם ניתן מענה לשלושת הבעיות האלה נקטין את הנזק.

נחום לנגנטל: אני רוצה לומר למנכ"ל משרד האוצר: ראיתי את הלהיטות שלך בחוק ההסדרים האחרון בעניין העובדים הזרים.

נחום לנגנטל: אני מבין שזה הפך להיות מבחינתך ליותר מאשר תפיסת עולם, שכך אפשר להיאבק באבטלה, ותופעות מאד לא טובות במשק הישראלי.

נחום לנגנטל: אם מישהו חושב שאמירות כמו: ניקח עובדים לא חוקיים ונכשיר אותם לחקלאות – יפתרו את המצב, הוא טועה.

נחום לנגנטל: אותה עובדת סיעודית לא חוקית שנמצאת כאן לא תלך לעבוד בבניין.

נחום לנגנטל: אם מישהו חושב שהיום, אחרי 52 שנות מדינה בהן לא הצלחנו להביא את אזרחי מדינת ישראל הצעירים לעבוד בבניין, נצליח, בעזרת הטבות של 500 שקל לחודש – גם זו טעות.

נחום לנגנטל: זה לא יהיה.

נחום לנגנטל: כרגע יש בעיה מיידית בענף הבניה ובענף החקלאות.

נחום לנגנטל: לכן אין ברירה.

נחום לנגנטל: חייבים להפשיר כרגע יבוא של עובדים זרים.

נחום לנגנטל: חייבים להביא אותם לענפים ייעודיים.

נחום לנגנטל: הפתרון האמיתי לאותם עובדים בלתי חוקיים, שיוצרים כאן בעיות חברתיות קשות במדינה צריך להימצא באופן נקודתי.

נחום לנגנטל: אי אפשר לנצל היום את המצוקה הכי קשה במשק לפתרון בעיות כלליות של אבטלה במדינה.

נחום לנגנטל: אפשר למצוא אולי עוד פתרונות למשק, אבל לא בימים האלה, כאשר נשמעות קריאות "הצילו".

נחום לנגנטל: לא העת למצוא פה את הפתרונות הגלובליים.

נחום לנגנטל: אני לא מזלזל בהערה שנשמעה כאן לגבי המקדמות של העוסקים הקטנים.

נחום לנגנטל: יש הרבה מאד מהם במשק, בהרבה מאד מגזרים.

נחום לנגנטל: נשארו אמנם חודשיים, אמנם, עד לסוף השנה הזו.

נחום לנגנטל: סוגיית המקדמות הוא סוגיה חמורה מאד לעוסקים זעירים.

נחום לנגנטל: תבינו שהדברים נקבעים על בסיס שנה קודמת, שהיתה קצת יותר מוצלחת.

נחום לנגנטל: אני בטוח שאתם יושבים עם אנשי נציבות מס הכנסה, אבל אתם חייבים להבהיר את הדברים הללו.

נחום לנגנטל: תנו פתרון לדברים הללו.

נחום לנגנטל: נקודה שלישית ואחרונה – יש מגזר שקשור לכל המגזרים פה אך יש לו ייחודיות משלו, ואני מתכוון לאנשים המתגוררים ביש"ע.

נחום לנגנטל: במובנים מסוימים, כרגע הם כמו תושבים בקרית שמונה בזמן קטיושות.

נחום לנגנטל: צריך להבין שצריך להיות פה טיפול אחר בהם.

נחום לנגנטל: קחו למשל בתי ספר שדה.

נחום לנגנטל: בית ספר שדה שנמצא ביהודה ושומרון שמחזיק תקורה, צוות וכוח אדם, נמצא בבעיה.

נחום לנגנטל: הרי בהגדרה צבאית אסור לבוא לשם.

נחום לנגנטל: זה לא כמו מצב אחר בתיירות, כי פה יש הוראה מפורשת שלא לבקר.

נחום לנגנטל: אנחנו, כמדינה, אוסרים על אנשים להגיע לשם.

נחום לנגנטל: כאן אנחנו צריכים לדעת מה אנחנו עושים בפיצוי נקודתי ומיידי.

נחום לנגנטל: לא יהיו לאנשים האלה משכורות על החודש הקודם וגם לא על החודש הקרוב.

נחום לנגנטל: אם לא יהיה בעניין הזה פתרון אנו הולכים למוטט אוכלוסייה כלכלית שנמצאת במצוקה ביטחונית בין כה וכה.

איתי אייגס: אני האחרון שיאמר שצריך עובדים זרים לענף שלו.

איתי אייגס: הנזקים, כפי שתיארו אותם קודם אנשים מהענף, בא משני מקורות: פעם אחת, מהתיירות הנכנסת, ופעם שניה מתיירות הפנים שקרסה ביום של הלינץ' ברמאללה.

איתי אייגס: היא לא חזרה עד היום, לצערנו הרב.

איתי אייגס: הנזק החמור יותר הוא לא רק הביטולים השוטפים, אלא חוסר הזמנות לתקופות העתידיות.

איתי אייגס: אין טעם לפרסם את ישראל כרגע, ואנחנו הורדנו את הפרסום שלנו בעולם.

איתי אייגס: עצרנו את הפרסום בכל העולם, חוץ מאשר לגבי אילת, שזה דבר נפרד.

איתי אייגס: פרסומת שבאה ליד תמונות מצולמות מהשטחים היא בלתי יעילה.

איתי אייגס: חבל להשקיע את הכסף כרגע בפרסום.

איתי אייגס: יחד עם זה יש דבר אחד שצריך להבין, וצריך להבין איך עובדת תיירות לטווח ארוך.

איתי אייגס: אם נפסיק היום את הפעילות שלנו לגמרי, וזה אומר שנפסיק לעשות פעולות יחסי ציבור ונוריד את עצמנו לגמרי, זה גם דבר שיזיק.

איתי אייגס: צריך להוביל פעולה של יחסי ציבור בעולם שלא עובדת במסרים ישירים אך במסרים עקיפים, פעולה שעוזרת לתת תמונה קצת אחרת של מדינת ישראל.

איתי אייגס: אנחנו מוכרים את ישראל לשנה קדימה.

איתי אייגס: אנחנו מנסים לגרום לגורמים בחו"ל לא לקבל החלטות על ביטולים היום, אלא לדחות אותם למחרתיים.

איתי אייגס: כל מה שאנחנו עושים כרגע זה ברמה של צמצום נזקים.

איתי אייגס: לגבי דחיית ביטולים – הענף מתנהג מהבחינה הזו בצורה מאד אחראית.

