ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 167, 2000-08-14 10:00

אלי גולדשמידט: אני פותח את הישיבה.

אלי גולדשמידט: חברים, לפנינו עניין פורמלי: מדובר בצו לעידוד החיסכון (פטור ממס הכנסה על איגרות חוב לפי אישור להנפקה והצעה לציבור), התשמ"ח-1988.

אלי גולדשמידט: כותבת מנהלת רשות ניירות ערך: "בתוקף הסמכות שהוענקה לי בידי שר האוצר מכוח סעיף 2 לצו האמור, אני מתכבדת להביא לידיעתה של ועדת הכספים של הכנסת, כי הוגשה לרשות לניירות ערך בקשה לפרסום תשקיף לפיו מבקשת חברת ויסוניק בע"מ להציע לציבור איגרות חוב סדרה א'.

אלי גולדשמידט: מצ"ב עותק מטיוטת התשקיף, וממכתבה של החברה מיום 9 באוגוסט 2000.

אלי גולדשמידט: היות והחברה מבקשת לקבל את היתר הרשות עד סוף חודש 2000, אבקש את אישורה החיובי של הוועדה".

אלי גולדשמידט: אישרנו דבר דומה אתמול לגבי הנפקה של מל"מ מערכות תקשורת.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד את הצו להצבעה.

אלי גולדשמידט: הצבעה הוחלט: לאשר הצו

אלי גולדשמידט: הצו אושר פה-אחד.

אלי גולדשמידט: צו היטלי סחר (היטל בטחה יבוא טובין להגנה על הייצור המקומי) (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התש"ס-2000

אלי גולדשמידט: אנו עוברים לצו היטלי סחר (היטל בטחה יבוא טובין להגנה על הייצור המקומי) (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התש"ס-2000.

אלי גולדשמידט: הצעה לסדר לחבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: יש לפניי הפרוטוקול של ועדת הכספים מ-7.2.200, שם הבטיחו נציגי התמ"ס שיבדקו את הנושא לפני שידונו על כך.

אלי גולדשמידט: בדיקה של השפעת הצו על מצב התעסוקה במפעלים?

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: מה שאנחנו הולכים לדון עכשיו יכול להיות הרס של המפעל.

יעקב ליצמן: לא בדקו ופתאום באים ומביאים.

נחום לנגנטל: מתי אדוני מקיים הצבעה?

אלי גולדשמידט: אני אקיים הצבעה בהתאם למצב.

אלי גולדשמידט: לפי מה שאני רואה כאן, התחושה שלי היא שלא תהיה כאן הצבעה.

אלי גולדשמידט: אבל זו רק אינטואיציה, אני עוד לא יכול להגיד לך את זה בוודאות.

אלי גולדשמידט: בבקשה, גב' דורי, תציגי את הצו, אבל בכל זאת אני רוצה שתתייחסי למה שאמר חבר הכנסת ליצמן, ואני רוצה להזכיר את הפרשנות שלי לעניין, שאתם הייתם צריכים להביא לנו בתום שמונת החודשים – הרי אתם רציתם לעשות את הפחתת ההיטלים בשלושה שלבים: שלב ראשון היה ב-1 בינואר 2000, זו ההפחתה ב-3%.

אלי גולדשמידט: רציתם שבאותה ישיבה בפברואר, שנאשר עוד שתי הפחתות עתידיות - - -

צביה דורי: לא, האחת ב-1.1.2000 ל-7% וב-1.1.2001 - ב-3%.

צביה דורי: אחרי ששמענו בוועדה דיווחים לגבי מצב הענף ולגבי מצב העובדים בענף וכו', החלטנו שאנחנו נקבל רק את החלק הראשון של הבקשה שלכם, נפחית את ההיטל ל-7%, ונקיים דיון בערך שמונה חודשים לאחר מכן.

צביה דורי: אמרנו ארבעה חודשים לפני סוף שנת התקציב, ומבחינה זאת אנחנו עומדים במועד, אנחנו באוגוסט, אבל אתם התבקשתם לפי ההחלטה שלנו, להראות לנו מה ההשפעה של הירידה הזאת על המפעלים ועל כל התהליך במשק – אני מניח שהכוונה היתה למשק השמן – ותביאו לנו את זה ארבעה חודשים לפני כן, ואז תביאו את הבקשה שלכם לגבי המשך ההפחתה.

צביה דורי: אני רוצה לדעת אם עשיתם משהו בעניין הזה?

צביה דורי: לא עשינו, ואגיד לך למה.

יעקב ליצמן: את הפרשנות הזאת היית צריכה להגיד אז.

יעקב ליצמן: יש החלטה ואחרי שיש החלטה את לא יכולה להגיד את זה.

צביה דורי: זה לא בהחלטה.

צביה דורי: זה היה בהסדר שלנו של בדיקה.

צביה דורי: אנחנו פנינו לבדיקה לרואה חשבון.

אלי גולדשמידט: גב' דורי, אני לא נכנס עכשיו לגופו של עניין.

אלי גולדשמידט: יש שאלה אחת: ועדת הכספים קיבלה החלטה ברורה.

אלי גולדשמידט: הסיבה לכך שלא אישרנו את כל הצו לא היתה בגלל "קריזה" או גחמה של חברי הכנסת, אלא מתוך דאגה לעובדים.

אלי גולדשמידט: זאת היתה הסיבה.

אלי גולדשמידט: אפילו לא מתוך דאגה לבעלי המפעלים, אלא מתוך דאגה לעובדים, שלא ייווצר מצב שיהיה איזשהו תהליך של התאמה.

אלי גולדשמידט: ביטאנו, מצד אחד, תמיכה במדינות החשיפה, אבל, מצד שני, ביטאנו גם את הצורך שמדיניות החשיפה לא תיעשה בצורה מופקרת אלא בצורה הדרגתית, בצורה מאוזנת, וקבענו את זה במפורש בהחלטה.

אלי גולדשמידט: אמרנו, לפני שאתם באים אלינו לבקש את ההפחתה הנוספת, שאנחנו לא שוללים אותה על הסף, אתם צריכים להביא בפנינו דו"ח מפורט מה עשתה ההפחתה הראשונה, ל-7%, לגבי מצבת העובדים.

נחום לנגנטל: החלטת ועדת הכספים היתה אז בניגוד גמור לכל תעשיית השמן שהתנגדה מאוד.

אלי גולדשמידט: וגם תעשיית המזון שצורכת.

צביה גורי: אני רוצה לציין מה קרה מאז.

צביה גורי: גם בהצגה שהצגנו אז, בפברואר, ציינו שאנחנו בודקים רק את המפעלים היעילים וזו מדיניות עקבית שלנו, כי אין טעם לבדוק מפעל שלא מנסה להתאים את עצמו לתהליך החשיפה.

יעקב ליצמן: את זה לא אמרת אז.

יעקב ליצמן: זה לא נרשם בפרוטוקול.

צביה דורי: יש פה עבודה שעשה לנו רואה החשבון.

צביה דורי: רואה החשבון כותב בפירוש שזו הנחייה שלנו.

צביה דורי: מפעלי השמנים קיבלו את העבודה הזאת של רואה החשבון וידעו את ההנחייה הזאת.

אלי גולדשמידט: אבל אנחנו ועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: תקראי מה אמרנו.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לקוות שההתנהגות שלכם היא מחוסר שימת לב ולא מתוך כוונה לחטוף או להתעלם מבקשות של ועדת הכספים.

צביה דורי: לא, חס וחלילה.

צביה דורי: מה שאני רוצה לציין שקרה לפני חודשיים שמעמיד בספק את כל הנושא של הבדיקה כיום זה הבקשה של חברת "שמן" להתאחד - - -

אלי גולדשמידט: יכולת לפנות אליי ולהציג לי בקשה ולהגיד לי, תראה, יש התפתחות מהסוג הזה, זה מעמיד בספק.

אלי גולדשמידט: אני שואל קודם כול בצד העקרוני, למה ההתעלמות הזאת מהבקשה שלנו?

אלי גולדשמידט: אני מדבר מבחינת העובדים.

אלי גולדשמידט: אמרנו לבדוק מה ההשפעה של הירידה הזאת על המפעלים וכל התהליך במשק.

אלי גולדשמידט: הכוונה היתה גם בנושא העובדים.

אלי גולדשמידט: זה היה עיקר הדיון.

אלי גולדשמידט: למה לא נתתם לנו שום אינדיקציה לעניין הזה?

צביה דורי: מה הכוונה מבחינת העובדים?

צביה דורי: לראות מה קרה למספר העובדים?

אלי גולדשמידט: אם ירד מספר העובדים.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, הוויכוח פה הוא מתחת לכל ביקורת.

אבשלום וילן: ועדת הכספים קבעה בחודש פברואר דברים ברורים.

אבשלום וילן: אם משרד ממשלתי לא נתן תשובה ומנסים עכשיו לתרץ ולהקשות קושיות זה לא רציני.

אבשלום וילן: בעוד שבוע או בעוד שבועיים,יעברו על המפעלים, יגישו תסקיר מסודר ויגידו, בדקנו ומצאנו ולא ניתן לחזות.

אבשלום וילן: דיברנו עם זה ועם זה, ואלה ואלה הנתונים.

אבשלום וילן: אי-אפשר לעשות צחוק מאתנו.

אבשלום וילן: קיבלנו החלטה חד-משמעית.

אלי גולדשמידט: עובדה שאפשר.

אבשלום וילן: אני חושב שכל ההתדיינות שלך כיושב-ראש הוועדה עם נציגת המשרד איננה מכובדת, ואני כחבר הוועדה דורש ממך להפסיק את ההתדיינות הזאת, לתת להם כמה זמן שהם צריכים ושיחזרו מסודר ונדון.

אבשלום וילן: אחרת עושים מאתנו צחוק.

אמנון כהן: אנחנו באותה דעה.

אלי גולדשמידט: כיוון שאין לי כוונה להמשיך כרגע בדיון - - -

יעקב ליצמן: להציג אולי כן.

יעקב ליצמן: כפי שהציגה נציגת התמ"ס אולי יציגו גם נציגי המוזמנים.

אלי גולדשמידט: נשמע את נציג ועד עובדי "שמן".

אמנון חצבני: אני יושב-ראש ועד עובדי "שמן".

אמנון חצבני: בהורדה של ההיטלים מ-9% ל-7% פוטרו עשרה אנשים קבועים שעובדים מספיק שנים במפעל במחלקות מאוד מאוד חזקות.

אמנון חצבני: כיום, לי זה נראה כך, ובוויכוח שלי עם ההנהלה בנושא זה, אמרתי להם שאני רואה רק דבר אחד: שהעובדים שפוטרו כיום יש להם רק חובות ואין להם זכויות, והזכות היא להתפרנס בכבוד.

אבשלום וילן: עשרה מתוך כמה עובדים?

אמנון חצבני: מתוך למעלה משמונים.

אמנון חצבני: היתה מלחמה רצינית בנושא הזה.

יצחק וקנין: אני מבין שיש מגמה של המשרד לחסל את הנושא.

אלי גולדשמידט: יש לכם בעיה עם ההפרדה בין ההיטלים על השמן לבין ההיטלים על הכוספה?

אמנון חצבני: מבחינתנו זה אותו דבר.

אמנון חצבני: אנחנו נפגעים בכל מקרה.

יצחק וקנין: הם מחליטים?

אלי גולדשמידט: איך את יכולה להגיד את זה?

אלי גולדשמידט: איך חברת "שמן" יכולה להתחייב על זה?

אלי גולדשמידט: הוא יכול להתחייב שהוא לא ידבר נגד זה, אבל הוא יכול להתחייב שנוריד את ההיטלים?

אלי גולדשמידט: את פקידה כל כך בכירה בממשלה, איזה מין דבר זה?

אלי גולדשמידט: עכשיו בכלל את עושה מאתנו עפר ואפר, ועוד מעלה את זה כטיעון.

בועז צפריר: אני מנכ"ל "שמן תעשיות".

בועז צפריר: לגבי הדרישה המאוד מאוד לא הוגנת וכמעט תחת כפייה, שאני חתמתי מעין מכתב התחייבות לממונה על ההגבלים העסקיים, שאני לא אנהל מאבק כפי ניהלתי בשנים הקודמות כנגד הורדת ההיטלים על השמנים, אכן אני לא מנהל את המאבק הזה ואני יושב פה בתור מי שמנהל מאבק על הכוספאות בלבד, כי אני חתום על מכתב התחייבות.

בועז צפריר: הוא באמת הצליח להחתים אותי על מכתב כזה, כי אחרת הוא לא היה מאשר את המיזוג.

נחום לנגנטל: זה חמור מאוד.

נחום לנגנטל: יש מצב שפה פקידות ממשלתית – אני אומר את זה כפקיד ממשלתי לשעבר – מנצלת עוצמה והיא אומרת לאדם, אתה תתחייב לא לדבר.

בועז צפריר: רק בדרך זו יכולנו לקבל אישור למיזוג.

אסיה וולקוביץ: אני חברת ועדת עובדי "שמן".

אסיה וולקוביץ: אני רוצה לבקש מחברי הכנסת ומהוועדה, תנו לנו לעבוד.

אסיה וולקוביץ: אל תגרמו לנו כל חצי שנה לבוא להתחנן שהמפעל יתקיים.

אלי גולדשמידט: מה מייצר המפעל שלך?

רונית סילון: המפעל שלי מייצר שמני מאכל וכוספאות.

רונית סילון: נמצאים פה שלושת נציגי מפעלי השמנים והם לא באו סתם.

רונית סילון: אנחנו השקענו בחודשיים וחצי האחרונים מיליוני שקלים בהחלפת ציוד מתוך כוונה להתייעל.

רונית סילון: במקרה כשנעשתה הבדיקה של אותו רואה חשבון לא היינו בשלב החלפת הציוד.

רונית סילון: החלפת הציוד נעשתה רק בחודשיים וחצי האחרונים.

רונית סילון: למרות זאת, בגלל ירידת ההיטלים כל שלושת המפעלים יכולים להראות מאזנים חמורים מאוד, הישגים מאוד גדולים, ולכן הבדיקה הזאת נחוצה על מנת לא לפגוע בנו ולסגור את התעשייה.

אלי גולדשמידט: רבותיי, אני לא רצה להיכנס לגופו של דיון.

אלי גולדשמידט: הדיון הוא דיון חשוב.

אלי גולדשמידט: יש לנו פה התמודדת בין שני אינטרסים: אינטרס אחד הוא חשיפה, שגם מורידה מחירים וגם מגבירה תחרות.

אלי גולדשמידט: גם יוצרת אולי מקומות עבודה במפעלים שצורכים את השמן, גם שם יש אנשים עובדים, גם שם רוצים להתקיים.