איתי אייגס: למרות הבעיה הכלכלית הקשה שלו הוא לא גובה דמי ביטול מכל מיני גורמים בחוץ, כדי שלא ימהרו היום לקבל החלטות לפני שהם מחויבים בדמי ביטול.

איתי אייגס: הדבר הנוסף – צריך לדעת עם מה אנחנו מתמודדים היום.

איתי אייגס: אנחנו כל הזמן עוסקים בכיבוי שריפות וגיוס סוכנים בחו"ל.

איתי אייגס: יש טיסת צ'ארטר שמנסה לבטל, ואנחנו מנסים בכוח להחזיק את הטיסות האלה באוויר.

איתי אייגס: טיסה שיורדת, לפעמים, כי היא הפכה להיות לא כדאית, יכולה להביא לביטול הגעה של 300 נוסעים.

איתי אייגס: זו היא מלחמה יום יומית שלנו עכשיו להחזיק טיסות, לאחד טיסות, ולגרום לכך שהתיירות בכל זאת תגיע.

איתי אייגס: דובר כאן על נושא כוח האדם.

איתי אייגס: המטרה, מבחינתנו, היא לשמר את אותו כוח אדם שהשקיעו בו, זמין לענף, ליום בו המצב ישתפר.

איתי אייגס: דבר חשוב נוסף בטווח המיידי הוא לנסות ולהחזיר את תיירות הפנים.

איתי אייגס: כרגע היא לא קיימת בכלל.

איתי אייגס: אנחנו יודעים שהיא חוזרת מהר, והפעולה להחזיר אותה היא לא יקרה.

איתי אייגס: חלק חשוב שמניע ומשבית אותה הוא מצב הרוח של הציבור.

איתי אייגס: לכם, כחברי כנסת, יש השפעה גדולה על מצב הרוח של הציבור.

איתי אייגס: אני רוצה שתבינו מה המשמעות של קיום הענף הלאה.

איתי אייגס: כאשר אנו עובדים עם סיטונאי שמוכר את ישראל בחו"ל, תוך חמש דקות הוא מקבל החלטה מה הוא מפרסם בחוברת הבאה.

איתי אייגס: הוא יכול להוריד את ישראל מהפרסום.

איתי אייגס: זה חוסך לו כמה עמודים של פרסום בחוברת.

איתי אייגס: אנחנו היום מגדילים את שיעורי ההשתתפות שלנו בפרסומים, כדי שהוא ימשיך ויחזיק את מדינת ישראל כתוצר על המדף.

איתי אייגס: גם אם לא יקנו אותו בטווח הקרוב, כדאי שהוא יהיה קיים.

איתי אייגס: אם נימחק מהפרסומים יהיה קשה להחזיר סיטונאים לעבוד אתנו.

איתי אייגס: זו עבודה של שנים.

איתי אייגס: הדבר הנוסף שהוזכר פה הוא עניין אזהרות לנוסע בארצות השונות.

איתי אייגס: זו בעיה מאד קשה, שמשפיעה על הנוסעים שמגיעים לכאן, וכמובן גם על כך שלא מגיעים לכאן.

איתי אייגס: הביטול של האזהרות, או התיקון שלהם, לפחות, הוא חשוב.

איתי אייגס: לפעמים אנחנו עובדים בכיוון של הוצאת אילת בלבד מהאזהרות לנוסע, למשל.

איתי אייגס: זה דבר חשוב מאד.

איתי אייגס: כדי לבצע את זה באופן אפקטיבי, צריך שקצת תשתנה פה הסיטואציה, כדי שאפשר יהיה לטעון כלפי מי שמוציא את האזהרות שהשתנה המצב, ושניתן לתקן.

איתי אייגס: אנחנו מכינים תוכנית שכאשר הדברים יירגעו, ואחרי שניצור ביחסי ציבור את התשתית עליה נעבוד, נוכל לשווק ולפרסם באותן מדינות בהן יש פוטנציאל תיירותי גבוה.

איתי אייגס: התוכנית הזו דומה לתוכנית שעשו המצרים אחרי הרצח בלוקסור.

איתי אייגס: להזכירכם, בלוקסור ניסו לפגוע בתיירים, לא באזרחים מצריים.

איתי אייגס: המצרים הצליחו תוך שנתיים להכפיל את התיירות שלהם.

איתי אייגס: אני לא חושב שיש סיבה שאנחנו לא נצליח לעשות דבר דומה.

איתי אייגס: כאשר יהיה מצב שקט יותר פה, נוכל להגיע לזה.

איתי אייגס: היום אין טעם לנקוט פעולות.

איתי אייגס: צריך לעשות את זה אחרי שמגיעים לשקט.

אלי גולדשמידט: מה עם מערכת כוללת של הטבות לענף לתקופה הקרובה?

אלי גולדשמידט: על איזה כיוון מדברים?

אלי גולדשמידט: דובר פה על נושא הארנונה, על נושא ההכשרות המקצועיות?

איתי אייגס: דיברנו, והדבר נמצא כרגע בתהליך של עבודה.

איתי אייגס: לדעתי, תוך ימים ספורים העניינים ייגמרו בדיונים במשרד העבודה והרווחה, וניתן יהיה להתחיל לעבוד בתחום הזה.

איתי אייגס: לגבי נושא הארנונה – התחלנו איזשהו דיון.

איתי אייגס: כמובן שמישהו צריך לכסות את זה.

איתי אייגס: אפשר להפיל את זה גם על הרשויות, אך יש פה בעיה וצריך לפתור אותה.

איתי אייגס: יש פה שותפות של הרבה מאד גורמים, וצריך למצוא את הדרך לטפל בעניין הארנונה.

איתי אייגס: תשלומי הארנונה הם עניין אחד.

איתי אייגס: אפשר לדבר גם על פיצוי.

אלי גולדשמידט: מדובר על פריסת תשלום, דחיית תשלומים, וכן הלאה.

אלי גולדשמידט: הרי בתי מלון שעומדים ריקים, וצריכים לשלם הון עתק כל חודש, הוא דבר אבסורדי.

איתי אייגס: אני מסכים אתך.

איתי אייגס: הפתרונות יכולים להיות בדרך של כמה גורמים שישתתפו במימון העניין הזה, או בדרך שבה נותנים פיצויים אחרים לענף.

איתי אייגס: בנושא הפיצויים, הבעיה היא מאד רחבה, ולא שייכת רק לענף התיירות.

איתי אייגס: בענף התיירות יש עסקים שהם ממש על סף קריסה.

איתי אייגס: אדם שעוסק בתיירות, והקליינטורה אצלו ירדה לאפס, לא ניתן להשאיר אותו כך.