אלי גולדשמידט: ומצד שני, קיים הנושא של ההגנה המרבית שאנחנו יכולים לתת לעובדים במפעלי השמן עצמם.

מאיר פרוש: אתה בכל מקרה דן בעוד חודש או רק אם הם יבואו עם בדיקה?

אלי גולדשמידט: אני נותן חודש לעשות את הבדיקה.

אלי גולדשמידט: אני לא אדון אם אני לא אקבל איזשהו מסמך של בדיקה על-פי ההחלטה הקודמת של ועדת הכספים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה בכל זאת להגן על המשרד שהותקף כאן קשות למה הוא לא הגיש דו"ח.

משה גפני: אני מניח שהם לא זלזלו לא בך ולא בוועדה והם ידעו שהם צריכים להגיש דו"ח.

משה גפני: אבל הם לא הגישו את הדו"ח מכיוון שהם היו בטוחים שאם הם יגישו את הדו"ח, אנחנו נדחה את הבקשה שלהם.

משה גפני: לכן הם לא הגישו, לא בגלל שהם זלזלו.

משה גפני: ..

אלי גולדשמידט: הסעיף הבא: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 16).

אלי גולדשמידט: מדובר על מצברים וספקי כוח.

ישעיהו בן-יהונתן: ב-1.1.99 איחדנו את שיעורי המכס על ספקי כוח.

ישעיהו בן-יהונתן: שיעורי המכס היו בין 2% ל-12%.

ישעיהו בן-יהונתן: הואיל והחל מ-1.1.99 ניתן פטור ממכס על מחשבים, התיקון שנעשה בתעריף המכס לשנת 1999 פטר ממכס ספקי כוח למחשבים.

ישעיהו בן-יהונתן: לגבי יתר ספקי הכוח נקבע מס אחיד ברמה של 12%, שזהו השיעור שהיה חל על מרבית ספקי הכוח.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד את הצו להצבעה.

אלי גולדשמידט: בעד אישור הצו – 4

יעקב ליצמן: אני מבקש רוויזיה על הורדת המכס על ספקי כוח.

ישעיהו בן-יהונתן: נשמט מאתנו צו נוסף, הפריט השני בתיקון מס' 16: אנחנו מבקשים פטור על ציוד למניעת מגיפות הקיימות בצמחים.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו מבקשים את הפטור על הציוד הזה משום שישנו סעיף אחר שבעצם נותן להם את הפטור.

אלי גולדשמידט: המצב המהותי לא משתנה?

ישעיהו בן-יהונתן: לא משתנה.

ישעיהו בן-יהונתן: זה טכני.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה.

אלי גולדשמידט: הצבעה הוחלט: לאשר

יעקב ליצמן: אני מבקש רוויזיה.

יעקב ליצמן: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 19), התש"ס-‏2000

אלי גולדשמידט: הסעיף הבא: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 19).

אלי גולדשמידט: מדובר פה בעגלים לפיטום.

ישעיהו בן-יהונתן: עגלים לפיטום מגיעים מחו"ל ללא מס.

ישעיהו בן-יהונתן: הסתבר לנו שחלק גדול מהעגלים שמגיעים כביכול לפיטום עוברים לשחיטה, בעיקר אצל שכנינו הפלשתינים ואז יש מעבר של בשר ובעיות.

ישעיהו בן-יהונתן: ביקשנו שיהיה אישור שאמנם העגלים האלה באים לפיטום מטעמים של בריאות.

ישעיהו בן-יהונתן: עגל שמגיע לכאן לפיטום צריך לעבור בדיקות בחו"ל, חיסונים מתאימים, כדי שלא יהיו בעיות עם אותם עגלים.

ישעיהו בן-יהונתן: מה שהוספנו כאן, שכדי שהעגל יגיע לפיטום הוא צריך לקבל אישור של מנכ"ל משרד החקלאות.

ישעיהו בן-יהונתן: מנכ"ל משרד החקלאות דואג שהעגלים שמגיעים לפיטום יגיעו עם תעודות של וטרינרים בחו"ל שהם בריאים ושלמים ועברו את החיסונים המתאימים.

ישעיהו בן-יהונתן: מאידך, הגדלנו את הכמות של העגלים מ-50,000 ל-120,000.

צבי הנדל: 120 אלף עגלים לשנה?

ישעיהו בן-יהונתן: כן.

ישעיהו בן-יהונתן: לא תהיה הצפה כי יש בקרה שהם ילכו רק לפיטום.

יצחק וקנין: אתה אומר שחלק מהעגלים הוברחו לרשות.

יצחק וקנין: אם אתה מגדיל את כמות, לאגן העגלים יילכו?

ישעיהו בן-יהונתן: לפיטום.

יצחק וקנין: יש מספיק מי שיקלוט אותם?

ישעיהו בן-יהונתן: ודאי.

ישעיהו בן-יהונתן: זה מתואם עם משרד החקלאות.

צבי הנדל: אני מבין שמאחר ואתה מעריך שלא תהיה זליגה דרך הרשות, לכן אתה מכפיל את הכמות?

ישעיהו בן-יהונתן: נכון.

ישעיהו בן-יהונתן: אבל אני רוצה לומר עוד מילה בקטע של התעודה שצריך לקבל מהספק בחו"ל.

אלי גולדשמידט: איך התעודה מונעת את ההברחה?

ישעיהו בן-יהונתן: התעודה הזאת עולה כסף.

ישעיהו בן-יהונתן: לכן מי שרצה להבריח פחות יהיה לו כדאי להעביר את אותם עגלים לשחיטה.

צבי הנדל: זה מייקר את הבשר?

ישעיהו בן-יהונתן: לא, העגלים האלה מיועדים לפיטום, לא לשחיטה.

יצחק וקנין: אבל אחר-כך מוכרים אותם.

סמדר אלחנני: היה פה לפני כמה חודשים דיון ארוך ונוקב בנושא.

סמדר אלחנני: אמרת בפעם הקודמת שאתה לא יכול לשקול את העגלים אחד אחד אלא אתה מוכרח לשקול אותם בבאלק, שוקל במכולה, מחלק במספר העגלים ומקבל את המשקל הממוצע.

ישעיהו בן-יהונתן: את הבעיה הזאת פתרנו בפעם הקודמת.

ישעיהו בן-יהונתן: סמדר אלחנני: המשקל הממוצע של עד 220 ק"ג הוא המשקל הממוצע של העגלים.

ישעיהו בן-יהונתן: כמובן שיכול להיות עגל של 100 ק"ג ועגל של 300 ק"ג, ואז יש לך חלק שהולך לפיטום וחלק שהולך לשחיטה מיידית.

ישעיהו בן-יהונתן: אני לא יודעת איך אתה מסתדר עם זה, כי אתה צריך לענות רק על הממוצע.

ישעיהו בן-יהונתן: ראיתי עכשיו שלא נתנו להביא עגלים מאוסטרליה כי הם עצרו בנמל מצרי.

ישעיהו בן-יהונתן: זה נכון?

ישעיהו בן-יהונתן: המגבלות שאתה מטיל האם יש לך יכולת פיקוח עליהן?

ישעיהו בן-יהונתן: כי הדברים שאתה אומר הם דברים מאוד חשובים, כי מדובר בבריאות העם.

ישעיהו בן-יהונתן: לא מדובר במגדלי הבקר בגולן או בקצבים בשוק הכרמל, מדובר בטובת הבריאות של הבשר.

ישעיהו בן-יהונתן: אבל איך אתה מבצע את הפיקוח?

ישעיהו בן-יהונתן: קודם היה משקל של יחיד ולא יכולת לעמוד בזה ועשית משקל ממוצע.

ישעיהו בן-יהונתן: אבל עכשיו אתה מעלה את הממוצע ל-240 ק"ג, שזה כבר פר, ואתה גם עושה לו פטור וגם עושה לו את הבדיקה.

ישעיהו בן-יהונתן: אני חושבת שהמסלול לא לגמרי ברור.

ישעיהו בן-יהונתן: מה עם העגלים הפולניים?

ישעיהו בן-יהונתן: אותם כללים.

עופר חוגי: אי-אפשר לעשות דיון כזה בלי נציגי המגדלים.

ישעיהו בן-יהונתן: זה מתואם עם המגדלים.

ישעיהו בן-יהונתן: הפכנו את זה למשקל ממוצע לעגל משום שלא ניתן היה לשקול כל עגל ועגל.

ישעיהו בן-יהונתן: הממוצע הזה הוא ממוצע שמשקף את אותם עגלים שמגיעים לפיטום.

ישעיהו בן-יהונתן: הממוצע עולה מ-220 ל-240 ק"ג, על סמך הניסיון.

עופר חוגי: זה יחסל את המגדלים פה בארץ.

עופר חוגי: אתם נלחמתם שלא יעלו את זה.

אבשלום וילן: נלחמנו על כך שעגל שמגיע לפה אם הוא בן ארבעה חודשים הוא בערך במשקל 120 ק"ג ובחצי שנה הוא יכול להגיע ל-200 ק"ג, שבין ה-200 ק"ג ל-400 ק"ג, את הדלתה הזאת ירוויח המגדל הישראלי ולא האוסטרלי.

אבשלום וילן: על זה נלחמנו.

אבשלום וילן: עכשיו הוא מביא תיקון טכני, ומעלה ב-20 ק,ג.

אלי גולדשמידט: אני חושב שהנושא מוצה.

ישעיהו בן-יהונתן: בסך הכול הוספנו עכשיו את התעודה לטובת בריאות הציבור.

אלי גולדשמידט: אם המגדלים יכתבו לנו מכתב שזה לא מקובל עליהם, אני מוכן לקיים דיון נוסף.

יצחק וקנין: מה עם הגדלת המכסה?

צבי הנדל: תחזור על הגדלת המכסה ועל התעודות שצריך, כדי שחבר הכנסת וילן ישמע.

ישעיהו בן-יהונתן: עד לצו הזה לא היתה חובה להביא תעודות שהעגל נבדק וחוסן בחו"ל.

ישעיהו בן-יהונתן: הוספנו את האלמנט הזה , שכאשר מגיעים לכאן עגלים הם יגיעו בריאים עם תעודות, כי אחרת הם עלולים להדביק פה את העגלים במחלות.

ישעיהו בן-יהונתן: ביקשנו שימציאו תעודה שהעגלים האלה עברו בקרה וחיסון של השירותים הווטרינריים בחו"ל.

יעקב ליצמן: מה זה שייך למשקל?

ישעיהו בן-יהונתן: זה לא שייך למשקל.

ישעיהו בן-יהונתן: עכשיו אני מעלה את משקל העגלים הממוצע ב-20 ק"ג.

יעקב ליצמן: מה זה שייך?

ישעיהו בן-יהונתן: זה לא שייך.

עופר חוגי: למה צריך להגדיל את כמות העגלים שנכנסים לארץ?

אבשלום וילן: זה זול לצרכן.

אבשלום וילן: ב.

אבשלום וילן: זה כשר וזה מוסדר עם הרבנות.

אבשלום וילן: ג.

אבשלום וילן: יש חיסונים אז אין בעיה של בריאות.

אבשלום וילן: ד.

אבשלום וילן: הסברתי שהחקלאים בדלתה שבין 200 ל-400 ק"ג ייהנו.

עופר חוגי: אם הכמויות האלה הולכות למגדלים הגדולים, המגדלים הקטנים יתמוטטו לגמרי, כי אתה מגדיל את המכסות לגדולים.

ישעיהו בן-יהונתן: אתה טועה.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו מפרסמים בצו כמה אנחנו מגדילים ואז כל אחד בא ומבקש רשיון.

ישעיהו בן-יהונתן: יש חלוקה צודקת לכולם.

ישעיהו בן-יהונתן: מגדילים את הכמות כדי לספק את הביקוש.

רחמים מלול: לא הבנתי מה הקשר בין הגדלת המכסה לבין החיסון?

ישעיהו בן-יהונתן: אין קשר.

אלי גולדשמידט: רבותיי, לדעתי, הנושא מוצה.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד אותו להצבעה.

אלי גולדשמידט: הצבעה הוחלט: לאשר את הצו.

אלי גולדשמידט: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 20), התש"ס-2000

אלי גולדשמידט: הסעיף הבא: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 20).

אלי גולדשמידט: מדובר על פירות ואגוזים משומרים.

ישעיהו בן-יהונתן: פירות משומרים אם הם לא מיועדים למאכל היו פטורים ממס.

אלי גולדשמידט: מה זה פירות מיובשים שלא מיועדים למאכל?

ישעיהו בן-יהונתן: פירות משומרים עם חומרים כימיקלים שלא טובים למאכל.

אלי גולדשמידט: למה הם מיועדים?

ישעיהו בן-יהונתן: בעיקר לתעשייה – ללפתנים, ריבות וכו'.

ישעיהו בן-יהונתן: הם לא ראויים למאכל כמו שהם מגיעים.

ישעיהו בן-יהונתן: הביאו שזיפים מיובשים מאוד, ללא חומרים כימיקלים, רק יבשים מאוד, והם זכו.

ישעיהו בן-יהונתן: הם בעצם פגעו בייצור המקומי של שזיפים וזאת לא היתה הכוונה.

ישעיהו בן-יהונתן: הפטור ניתן לשזיפים משומרים שלא למאכל.

ישעיהו בן-יהונתן: היות והם מיובשים מאוד הם גם טובים למאכל, והם פגעו בנו בשיטה.

ישעיהו בן-יהונתן: לכן תבענו תיקון של הצו, שהצו מתייחס לפירות או אגוזים משומרים זמנית ולא ניתנים במצב זה לאכילה מיידית.

אבשלום וילן: זה תיקון טכני.

אבשלום וילן: אני מציע לאשר אותו.

עופר חוגי: בכמה כסף מדובר?

ישעיהו בן-יהונתן: היות שעד היום לא התרנו יבוא כזה במס מופחת אין לנו הנתונים.

ישעיהו בן-יהונתן: התאמנו את הצו למציאות עד היום.

עופר חוגי: אתם מתכוונים להעלות את המס רק על היבוא של משמשים ושזיפים לאכילה?

ישעיהו בן-יהונתן: להשאיר, לא להעלות את המס.

צבי הנדל: יש פטור למוצרים לתעשייה.

צבי הנדל: על מנת שלא יתפסו "טרמפ" על הפטור הזה ויביאו גם פירות שטובים לאכילה, מכניסים את התיקון הזה.

סמדר אלחנני: מי גילה את הפער הזה בין הגדרת ארגון המכס העולמי ובין הפסיקה של הבג"ץ?

סמדר אלחנני: זאת סתם סקרנות.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד את הצו להצבעה.

אלי גולדשמידט: הצבעה הוחלט: לאשר הצו.