איתי אייגס: החקלאים ניזוקים מאירוע של מזג אוויר כזה או אחר ומוצאים את הדרך לפתור את בעייתם.

איתי אייגס: מה שקורה היום בתיירות פוגע בעיקר בעסקים הקטנים, יותר מאשר לעסקים הגדולים.

איתי אייגס: צריך למצוא בטווח הקצר דרך לטפל בהם, בראש הרשימה.

יצחק כהן: אני מברך על היוזמה, ומציע שתתקבל החלטה בגמר הדיון שתקום ועדת משנה שתעקוב אחרי אותו גוף בנושא, שיקום.

יצחק כהן: אני סקפטי אם יהיה המשך לדברים לולא תקום ועדת משנה.

יצחק כהן: בישיבה הקודמת שהשתתפנו בה עם האוצר הוצגו לפנינו נתונים על צמיחה שחצתה את קו ה- 5,5 אחוז.

יצחק כהן: המצב היה מצוין, וההנחות המאקרו כלכליות שנגזרו מכך היו בבסיס התקציב של 2001.

יצחק כהן: היום הכל משתנה.

יצחק כהן: כבר אי אפשר להתייחס לאותו תקציב עליו קיבלנו סקירה.

יצחק כהן: אתן לך דוגמה לדבר שכבר השתנה במהלך האירועים: ההחלטה להעביר 4 מיליארד שקל למגזר הערבי.

יצחק כהן: זה לא היה בתכנון.

אלי גולדשמידט: היתה כבר ישיבת ממשלה שבה זה אושר.

יצחק כהן: אחרי האירועים בואדי ערה זה יצא לאור.

אלי גולדשמידט: זה תוכנן עוד קודם לכן.

יצחק כהן: הסכום של כמעט מיליארד שקל לדרוזים גם לא היה מתוכנן, ועומד עכשיו להתבצע, כתוצאה מהפגנה שהיתה.

אלי גולדשמידט: גם הנושא הזה היה מתוקצב, אבל יכול להיות שהאירועים האיצו את שתי ההעברות האלה.

יצחק כהן: צפי ההכנסות במסים עלול להשתנות.

יצחק כהן: התקציב מתבסס גם על זה.

יצחק כהן: לגבי העובדים הזרים.

יצחק כהן: איך תפח העניין והגיע למצב של 180 אלף עובדים זרים?

יצחק כהן: – כל אימת שהיה מצב בטחוני קשה וסגרו את השטחים, קמה צעקה גדולה, ואז הביאו את הזרים.

יצחק כהן: זה התחיל מימיה של אורה נמיר כשרת העבודה והרווחה.

יצחק כהן: כאשר חזר המצב לקדמותו, הפלשתינאים חזרו, ונשארו פה גם פלשתינאים וגם עובדים זרים.

יצחק כהן: הם דחקו את רגלי העובדים הישראלים.

יצחק כהן: כך קרה כל פעם, והגענו לממדים מדהימים.

ויצמן שירי: במקביל, הכלכלה הישראלית עלתה עליה מדהימה בצורה רצינית.

יצחק כהן: היום יש לחץ לייבא 30 אלף עובדים זרים.

יצחק כהן: המצב יחזור לקדמותו, הפלשתינאים יחזרו, ואותם 30 אלף עובדים יישארו.

יצחק כהן: עוד 30 אלף עובדים זרים ייפלטו החוצה.

יצחק כהן: זה מעגל קסמים.

שלום שמחון: מה אתה מציע?

יצחק כהן: לא להביא עובדים זרים, אלא לקחת עובדים מובטלים ולהכשיר אותם.

יצחק כהן: התהליך התחיל בזמנה של אורה נמיר.

יצחק כהן: משתלם לכולם להביא עובדים זרים ולשלם דמי אבטלה למובטלים.

יצחק כהן: אם נהיה רציניים, גם המובטלים ייצאו לעבודה.

יצחק כהן: אם מחר יהיה מצב קשה, ויהיה צורך לגייס את כל עובדי המשק הישראלים – האם יבקשו להביא עוד עובדים זרים?

יצחק כהן: הרי העובדים הישראלים יחזרו מהמילואים.

יצחק כהן: אני מציע שנקבל החלטה שלא ייכנס לפה שום עובד זר נוסף, בשום ענף.

יצחק כהן: לגבי המשולש הסתדרות-ממשלה-מעסיקים.

יצחק כהן: כבר הרבה שנים המשולש הזה לא קיים.

יצחק כהן: לעת הזו אני מציע להחיות אותו.

ראובן חורש: למספר העובדים הזרים בתעשייה יש שני היבטים שצריכים לתת עליהם את הדעת.

ראובן חורש: האחד, יש תעשייה גדולה שבעצם נוסדה ונוצרה על מנת לספק ביקושים שבהם השתתפה הרשות הפלשתינית.

ראובן חורש: נכון שפותחים את המעברים, ונכון שתבוא יותר תנועה.

ראובן חורש: יש הוצאות ענקיות שנגרמות בגין המצב הביטחוני החדש, ואגרות עצומות של מי שמטפל בהן.

ראובן חורש: אני מציע שוועדת הכספים תשקול את העניין הזה, לפחות באותו זמן שבו יש הקפדה, לראות איך אפשר לעזור בעניין הזה.

אלי גולדשמידט: סליחה, זה לא מתפקידה של ועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: היא יכולה לאשר פניה כזו של הממשלה.

אלי גולדשמידט: אם זה יבוא, אנחנו נאשר.

אלי גולדשמידט: אתם מנכ"לים של משרדים מאד מרכזיים.

אלי גולדשמידט: האם עד היום נפגשתם כדי לדון בכל העניינים האלה, וניסיתם לבנות איזושהי תוכנית עבודה?

ראובן חורש: התשובה היא לא.

יוסי ישי: זה לא מדויק.

ראובן חורש: רק לפני שבוע ישבו המנכ"לים ועסקו בנושא הפוך: איך לדאוג לכך שהמשק הישראלי והצרכן הישראלי לא ייפגעו כתוצאה מבעיות של מל"ח.

ראובן חורש: היום אנחנו במצב כזה שצריך להתחיל לחשוב הלאה.

אבי בן בסט: אני מוכרח לומר שבשבועיים האחרונים, 80 אחוז מזמני מוקדשים לאספקטים שונים של המצב.

אבי בן בסט: אז לומר שלא יושבים?

אלי גולדשמידט: אני יודע שיושבים, ושנפגשו גם עם שר האוצר.

אלי גולדשמידט: אני מדבר על איזשהו פורום.

יוסי ישי: יש פורום כזה.

יוסי ישי: יש פורום קבוע, שיוסי קוצ'יק מארגן אותו, וכבר ישבנו במסגרתו פעם אחת, על הנושאים האלה.

ראובן חורש: מדינת ישראל במשך הזמן מוסד מסויים שנקרא "אזורי תעשייה בקו התפר".

ראובן חורש: למשל, אזור התעשייה קרני, אזור התעשייה ארז, שהוזכרו כאן.

ראובן חורש: המצב היום הוא שאין שום בסיס חוקי לפיצוי או לשימור התעשייה שם.

ראובן חורש: אין להם שום ביטוח.

ראובן חורש: כמו כן, אין שום אפשרות לבטח ביטוחי סחר חוץ לשטחי הרשות, כי הם לא הוגדרו כשטחים של מדינה אחרת.

ראובן חורש: באוצר, בזמנו, נמצאו 50 מיליון דולר, אך שום דבר לא נעשה.

ראובן חורש: יש פניות של יצרנים שנפגעו ואינם זכאים לפיצוי מביטוח סיכוני סחר.

ראובן חורש: אי אפשר לחכות שהמודל הגדול של המדינה והחשב שלה ייצאו בהצעת החלטה.

עודד טירה: בכל רגע נתון יש מיליארד שקל אובליגו של חובות לקוחות פלשתינאים לתעשייה ישראלית.

ראובן חורש: היום יש תעשייה בישראל שעומדת על סף אי קיום, בגלל בעיות עם השוק האירופי המשותף.

ראובן חורש: התחיל תהליך פוליטי מסוים של כניסת ישראל לצבירה הפאן אירופית.

ראובן חורש: בגלל המצב עכשיו ובגלל היחס של הקהילה האירופית – העסק הזה יתעכב.

ראובן חורש: יהיה פה אסון.

ראובן חורש: צריך להגביר את הפעילות המדינית מול השוק האירופי.

ראובן חורש: לתוצרת הישראלית יש בעיה להגיע לאירופה, אם העניין לא ייפתר.

ראובן חורש: כדאי לציין את הנקודה הזו.

ראובן חורש: נקודה נוספת – חוק לעידוד השקעות הון יבוא לוועדת הכספים במסגרת הרפורמה.

ראובן חורש: אני חושב שכדאי לעשות עכשיו חשיבה מחדש אם זה המצב הנכון לכך.

ראובן חורש: לא שאני מתנגד, ולא שדעתנו שונה מדעתו של אבי בן בסט בעניין הרפורמה.

ראובן חורש: העיתוי של היום הוא בעייתי.

ראובן חורש: נסעתי עכשיו לכנס בניו יורק, והמצב נראה מאד מעודד, אך מדובר בכנס משקיעים בהייטק ובטכנולוגיה, ולהם המיקום לא משנה.

ראובן חורש: תוך 45 דקות הם יכולים להעביר את המיקום.

ראובן חורש: אם מדובר בהשקעות פיזיות צריך לשקול מחדש אם זה הזמן להעביר את אותם דברים.

יעקב ליצמן: אני חושב שכדאי לנעול את הדיון עכשיו לאור זה שפקידים בכירים עוזבים.

יעקב ליצמן: לא באתי רק כדי לשמוע אותם.

יעקב ליצמן: אני מוחה בכל תוקף על כך.

אלי גולדשמידט: מי שהיה אמור להגיע מטעם האוצר הוא מנכ"ל משרד האוצר, והוא נמצא כאן בכל הישיבה.

אלי גולדשמידט: אוהד מראני, ראש אגף התקציבים, אפילו לא ביקש רשות דיבור, והודיע לי מראש שהוא ייצא מהישיבה.

אלי גולדשמידט: הוא לא חלק מהדיון.

אלי גולדשמידט: איתי אייגס ביקש לצאת מוקדם.

אלי גולדשמידט: עדיין נמצאים פה ראובן חורש, מנכ"ל משרד התמ"ס, מנכ"ל משרד החקלאות.

יעקב ליצמן: בינתיים, עד לרגע זה, דיברו על כך שהתיירות נפגעה הכי הרבה.

יעקב ליצמן: אם נציג המשרד לא מרגיש לנכון לשבת אתנו, אני מציע לסגור את הדיון.

ראובן חורש: דיברו כאן על בעיית המקדמות למס הכנסה.

ראובן חורש: אני מתאר לעצמי שראשי הסקטורים יודעים שהקטנת מקדמות היא לא לטובתו של הנישום.

ראובן חורש: הוא צריך לעשות את החשבון אם אחרי כן התשלום לא יהיה קטן ממה שהוא היה חייב.

ראובן חורש: אין בעיה של מקדמות מס הכנסה.

משה גפני: לפני מספר שבועות הוצגה בחדר הזה לישיבה בעניין תקציב 2001.

משה גפני: הוצגה תמונת מצב שהיתה ריאלית ונכונה על צמיחה בלתי רגילה מבחינת המשק והתחזיות לשנים הבאות, שאמרו שהן עומדות להיות מאד טובות.

משה גפני: תמיד צריך לקחת בחשבון ולהיערך לכך שלא תמיד התחזיות של אנשי המקצוע מתממשות.

משה גפני: החוכמה הגדולה של משרדי הממשלה הייעודיים, ובראשם משרד האוצר ומנכ"ל המשרד זה להיות ערוך למצב בו מתמודדים עם תחזיות שלא מתממשות, כתוצאה מאירועים בלתי צפויים.

משה גפני: אנחנו נמצאים כמה שבועות אחרי תחילת האירועים, המהומות, ועדיין לא יושב צוות.

משה גפני: יש מצב שמצריך החלטה שתלויה בכמה וכמה גורמים, ונכון לרגע זה לא ישב צוות שיכול לקבל כאלה החלטות.

משה גפני: ברור שצוות כזה צריך לכלול מנכ"לי משרדי ממשלה הרלבנטיים, המעסיקים וההסתדרות.

משה גפני: ברור לחלוטין שהיה צריך לשבת באופן מיידי.

משה גפני: יש בעיות שהועלו כאן, ואנחנו יודעים אותם גם ללא הדיון הזה.

משה גפני: אני מסכים לחלוטין עם חבר הכנסת יצחק כהן.

משה גפני: המדיניות לא להביא עובדים זרים היא מדיניות נכונה.

משה גפני: היא לא יכולה להיות נכונה בשעת משבר, כמו הרבה דברים אחרים.

משה גפני: איך אנחנו מתגברים על הבעיה שמעלה חבר הכנסת יצחק כהן, ובצדק?

משה גפני: היה צריך לשבת צוות שהוא צוות חירום, ולמצוא את הפתרון לנושאים של הבנייה והחקלאות.