יעקב ליצמן: אני מבקש רוויזיה על הצו.

אלי גולדשמידט: רוויזיה לחבר הכנסת ליצמן.

אלי גולדשמידט: צו מס קנייה (פטור) (תיקון), התש"ס-2000

אלי גולדשמידט: הסעיף הבא: צו מס קנייה (פטור) (תיקון), התש"ס-2000.

אלי גולדשמידט: מדובר בפטור ממס לאנשי צד"ל שנמצאים פה.

ישעיהו בן-יהונתן: אנשי צד"ל שמגיעים לפה מגיעים ללא כלום.

ישעיהו בן-יהונתן: המדינה מתקצבת אותם לצרכים השוטפים כמעט כמו עולים חדשים.

ישעיהו בן-יהונתן: אבל אין להם פטור כעולה חדש או כתייר, כי הם לא בדיוק כאלה.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו נותנים להם את הפטור ומגבילים אותו לעניין רכב.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו רוצים לאפשר להם להביא רכב ללא מיסים.

ישעיהו בן-יהונתן: מדובר רק באותם אנשי צד"ל שנכנסו לארץ באותו שבוע.

יעקב ליצמן: רוב אנשי צד"ל לא יישארו כאן.

יעקב ליצמן: לכן יש הבדל בין עולה לאיש צד"ל.

יעקב ליצמן: עולה מתכנן להישאר כאן ואז הפטור מובן מאליו.

יעקב ליצמן: האם חשבתם על כך שלא ינצלו לרעה את הפטור הזה על הרכב?

אמנון כהן: אחרי חודשיים שהוא פה הוא מוכר את הרכב במחיר מלא?

ישעיהו בן-יהונתן: הפטור הזה קיים לתיירים ולעולים חדשים.

ישעיהו בן-יהונתן: זה לא דבר חדש.

ישעיהו בן-יהונתן: בסך הכול נותנים להם אותו דבר.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה את הצו.

אלי גולדשמידט: הצבעה הוחלט: לאשר את הצו.

אלי גולדשמידט: אישור עסקה על-פי סעיף 2(6) לחוק מקרקעי ישראל, התש"ך-1960

אלי גולדשמידט: הסעיף הבא: אישור עסקה על-פי סעיף 2(6) לחוק מקרקעי ישראל.

אלי גולדשמידט: יש לי שאלה: מתפרסמות בעיתון "כל העיר" בזמן האחרון כתבות מאוד לא סימפטיות על עסקה עם הפטריארך הארמני, שהמינהל וקק"ל רכשו בעשרים מיליון דולר ויש טענה על זיוף.

רחמים מלול: הוא קיבל את הכסף.

רחמים מלול: ההכחשות הן מחשש לחייו.

אלי גולדשמידט: ב"כל העיר" האחרון היה פרסום שכנראה החתימה זויפה.

יוסף יצחק פריצקי: לא יעלה על הדעת שעו"ד וינרוט יאשר.

אלי גולדשמידט: הוא לא אישר את החתימה.

אלי גולדשמידט: אני קורא תמים של "כל העיר" ואני שואל האם זה סוג של עסקה שהובאה בפנינו, כי היתה פה העברה של עשרים מיליון.

אלי גולדשמידט: אני שואל בהיבט של האישור התקציבי.

אלי גולדשמידט: האוצר נתן לצורך העניין 20 מיליון דולר לביצוע העסקה הזאת.

אלי גולדשמידט: האם עסקה מהסוג הזה מגיעה לאישורה של ועדת הכספים?

פרומה סידס: מי שעשה את העסקה זה הקק"ל.

פרומה סידס: מי שמימן אותה לפי העיתונות זה האוצר.

פרומה סידס: אני לא יודעת אם עסקת רכישה כזאת צריכה לבוא לפה.

אלי גולדשמידט: סמדר, אני מדבר מההיבט של ועדת הכספים ואין לי שום דעה לגבי הסיפור הזה.

אלי גולדשמידט: אני לא יודע מה היה שם חוץ ממה שכתוב בעיתון, בכפוף לכך שזה פרסום בעיתון.

אלי גולדשמידט: אני רוצה שתבדקי עבורנו מה הדין של הקצאות הכספים.

אלי גולדשמידט: למשל, זה מרכז ירושלים, ויש טענה שהחוזה עוד תקף למשך תקופה ארוכה והקדימו את זה היום כדי להאריך את החוזה.

אלי גולדשמידט: אני לא יודע אם זה שייך לשיקול דעתה של ועדת הכספים או לא.

אלי גולדשמידט: בכל אופן, מדובר פה בהרבה כסף שהמדינה העמידה.

סמדר אלחנני: אני אצמצם את השאלה: מאיזה סעיף תקציבי זה יצא?

אלי גולדשמידט: והאם עסקה מהסוג הזה מחייבת אישור של ועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: עסקה של חילופי קרקע אנחנו מאשרים.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו מאשרים עסקה של דירה בת 60 מ"ר.

אלי גולדשמידט: אנחנו נדרשים לאשר דירה אחת ופה מדובר על כל טלביה ורחביה.

אלי גולדשמידט: יש פה שאלה האם כל טלביה ורחביה לא צריך אישור של ועדת הכספים, ועסקה של 61 מ"ר צריכה אישור.

אלי גולדשמידט: עלתה לי מחשבה אולי אנחנו צריכים לאשר עסקה של 20 מיליון דולר ואולי מבחינת החוק זה לא מחייב ואז צריך לתקן את החוק.

סמדר אלחנני: צריך לראות בתקציב איפה מופיע מימון לקק"ל.

פרומה סידס: מה שמחייב אותנו לבוא לפה זה סעיף 2(6) לחוק מקרקעי ישראל שקובע, שעסקת חליפין בין מדינת ישראל לבין קק"ל מחייבת אישור ועדת הכספים.

פרומה סידס: אנחנו עושים פה עסקת חליפין של דירה מול דירה כיוון שמדובר על דירה מסוימת על קרקע של קרן קיימת שאותה רכש ערבי.

פרומה סידס: לא ניתן להעביר זכויות בטאבו על קרקע של קק"ל, לכן מעבירים את הקרקע הזאת לשם מדינת ישראל ורושמים את הזכויות שהאיש רכש.

צבי הנדל: אני נגד מהותית.

אלי גולדשמידט: ברור שיש פה מתן אפשרות להעביר בעלות לאדם שאיננו יהודי, כי אם הקרקע היא של הקרן הקיימת אי-אפשר להעביר אותה לאדם שאיננו יהודי.

צבי הנדל: המצב הזה הוא לא דבר חדש.

צבי הנדל: בנצרת עילית בוכים על העניין הזה.

צבי הנדל: אין הדדיות.

צבי הנדל: הרי יהודי לא יכול לקנות בית בנצרת תחתית מסיבות ביטחוניות ואחרות.

צבי הנדל: יש פה סיסטמטיקה מכוונת.

אלי גולדשמידט: במע'ר גרים יהודים, בעוספיה גרים יהודים.

אלי גולדשמידט: זה לא נכון מה שאתה אומר.

צבי הנדל: יש פה עניין מהותי: הקרן הקיימת נולדה בשביל לשמר את הזכויות של היהודים באדמות ארץ-ישראל, איפה שרק אפשר.

צבי הנדל: זאת אומרת, עכשיו אנחנו הולכים לעשות הפוך על הפוך בשביל לשחרר את הקרקע.

אלי גולדשמידט: עושים את זה כל הזמן.