משה גפני: בתיירות הבעיה היא הפוכה.

משה גפני: יכול להיות שאפשר היה בתקופה הזו לנייד עובדים מהתיירות, לפחות את חלקם, לסקטור אחר, ששם יש חוסר בעובדים.

אבי בן בסט: חושבים על הרעיון הזה.

אבי בן בסט: יש עובדי צווארון כחול בתיירות שיכולים לעבוד בחקלאות.

משה גפני: המציאות הזו, שלא קוימה ישיבה משותפת עד לרגע זה, היא תמוהה.

משה גפני: עד נכון לרגע זה לא ישב מנכ"ל משרד האוצר עם מנכ"ל משרד התיירות - -

אבי בן בסט: כן ישבו.

אבי בן בסט: למה אתה אומר שלא?

אבי בן בסט: דובר, למשל, על הנושא של החלב, על הנושא של הגברת שיווק הפנים.

אבי בן בסט: אנחנו עובדים על זה.

משה גפני: לא ישב צוות שמורכב ממנכ"ל משרד האוצר, מנכ"ל משרד החקלאות, מנכ"ל משרד התיירות, מנכ"ל משרד התמ"ס, ומנכ"ל משרד העבודה והרווחה עם המעסיקים, עם ההסתדרות.

משה גפני: לא ישב צוות כזה.

משה גפני: דיברו אתי גם אנשים שיושבים ביהודה ושומרון.

משה גפני: הממשלה שלחה אותם.

משה גפני: פתחו שם מפעלי תעשיה.

משה גפני: יש שם מצב שבו לא אומרים להם להתפנות, הם נשארים.

משה גפני: הם מעסיקים פרטיים, המפעל סגור.

נחום לנגנטל: למשל – המפעל של המצעים המנותקים בגוש קטיף.

משה גפני: פניתי למשרד האוצר.

משה גפני: באמת לא ענו לי.

משה גפני: מה אפשר לענות על העניין הזה?

משה גפני: כך גם לגבי הנושא של תשלומי ארנונה, ומס.

משה גפני: המדיניות היא נכונה בימי שגרה.

משה גפני: היא לא יכולה להיות נכונה לתקופת משבר.

משה גפני: אני מציע לקבל את ההחלטה שהציע יושב ראש הוועדה, ולעשות אותה באופן מיידי.

משה גפני: אני מציע שנמליץ שיוקם צוות באופן מיידי, עוד היום, ושיועלו בפניו דברים שהועלו כאן, וגם דברים שלא הועלו.

משה גפני: אנחנו מבקשים שתתקבל החלטת ממשלה כזו שיוקם הצוות הזה, ועוד היום.

משה גפני: אנו, ועדת הכספים, מבקשים שתוך שבוע ימים יחזור לכאן מנכ"ל משרד האוצר ומנכ"לי משרדי הממשלה, וייתנו לנו תשובה מה נעשה במשך השבוע הזה.

משה גפני: במידה ויתברר שההמלצה שלנו בעניין החיוני כל כך למדינת ישראל לא התקבלה, אז כאשר יבואו אלינו עם התקציב ועם חוק ההסדרים, נתייחס בהתאם.

משה גפני: זו, לפי דעתי, צריכה להיות ההחלטה.

יוסי שוסטק: אין ספק שענפי הבנייה, החקלאות והתיירות נפגעו בצורה החמורה ביותר.

יוסי שוסטק: לפני שאתאר מה קורה בענפי המסחר, שתי הערות.

יוסי שוסטק: הערה ראשונה לפרופ' בן בסט.

יוסי שוסטק: הוא דיבר על סכנת פגיעה של אחוז או שניים בתוצר - -

אבי בן בסט: לא אמרתי.

יוסי שוסטק: אני רוצה לומר שיש עסקים שמבחינתם זו בעיה של 100 אחוז.

יוסי שוסטק: דיברו פה על הפרדה או אי הפרדה מהרשות הפלשתינאית.

יוסי שוסטק: דיברו על יצוא לתוך שטחי הרשות.

יוסי שוסטק: אין ספק שהסכום שהוזכר כאן, 8 מיליארד, מהווה מבחינת הרשות 85 אחוז מהיקף היבוא שלהם.

יוסי שוסטק: שכחנו רק שאנחנו גם מייבאים סחורות משטחי הרשות ב- 300 מיליון דולר.

אלי גולדשמידט: אנחנו לא עוסקים כל כך בהפרדה, כמו בפגיעה של האירועים האחרונים.

יוסי שוסטק: לגבי ענפי המסחר והשירותים – ישנה ירידה משמעותית בפעילות.

יוסי שוסטק: הירידה נובעת לא רק כתוצאה ישירה מהמצב, אלא גם כתוצאה מהשלכות עקיפות על מה שקורה בענף התיירות בעיקר.

יוסי שוסטק: מתוך כל דולר שתייר מוציא פה בארץ, 75 סנט מיועדים למסחר, השכרת רכב, נסיעות, והרבה מאד פעילויות.

יוסי שוסטק: לסיום – אני רוצה לחזור על מה שהוצע כאן קודם.

יוסי שוסטק: בעבר, במלחמת המפרץ, היה מצב די דומה, לפחות בתקופה הראשונה, כשהפעילות נעצרה.

יוסי שוסטק: הממשלה נעתרה אז למגזר העסקי והחליטה על דחיית תשלומי מע"מ, ביטוח לאומי ומס הכנסה.

יוסי שוסטק: יש גם תשלומים נוספים, ויש תקדימים לדברים האלה בעבר.

שלום שמחון: הדברים שאני רוצה לומר נוגעים, אמנם, למגזר שממנו אני בא.

שלום שמחון: גם אני נגד כניסה של עובדים זרים לארץ.

שלום שמחון: הכל טוב בתיאוריות.

שלום שמחון: בחקלאות הישראלית אי אפשר לשלוח ישראלים צעירים שיבנו את עתידם.

שלום שמחון: זו לא עבודה קבועה, זו עבודת כפיים ואף אחד לא שש לעבוד בה.

יצחק כהן: מה השתנה בזמן האחרון מהבחינה הזו?

שלום שמחון: בשנים האחרונות, בחלק גדול מקו התפר, היתה זרימה חופשית של פועלי שטחים.

שלום שמחון: התפחה מערכת של יחסי עבודה.

שלום שמחון: חלק מהדברים שדובר עליהם פה – מדובר גם בפועלים שלא רשומים בשום נתון רשמי של שירות התעסוקה.

שלום שמחון: עכשיו נשבר האימון, ונוצרה בעיה חדשה.