אלי גולדשמידט: אני מניח שזאת הסיבה שמביאים את זה לוועדת הכספים שתבחן את ההיקפים.

אמנון כהן: אם אנחנו מתנגדים, מה קורה?

אבשלום וילן: אם אנחנו לא נגלה את הרגישות הראויה ולא נפתור בעיות של פרטים, נגרום נזק לנושא העיקרי שעליו אנחנו רוצים לשמור.

אבשלום וילן: אני מדבר עכשיו בתור יהודי ציוני.

אבשלום וילן: כי תיקח את בג"ץ קציר, וכמי שחושב שהתיישבות יהודית צריכה להימשך וצריך להחזיק רוב יהודי ברור גם על אדמות הלאום, אני חושב שאם לא תגלה את הרגישות הראויה במקרה פרטי זה ואחר, סופך שאתה יוצר תקדימים כאלה ששכרך יוצא בהפסדך.

אבשלום וילן: לכן צריך להיות רגיש במקרים הפרטיים ולעמוד ברמת המקרו על הדברים הגדולים.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה את העסקה.

אלי גולדשמידט: הצבעה בעד – רוב נגד – 1 נמנע – 1 הוחלט: לאשר.

אלי גולדשמידט: ברוב בעד ובהתנגדות של חבר הכנסת הנדל ובהימנעות של חבר הכנסת אמנון כהן אושרה עסקת החליפין.

אלי גולדשמידט: תקנות להסדר ההימורים בספורט (תכנית ההימורים בכדורגל)(תיקון), התש"ס-‏2000 תקנות להסדר ההימורים בספורט (תכנית "טוטו-תיקו")(תיקון), התש"ס-‏2000 תקנות להסדר ההימורים בספורט (תכנית "סופר-גול")(תיקון), התש"ס-2000 תקנות להסדר ההימורים בספורט (תכנית הימורים בכדורסל) (תיקון), התש"ס-2000

אלי גולדשמידט: הסעיף הבא בסדר היום: תקנות להסדר ההימורים בספורט.

שאול סוירי: אנו מגישים לאישור הוועדה תקנות שבעצם מאושרות ואנחנו פועלים לפיהן, אבל היות ומועצת ההימורים עוברת למערכת של ON LINE, במקום שהטופס מגיע ביום שישי בבוקר לבית הטוטו מהתחנה, למעשה המערכת מאפשרת העברה ישירה מהטרמינל בתחנה אל מועצת ההימורים.

רחמים מלול: כמו בלוטו?

שאול סוירי: אפשר להגיד בעצם אותו דבר בדיוק.

שאול סוירי: למועצה יש מספר תקנות להימורים בספורט – תקנות הכדורגל, תקנות ה"טוטו-תיקו", תכנית "סופר-גול" ותקנות הכדורסל, אנחנו מבקשים את אישור הוועדה.

מאיר פרוש: לאן הולך הכסף בדרך כלל?

שאול סוירי: הכסף של המועצה מתחלק בהתאם לתקציב שעובר את אישור הוועדה כאן, בהתאם לקריטריונים שנקבעים פה.

עופר חוגי: היה פה דיון על תקציב הטוטו?

אלי גולדשמידט: היה דיון.

אלי גולדשמידט: היה פה רוני בראון, יושב-ראש המועצה להסדר ההימורים בספורט.

שאול סוירי: הכספים הולכים להתאחדויות איגודי הספורט בהתאם לקריטריונים שנקבעים.

אלי גולדשמידט: פה מדובר על המערכת המקוונת, המערכת ON LINE.

יעקב ליצמן: נדמה לי שאז דובר גם שהם ישתתפו באולמי ספורט.

שאול סוירי: אנחנו משתתפים.

יעקב ליצמן: לא משתתפים.

אלי גולדשמידט: אני מבקש שנקיים את הדיון בצורה מסודרת.

אלי גולדשמידט: מר סוירי, תציג בבקשה את מהות התקנות, מה עומד בפנינו.

אלי גולדשמידט: אני מבין שיש פה המערכת המקוונת ON LINE.

אלי גולדשמידט: מה הדברים הנוספים?

שאול סוירי: מה שאנחנו בעצם מבקשים לו אישור, למועצה יש מערכת תקנות שמאפשרת לה לבצע את הימורי הספורט.

שאול סוירי: המעבר שלנו למערכת של ON LINE זו מערכת שמשנה למעשה חלק מתהליכי העבודה.

שאול סוירי: בעוד שהיום המשתתף ממלא את הטופס, העתק הטופס מגיע באמצעות רכב, שליח וכו', אל בית הטוטו, המערכת החדשה בעצם מאפשרת לנתונים להגיע ישירות אל בית הטוטו, כפי שעובדת המערכת של מפעל הפיס.

שאול סוירי: עד עכשיו עבדנו במערכת הידנית, פחות ממוחשבת, ועכשיו אנחנו עוברים למערכת שמאפשרת שההימור יהיה ON LINE.

רחמים מלול: איך זה מתבצע טכנית?

שאול סוירי: אותו דבר בדיוק בלוטו.

שאול סוירי: הנתונים של הטופס עוברים אל יחידת המחשב המרכזית, שם יש יחידה מיוחדת שקולטת את הנתונים האלה, רושמת אותם ומאפסנת אותם.

אלי גולדשמידט: איך זה היום?

שאול סוירי: היום הטופס מגיע לבית הטוטו, מצלמים אותו.

שאול סוירי: אם היה לנו מחזור גדול של מיליון וחצי טפסים, המחשבים במועצה מביאים את הטפסים, מתחילים לצלם אותם טופס טופס והם נשמרים.

שאול סוירי: יש מקרים כאלה שטופס יכול לא להגיע, טופס יכול ללכת לאיבוד בדרך, ואז מקובל לפי החוק, אם אין צילום של הטופס, הבן-אדם לא יכול לזכות.

מאיר פרוש: אתם מחלקים את הכסף אחר-כך לקבוצות?

שאול סוירי: בעיקרון כל עודף בתקציב המועצה הולך בהתאם לחוק לחלוקה לספורט, לפי איגודים, לפי התאחדויות, לקבוצות לפי רמות בכל האזורים.

שאול סוירי: כמובן שיש העדפות ליישובים בצפון ובדרום, אבל זה שייך לתקציב.

שאול סוירי: צבי הנדל: זה השינוי היחיד?

שאול סוירי: כן.

יוסף יצחק פריצקי: אני מציע להסב את תשומת לב החברים לדבר אחד כאן שאינני יכול לקבל אותו.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא יכול לקבל שהמועצה לא אחראית אם הנתונים לא נקלטו במחשב המרכזי כי הם הועברו מהמסוף, או אם נמחקו הנתונים במחשב המרכזי.

יוסף יצחק פריצקי: כל הכבוד, בא אדם - - -

רחמים מלול: זה בדיוק כמו בפיס.

יוסף יצחק פריצקי: בפיס לא הייתי, עכשיו אני פה.

יוסף יצחק פריצקי: בא אדם ששילם וזכה, למה הוא לא יקבל?

יוסף יצחק פריצקי: הלכתי לתחנה, שילמתי, קיבלתי קבלה.

יוסף יצחק פריצקי: אני מאוד מצטער, לא מעניין אותי.

יוסף יצחק פריצקי: תעשו ביטוח.

יוסף יצחק פריצקי: למה אני כמשתתף שמתי טופס ואני לא זוכה?

שאול סוירי: נמצא פה איש מערך המחשוב שלנו.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להבין: האדם שנתן את הטופס בתחנה, לפי המערכת המקוונת החדשה, יש לו עותק חתום, הוא מקודד?

שאול סוירי: נכון.

אלי גולדשמידט: אז מה איכפת לי אם שזה לא נקלט במחשב המרכזי אם יש לי הטופס הזה ואי-אפשר לזייף אותו?

חיים קמחי: אפשר לזייף.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא מדבר על זיופים.

חיים קמחי: איך תבדיל?

שאול סוירי: הכלי היחיד בכל המערכות, וזה כך בלוטו בישראל, ולא רק בארץ, כך זה בכל המדינות – אנחנו רשות הימורים ואנחנו מאוגדים ברשות ההימורים בכל העולם – בכל המדינות, ללא יוצא מן הכלל, הנושא הזה שהנתון חייב להיות רשום במחשב המרכזי קיים.

שאול סוירי: כי ללא רישום במחשב המרכזי יכולה להיות תקלה, ויכול להיות גם זיוף, ההגנה היחידה שישנה גם לגבי הציבור וגם לגבי המועצה זה הרישום במחשב.

יוסף יצחק פריצקי: אתה לא לוקח על עצמך פה שום התחייבות.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבין שקרתה תקלה שהיא בבחינת ACT OF GOD, אבל אין לך פה התחייבות לתחזק את זה, לשמור על קווי כוח אחרים.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבין שנפלה כל רשת החשמל, אם כי צריך להיות לך ספק כוח.

אלי גולדשמידט: יש כאלה שמשקיעים בטוטו אפילו חמישים אלף שקל.

יוסף יצחק פריצקי: צריכה להיות לך התחייבות ברורה שאתה עושה את כל מה שסביר בנסיבות העניין לשמור על המערכת.

יצחק זילברשטיין: המערכת הזאת מערכת שנהוגה ומקובלת בכל מדינות העולם.

יצחק זילברשטיין: לקחנו את המערכת הזה ועשינו לה "שלייקעס" על "שלייקעס".

יצחק זילברשטיין: זאת אומרת, כאשר אתה מזין טופס דרך הטרמינל, הוא נקרא, הוא מעדכן מחשב אחד שמחובר למחשב שני שנמצא לידו, ויש מחשב שלישי שיימצא כמה מאות מטרים באתר גיבוי, שגם הוא מעודכן.

יצחק זילברשטיין: שלושת אלה מעודכנים במקביל.

יצחק זילברשטיין: זאת אומרת, מספיק שבמחשב אחד יש הנתונים אז יש הנתונים.

יצחק זילברשטיין: אם קורה איזשהו אסון - - -

יוסף יצחק פריצקי: אבל זה לא מה שכתוב.

יוסף יצחק פריצקי: עם כל הכבוד, תכתוב את זה.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להבין את העניין של המחשב עד הסוף.

אלי גולדשמידט: בסדר, אתה מגובה.

אלי גולדשמידט: אתה אומר שהסיכוי לתקלה הוא מאוד נדיר?

יצחק זילברשטיין: הסיכוי לתקלה מאוד נדירה.

אלי גולדשמידט: שואל אותך חבר הכנסת פריצקי ואני שואל בעקבותיו: והיה וקרתה תקלה ואדם השקיע , והאמת היא שדין פרוטה כדין מאה בעניין הזה, אדם השקיע וקרתה תקלה אצלכם, והוא בטופס שלו זכה בפרס הגדול.

אלי גולדשמידט: איפה האחריות שלכם בסיפור הזה?

אלי גולדשמידט: אתם יכולים להרוג בן-אדם ככה.

יצחק זילברשטיין: זה מקרה שההסתברות שלו כמעט אפס.

יצחק זילברשטיין: זה לא שיש תקלה בזמן שהוא שולח את הטופס.

יצחק זילברשטיין: אם יש תקלה בזמן שהוא שולח, הטופס לא ייקלט.

יצחק זילברשטיין: אלא הטופס בזמן שנשלח, נרשם במערכת ורק אז מודפסת לו הקבלה.

יצחק זילברשטיין: זאת אומרת, ברגע שיש לבן-אדם קבלה, הטופס כבר רשום במערכת בשלושה מקומות.

אלי גולדשמידט: היתה תקלה ויש לו הקבלה, למה לא מתחשבים בקבלה הזאת?

יצחק זילברשטיין: קבלה אפשר לזייף.

אלי גולדשמידט: אז תוכיח שהוא זייף.

יצחק זילברשטיין: המקרה היחיד שבו מדברים זה אם קרתה שריפה בשני האתרים שמרוחקים קילומטרים זה מזה, והכול נשרף, ואז למערכת יש שלושה גיבויים.

יצחק זילברשטיין: זו רמת הגיבוי הטובה בעולם.

אלי גולדשמידט: כאשר באמת קרתה תקלה, מה קורה לבן-אדם שבא עם קבלה?

אלי גולדשמידט: עזוב את הכסף שבו הוא השקיע.

אלי גולדשמידט: היה פעם פסק-דין של בית-משפט שאישר להחזיר למי שקנה את הפיס, את סכום ההשקעה הפעוט.

אלי גולדשמידט: הוא זכה בפרס הראשון אבל החזירו לו את כמה השקלים שהוא השקיע.

אלי גולדשמידט: אני הולך אתך ואומר: שלא יהיה במצב שהמערכת עובדת בצורה סדירה ואדם יגיד, הנה יש לי קבלה, והוא בעצם זייף אותה, ויגיד שזו האחריות שלכם.

אלי גולדשמידט: אני לא מדבר על זה.

אלי גולדשמידט: אני מדבר על מקרה שקרתה אצלכם תקלה.

אלי גולדשמידט: העסק נשרף או בגלל בעיה של חברת החשמל יש נפילת כוח וכו', למה אז הקבלה לא תהיה אסמכתה?

יוסף יצחק פריצקי: השאלה מי קונה את הסיכון.

יוסף יצחק פריצקי: אתם אומרים שאת הסיכון קונה הצרכן.

יוסף יצחק פריצקי: אני אומר שאת הסיכון אתם קונים.

יצחק זילברשטיין: אין פה עניין של סיכון.

יצחק זילברשטיין: אם יהיה מקרה כזה, אני מבטיח לך שיבואו אנשים עם עשרות אלפי טפסים זוכים.

יצחק זילברשטיין: איך הם עשו אותם?

יצחק זילברשטיין: בארץ יש, ברוך השם, מספיק מומחים למחשבים שיצטרכו לעשות את זה.

יוסף יצחק פריצקי: מי שיעשה את זה גם יידע להשתיל לך את זה במחשב.

יוסף יצחק פריצקי: אין עליך פה, בתקנות, אפילו התחייבות שאתה נוטל על עצמו לשמור על מערכת תקינה לפי סטנדרטים מקובלים.

חיים קמחי: אנחנו לא ממציאים את הגלגל.

חיים קמחי: התנאים האלה קיימים.

חיים קמחי: יותר מזה, הם גם אושרו על-ידי בית-משפט.

חיים קמחי: בית-המשפט העליון במדינת ישראל קבע באחד מפסקי הדין - - -

אלי גולדשמידט: הוא הסתמך על החוזה האחיד.

אלי גולדשמידט: בחוזה באותיות הקטנות כתוב שבמקרה כזה - - -

חיים קמחי: אתם יוצאים מנקודת הנחה שאנחנו עוסקים במאטריה של צדיקים.