שלום שמחון: אותם פועלים לא יכולים להגיע, מכה סיבות: קודם כל, החממות נמצאות קרוב לבתים, והאמהות פוחדות על ילדיהם.

שלום שמחון: אף אחד גם לא יכול לערוב לביטחונם של אותם אלה שיגיעו, בגלל מה שהיה.

שלום שמחון: חלק מהחקלאים כבר לא רוצים להעסיק פלשתינאים.

שלום שמחון: נכון לרגע זה יש בעיה.

שלום שמחון: החקלאים לא ביקשו 20 אלף פועלים, כפי שצריך להיות.

שלום שמחון: הם מדברים כרגע על טיפול נקודתי, בנקודת זמן מסוימת, כדי למנוע את הנזקים שכבר הצטברו.

שלום שמחון: נכון להיום אמורה להינתן פסיקה בבית משפט בדרום לגבי פיצויים לשנת 94, כתוצאה מכך שהממשלה התמהמהה במתן פתרונות של עובדים.

שלום שמחון: השמאים מסתובבים אצל החקלאים, מעריכים את הנזק.

שלום שמחון: החשבון יוגש לאבי בן בסט.

שלום שמחון: במקום זה, הציע פה מנכ"ל משרד החקלאות לאפשר לפרק זמן הבאת עובדים זרים.

שלום שמחון: אם אנחנו נגלה שערפאת שינה את עמדותיו מהקצה לקצה, ותהליך השלום רץ קדימה, אותם עובדים יחזרו הביתה בבוא העת.

שלום שמחון: אם זה לא יקרה, וכנראה שזה לא יקרה, והסגר יהיה ארוך מאד, כמו בתקופת רבין, כאשר היו 50-60 אחוז ימי סגר בשנה, כך אי אפשר לייצב עבודה בחקלאות.

שלום שמחון: הממשלה צריכה לקבל החלטה באומץ ולאפשר כניסת עובדים זרים.

שלום שמחון: עובדים ישראלים לא יעבדו בעבודות האלה.

שלום שמחון: זה לא עניין של גובה השכר.

שלום שמחון: בבית מלון עובד יכול להתקדם, ולא כך בחקלאות.

אבי בן בסט: אם תשלמו שכר הוגן, יבואו עובדים.

שלום שמחון: ישראלים לא ששים לעבוד בחקלאות.

שלום שמחון: בעבודה בבית מלון אדם יכול להתקדם.

שלום שמחון: יש איזושהי היררכיה שהוא יכול להתקדם בה.

שלום שמחון: כאשר אדם בא לעבוד בחממה הוא יכול לחתוך את הפרחים או לאגוד אותם, ולא יותר מכך.

שלום שמחון: ממה שהיה בפעמים הקודמות – באו אלפי אנשים ששירות התעסוקה שלח.

שלום שמחון: הם לא היו מעונינים להישאר בעבודה.

אלי גולדשמידט: את המהפכה הזו לא נוכל לעשות דווקא עכשיו, בתקופת החירום.

אלי גולדשמידט: זו הבעיה.

שלום שמחון: כרגע לא צריך לעשות טיפול שורש, אלא לתת טיפול נקודתי.

שלום שמחון: צריך לפתור את הבעיה הספציפית.

יעקב ליצמן: אני מציע שמהיום נשמע את הפקידים הנכבדים בסוף, אחרי שאנחנו נדבר.

יעקב ליצמן: לא באתי רק כדי לשמוע מה שיש להם להגיד.

יעקב ליצמן: יש לי שאלות לשאול, ולא כולם נמצאים כאן.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשמוע תשובות מהמנכ"לים המוסמכים.

אלי גולדשמידט: בכל זאת צריך לזכור שכמה מנכ"לי משרדים נמצאים כאן אתנו.

יעקב ליצמן: צריך לומר להם להישאר כאן עד סוף הדיון.

אלי גולדשמידט: רוב פקידי הממשלה שהיו פה נשארו, למעט איתי אייגס.

אלי גולדשמידט: זו לא תופעה גלובלית.

אלי גולדשמידט: מכל מקום, אני אעביר לו את המחאה הזו.

ישראל כץ: יש לי כמה הערות, ואני משתדל להתנתק מהעניינים הערכיים.

ישראל כץ: הערה אחת שהערתי קודם – עניין כלכלי פשוט, קיים חוק כלים שלובים.

ישראל כץ: מספר הרשיונות לעובדים זרים ירד בשנים האחרונות - -

אורי דורי: מ- 74 אלף ל- 32 אלף.

ישראל כץ: ולעומת זאת מספר העובדים הזרים עלה.

ישראל כץ: זאת אומרת שהוואקום התמלא בחדירות ממצרים, מירדן, דרך נמלי התעופה במסווה של תיירים, ואוהדי קבוצות כדורגל שמגיעים לכאן ולא כולם חוזרים.

ישראל כץ: אין מה לעשות.

ישראל כץ: כאשר יש אפשרות, ויש מקום עבודה אטרקטיבי, שמשתלם יותר מאשר בארץ המוצא, פונים אליו.

ישראל כץ: כך זה עובד.

ישראל כץ: זה קורה.

ישראל כץ: ודאי שהיינו רוצים שיעבדו ישראלים.

ישראל כץ: היה פעם ניסיון, בזמן אורה נמיר, לסבסד ולתמרץ עובדים שיעבדו בחקלאות ובבניין.

ישראל כץ: אני בעד זה, עד כמה שאפשר.

ישראל כץ: צריך לעשות זאת תמיד.

ישראל כץ: לפי מה שקראתי בעיתון, אבי בן בסט מונה כדי להכין תוכנית הפרדה כלכלית.

ישראל כץ: במסגרת תוכנית ההפרדה הזו ודאי שלא מדובר על כך שיעבדו כאן עובדים מהרשות הפלשתינאית.

ישראל כץ: כלומר, כל ההערות שהושמעו כאן על כך שהעובדים הפלשתינאים יחזרו פשוט לא רלבנטיות.

ישראל כץ: זאת אומרת שבמקום המסה של העובדים הפלשתינאים, החוקיים והלא חוקיים, צריך לתת פתרונות: או להראות איך מתמרצים שילוב עובדים ישראלים, או מאפשרים כניסת עובדים זרים.

ישראל כץ: כל עובד זר שמאפשרים את בואו היום זה על חשבון תוכנית ההפרדה.

ישראל כץ: מאחר ולא מבקשים למלא את מאה אחוז המחסור, אלא באחוזים מצומצמים, לעת חירום, אין בעיה גם מבחינת התפיסה לעשות זאת.

אבי בן בסט: צריך להפריד בין אנשי מקצוע לבין אנשים שעוסקים במדיניות.

אבי בן בסט: אנחנו לא עושים את תוכנית ההפרדה.

אבי בן בסט: אנחנו צוות בין משרדי, שבוחן את החלופות השונות של ההפרדה, מצביע על מה שזה יעשה, ואחר כך תתקבל החלטה.

אבי בן בסט: הפרדה היא לא נקודה אחת.

אבי בן בסט: יכולות להיות כל מיני רמות של הפרדה.

אבי בן בסט: הממשלה תביא בחשבון גם דברים מהסוג שאמרת עכשיו, ותתקבל החלטה פוליטית.

ישראל כץ: מתוך הנחה שיש סבירות אמיתית שזו המדיניות שתהיה, צריך לקחת בחשבון מראש את הדבר הזה.

ויצמן שירי: אני הייתי מציע לבחון אפשרות שימשיכו לשלם למובטלים דמי אבטלה, ובו זמנית יתאפשר להם לעבוד ולקבל הכשרות מקצועיות.

ישראל כץ: אני רוצה להעיר גם שעל כל העובדים הבלתי חוקיים לא מתקבל שום מיסוי.

ישראל כץ: הם לא מדווחים, לא משולמים עליהם דמי ביטוח לאומי ומס הכנסה.

אלי גולדשמידט: צריך לזכור שאנחנו ועדת כספים, אנחנו לא מקבלי ההחלטות אלא המפקחים על הביצוע.

אלי גולדשמידט: יש לנו יכולת לדרבן ממשלה לפעול לפעולות כאלה ואחרות.

אלי גולדשמידט: אנחנו מדברים על הקמת ממשלת חירום כי מדובר על שעת חירום.

אלי גולדשמידט: לא יכול להיות שהמערכת תגדיר את התקופה כשעת חירום, ושלא ייגזרו מכך פעולות שהן פעולות חירום.

אלי גולדשמידט: אנחנו יודעים שאנחנו מגיעים בשעת חירום למצב שבו גם התהליך המשפטי, אנו עושים דברים שביום יום שערותינו סומרות.

אלי גולדשמידט: מבינים שזו שעת חירום.

אלי גולדשמידט: לכן קשה לנו לקבל את הטענות, שכשלעצמן יכולות להישמע הגיוניות, על כך שאתה נע בתהליכים הרגילים של החיים.

אלי גולדשמידט: ועדת הכספים הזו, מצפונה ביחס לעניין העובדים הזרים צריך להיות נקי לחלוטין.

אלי גולדשמידט: אנחנו עמדנו לצד האוצר כיד ימינו בכל התהליך הזה ערב התקציב הקודם.

אלי גולדשמידט: חלק מהחברים היושבים פה אולי שילמו על כך מחיר פוליטי, וזכו לגינויים וכעס בעניין הזה.

אלי גולדשמידט: יש כרגע זעקה של שני סקטורים שנמצאים במצוקה ונחנקים, ומדובר במיליארדים רבים של שקלים.

אלי גולדשמידט: אלה הם במקרה שני סקטורים שהם לא בתחום ההייטק, וגם כך הם נאנקים, ויש להם המון צרות אחרות בתחומים של רווחיות, של מיסוי, של מיתון שפגע.

אלי גולדשמידט: בתקופת חירום כזו אתם יכולים לא להיצמד לתיאוריות, שאנו מסכימים איתן אך הן לא תעזורנה כרגע לאותם סקטורים.

אלי גולדשמידט: אני לא מאמין בפרוייקטים של העברת מובטלים לחקלאות ולבניין.

אלי גולדשמידט: ביום שבו יהיה בן של שר בממשלה או בן של משרד ממשלתי שילך לעבוד בחממה או בטפסנות – אז אני אתחיל להאמין בזה.

אלי גולדשמידט: אנחנו מדברים על התקופה של ימינו.

אלי גולדשמידט: שלא יטיפו לנו מוסר ויחזירו אותנו לערכי הציונות של שנות ה- 50 של עבודה עברית, ציונות ואחוות עמים.

אלי גולדשמידט: כשבאתי וביקשתי ומצאתי תמיכה בוועדת הכספים להקמת צוות שיכלול את עודד טירה, אורי דורי, נציגי המלונאים והמרכז החקלאי, ההסתדרות ונציגי פורומים של עצמאים – לא היתה כוונה שזה יהפוך להיות פורום של מקבלי החלטות.

אלי גולדשמידט: אף אחד לא יכול להחליף את הממשלה בזכות ההחלטה שלה, אך עצם הקמת הפורום, ריכוז הדעות והבעיות – יש לו ערך מוסף.

אלי גולדשמידט: לאחר מכן ניתן לתרגם את הדברים להחלטות, בפורום אחר.

אלי גולדשמידט: אני מבקש ממנכ"ל שר האוצר להמליץ על כך בפני שר האוצר.

אלי גולדשמידט: ועדת הכספים דורשת שתתקיים בדחיפות ישיבת ממשלה, או ישיבה של ועדת שרים לענייני כלכלה.

שלום שמחון: אמר כאן יוסי ישי קודם, שיש להם צוות בראשותו של יוסי קוצ'יק.

שלום שמחון: אני מציע שגם הוא יוזמן.

אלי גולדשמידט: הדבר האחרון – אני חושב שיש מקום להיות קשוב לבקשות שהושמעו כאן בנושא של הקלות שהמדינה יכולה להקל.

אלי גולדשמידט: זה רק עניין של מקריות חקיקתית, שענפים במרכז הארץ שנפגעים היום מפעולות מלחמה לא יכולים ליהנות מפיצוי על נזק עקיף מכוח חוק מס רכוש, כיוון שהם לא הוכרזו כאזורי ספר.

אלי גולדשמידט: זה הרי מקרי לחלוטין.

אלי גולדשמידט: שכונת גילה היא היום יישוב ספר, לצורך הדיון של היום, מאשר יישוב בעמק הירדן.

אלי גולדשמידט: בית מלון בירושלים, ואפילו בית מלון בתל אביב, שנמצא קרוב ליפו, נמצאים גם הם בחזית.

אלי גולדשמידט: אני מבין את המגבלה התקציבית.

אלי גולדשמידט: אי אפשר להרחיב ולשלם לכל אזרח במדינת ישראל, כי אז המדינה תפשוט את הרגל, אך באיזושהי דרך וחשיבה מסודרת, שלא נותנת את מאה אחוז הפיצוי ניתן להתגמש.

אלי גולדשמידט: יש אפשרות לחשוב על דחיית תשלומי ארנונה או פריסה שונה של תשלומים.

אלי גולדשמידט: אלה דברים שאני מודע לכך שעם כל הקושי אפשר לעשות אותם, ולהתייחס אל הסקטורים, כפי שנאמר כאן.

אלי גולדשמידט: אני מבקש ממנכ"ל האוצר לחזור אלינו תוך שבוע עד עשרה ימים עם תשובות לגבי מה נעשה בעניינים שהועלו כאן.

אלי גולדשמידט: אני מקווה שהמצב יירגע ואולי נוכל לראות את הדחיפות כפחות אקוטית.

אלי גולדשמידט: אני חושש שאף אחד מאתנו לא יכול לצפות אפשרות כזו באופן ריאלי.

יצחק כהן: מה נעשה אם המצב יירגע לגבי אותם 30 אלף עובדים זרים, אם יתירו את כניסתם?

אלי גולדשמידט: יוסי ישי דיבר על כך שצריך להגדיר את בואם לתקופת זמן מוגבלת עם ערבויות מתאימות.

אלי גולדשמידט: שנויים בתקציב לשנת 2000

נחום לנגנטל: אני רוצה להעלות את העניין של החקלאות בגוש קטיף.

נחום לנגנטל: יש שם מצוקה מאד קשה.

נחום לנגנטל: הוקם שם מפעל למצעים מנותקים, והם זקוקים להעברה של 1,200,000 שקל שלא הועברה.

יעקב ליצמן: הבקשה כבר אושרה.

יעקב ליצמן: מי שלא נותן להשתמש בכסף זה פקידי האוצר, לא אנחנו.

יעקב ליצמן: שפקידי האוצר ישחררו את הכסף.

איוור קירשנר: ה- 4,8 כבר אושר.

איוור קירשנר: ה- 1,200,000 גם אושר.

ויצמן שירי: אם הם לא מבצעים את מה שאישרנו יש פה משהו לא תקין.

איוור קירשנר: אפשר לקבל החלטה לא לאשר את הפניה.

נחום לנגנטל: זה בדיוק מה שאני אומר.

נחום לנגנטל: אם אנחנו נעלה את זה להצבעה, ונדחה את הבקשה הזו, ממילא לא יהיה מצב שהם יקבלו את - -.

נחום לנגנטל: מה שאני מציע הוא שאם ה- 15 מיליון לא יועבר לחרדים, לא נעביר שום דבר מהעניין הזה.

נחום לנגנטל: בואו רק לא נשאיר את גוש קטיף בתור בני ערובה, זה העניין.

נחום לנגנטל: גם כך מצבם קשה.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להבין- אם הפניה היא להחזיר את ה- 1,200,000 בחזרה לנושא החרדי - -

מאיר פרוש: זה מה שהאוצר רוצה.

נחום לנגנטל: שהאוצר יבין שאנחנו לא נהיה שותפים לזה.

משה גפני: אני רוצה לומר מה קורה מבחינת העובדות: היה סיכום, ששר האוצר הודיע עליו, שבשנת 2000 הוא מעביר 6 מיליון שקלים לחקלאים שומרי שמיטה.

משה גפני: לא מדובר על דתיים או חרדים דווקא.

משה גפני: יש ציבור של חקלאים שומרי שמיטה.

משה גפני: משרד האוצר הודיע לוועדה שהוא מעביר את הסכום של 6 מיליון שקל, אבל באופן כזה שמורידים 1,200,000 מהסכום, ומעבירים לטובת המצעים המנותקים, שיש לזה השלכה לנושא של שמיטה, אך זה לא קשור לנושא הזה.

משה גפני: באנו לשר האוצר ושאלנו איך ייתכן כזה דבר, שהוא חוזר בו ממה שהוא התחייב במליאת הכנסת.

משה גפני: בא איש האוצר לוועדת הכספים שהוא חוזר בו מהבקשה של 1,200,000 למצעים מנותקים, ומבקש להשלים את זה ל- 4,8.

משה גפני: זו הפניה.

נחום לנגנטל: ואני מעכב אותה.

משה גפני: אנחנו לא רשאים לבקש להחזיר את ה- 1,200,000 למצעים המנותקים, כי לא היתה פניה כזו.

משה גפני: איך אנחנו יכולים לגרום לעניין הזה?

משה גפני: – אנו יכולים לפנות אל שר האוצר ועל סמך התחייבותו למפד"ל להעביר סכום של 1,200,000 למצעים מנותקים, לומר לו שאנחנו חלק מהמכלול של הדרישה הזו.

משה גפני: עם זאת אנחנו לא יכולים להעביר דברים בוועדת הכספים בניגוד לעמדתו של שר האוצר.

משה גפני: זאת הבעיה.

משה גפני: אני מבין לחלוטין ללבו של חבר הכנסת נחום לנגנטל.

משה גפני: במצב בטחוני כל כך קשה בגוש קטיף, ההעברה עוד מתעכבת.

משה גפני: אני משוכנע שאם תגיע דרישה מלאה ומפורשת שלנו נוכל לקבל פניה כזו מהאוצר.

נחום לנגנטל: אם אנחנו נדחה את הבקשה של האוצר, בהצבעה פה, מה יקרה?

נחום לנגנטל: – יהיה כמו שהיה קודם, 1,200,000 יהיה למצע המנותק.

משה גפני: לא, לא יהיה, הוא החזיר את זה חזרה.

משה גפני: מה אתה מרוויח מבחינת האנשים מגוש קטיף?

נחום לנגנטל: אם תהיה פה הצבעה, הוא יידע איפה הוא עומד מבחינת ועדת הכספים.

ויצמן שירי: אבל אז, אם אתה לא מעביר לאף אחד, לא פתרת את הבעיה של גוש קטיף.

נחום לנגנטל: אבל אוכל לפנות לבג"ץ בבקשה להורות לבצע העברה כבר אושרה.

ויצמן שירי: לא תקבל את הכסף יותר מהר ככה.

משה גפני: האם נפגשתם עם שר האוצר?

נחום לנגנטל: אמרתי לו את זה.

נחום לנגנטל: הוא חושב שהסכום של 1,200,000 זה חלק מהסכום - -

ויצמן שירי: זה גם מה שהיה, בפועל.

אלי גולדשמידט: בתחילת השבוע הבא אני אקיים ישיבה עם אוהד מראני, יחד עם עוזר שר האוצר.

אלי גולדשמידט: עד אז לא אעלה את זה כאן.

אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים לפניה 334 – תקצוב של 8 מיליון ₪ לחינוך העצמאי.

אלי גולדשמידט: זה כבר הוצג כאן, וזה נדחה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש להצביע על העניין.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: מאושר פה אחד.

אלי גולדשמידט: תודה.

אלי גולדשמידט: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.