חיים קמחי: אנחנו רוצים להגיד לכם שיש במערכת הזאת גם לאו דווקא צדיקים.

אלי גולדשמידט: מה אמר בית-המשפט העליון?

חיים קמחי: בית-המשפט העליון אמר, שכאשר אדם מהמר הוא צריך להמר על שני דברים: א.

חיים קמחי: לזכות בזכייה; ב.

חיים קמחי: שהזכייה שלו תירשם ותתקבל.

אלי גולדשמידט: איזה פסק-דין?

חיים קמחי: אני מתחייב להמציא לכם את פסק-הדין.

חיים קמחי: זאת אומרת, גם בית-המשפט העליון הבין שמועצה שהיא גוף ציבורי שאין לה משלה ולא כלום - - -

יוסף יצחק פריצקי: הבנו את זה.

יוסף יצחק פריצקי: איך הוא יודע את זה?

יוסף יצחק פריצקי: יש לו קבלה ביד.

חיים קמחי: היא הנותנת: אם יש לו קבלה ביד סימן שהדברים נרשמו כדין.

יוסף יצחק פריצקי: אז למה אתה כותב את זה?

חיים קמחי: משום שאני צריך לשמור על הלקוח למקרה שהקבלה ביד אומרת דבר אחד ואצלי רשום דבר אחר.

יוסף יצחק פריצקי: תשמור על הצרכן.

אלי גולדשמידט: בשביל מה הוא צריך לשמור את הקבלה?

חיים קמחי: כי זה הכלי שבאמצעותו אני אזהה את הזכייה.

חיים קמחי: אחת האפשרויות היא שאם יהיה לו מנוי, הזכייה תלך אוטומטית לחשבון שלו.

יוסף יצחק פריצקי: אני מציע שיתקנו ויתחייבו לנהוג באופן סביר.

עופר חוגי: אני רוצה מהמועצה רשימה של תקצוב אולמות ספורט בריכוזים חרדיים, והכספים שהועברו לבניית כיתות ובתי-ספר במגזר החרדי.

עופר חוגי: נראה לנו שיש מגזר שלם שלא נהנה מהכספים האלה.

רחמים מלול: האם במערכת המקוונת שלכם עלולות להתרחש טעויות כמו שמתרחשות בפיס, שבהן הסימונים של המנחשים לא נקלטים במדויק?

רחמים מלול: כלומר, אדם יכול לסמן מס' 4 ובמחשב מופיע מס' 3?

רחמים מלול: היו מקרים כאלה בפיס.

רחמים מלול: האם גם אצלכם זה יכול לקרות?

יצחק זילברשטיין: עשינו בדיקות מעבר למקובל בעולם כדי למנוע את זה.

חיים קמחי: אנחנו קונים מערכת שונה מהמערכת של מפעל הפיס.

אלי גולדשמידט: מפעל הפיס טען שהיתה השקעה של המון כסף בהקמת המערכת הזאת, שאפשר היה לעשות מערכת משותפת לשני המפעלים, ולמנוע בזבוז הון גדול.

חיים קמחי: אני אענה על זה רק בהערה, כי אני לא הפרסונה לענות על זה.

חיים קמחי: אפרופו השאלה הזאת, במפעל הפיס יש משחק אחד ועד עצם היום הזה המערכת שהם קלטו לא תקינה, והא ראיה הדוגמה שהבאת.

חיים קמחי: אנחנו מדברים על מערכת שיש בה למעלה מ-16 משחקים.

אלי גולדשמידט: אם המערכת שלהם לא תקינה, למה לא נתתם להם להשתמש במערכת שלכם?

חיים קמחי: משום שהמערכת שלנו עוד לא הותקנה.

אלי גולדשמידט: למה לא לחסוך בכספים?

אלי גולדשמידט: אתם שתי מערכות הימורים סטוטוריות.

חיים קמחי: שתי מערכות מתחרות.

חיים קמחי: זה כאילו שנבוא ונגיד, רבותיי, למה שלא נאחד את "תנובה" ואת "שטראוס".

אלי גולדשמידט: זה לא אותו דבר.

אלי גולדשמידט: אני חושב שגם לבנקים יש מסלקות ומערכת מחשוב מרכזית.

אלי גולדשמידט: זה לא שיתוף פעולה בנושא של שיווק ובנושאים של מחירים, ואפשר להתייעץ בעניין הזה עם הממונה על ההגבלים.

אלי גולדשמידט: אני מדבר על דבר אחר.

אלי גולדשמידט: כמה עלתה המערכת הזאת?

חיים קמחי: 17 מיליון דולר.

אלי גולדשמידט: כמה עלתה למפעל הפיס המערכת שלו?

חיים קמחי: אינני יודע.

שאול סוירי: התוכנות הן לא אותן תוכנות, ומרכיב התוכנות הוא הדבר המרכזי.

אלי גולדשמידט: אני מוכן להביא מומחה למחשבים שיגיד לי אם אי-אפשר לעשות את זה ביחד.

עדי הרשקוביץ: כאשר הייתי יושב-ראש המועצה הצעתי לכץ-עוז שניקח חברת-בת שתשרת אותנו.

עדי הרשקוביץ: הם טענו שמדובר בשתי מערכות.

אלי גולדשמידט: אני שואל אותך כמומחה למחשבים: האם היתה אפשרות להקים מערכת מחשוב משותפת לשתי המערכות האלה מבלי שאחת תפגע בשנייה?

יצחק זילברשטיין: אם זה הצד הטכני בלבד, התשובה היא כן.

יצחק זילברשטיין: אבל בינתיים הפיס קנה מערכת עם טרמינלים כאלה שלא יכולים להתאים.

אלי גולדשמידט: היום אי-אפשר לעשות אדפטציה של מערכת המחשוב של הפיס לטובת המערכת שלכם?

יצחק זילברשטיין: למיטב ידיעתי לא.

אלי גולדשמידט: עכשיו הוספת למיטב ידיעתך?

יצחק זילברשטיין: למיטב ידיעתי לא, כי הם קנו טרמינלים מסוג מסוים שהם רק לטפסים שמשמשים - - -

אלי גולדשמידט: האם אי-אפשר בהשקעה נוספת להשתמש?

יצחק זילברשטיין: לא.

אלי גולדשמידט: אתם כבר קניתם את המערכת שלכם?

אלי גולדשמידט: כן.

אלי גולדשמידט: זה כבר בהתקנה.

רחמים מלול: נקטתם בכל האמצעים כדי למנוע את זה?

חיים קמחי: בהחלט כן.

רחמים מלול: אני מבין שזה יגדיל את ההכנסות שלכם?

שאול סוירי: כן, כי זה מאפשר שינוי.

שאול סוירי: למשל היום אנחנו גומרים ביום חמישי בלילה ואין אפשרות ביום שישי, כשאתם רואים שיש היום כבר משחקי כדורגל בימי שני.

שאול סוירי: בטופס הטוטו בשבוע שעבר היו שישה משחקים מאנגליה.

שאול סוירי: יש לנו משחקי אמצע השבוע, כמו ה"סופר-גול", שמאפשר לנו לשחק על הקבוצות הישראליות שמשחקות באמצע השבוע בגביע אירופה.

סמדר אלחנני: כתוב שלקבלה אין כל ערך ראייתי.

סמדר אלחנני: זה נראה לי מאוד בעייתי.

סמדר אלחנני: אתם מאחסנים את הכול על הדיסק הקשיח.

סמדר אלחנני: האם יש מערכת גיבוי?

חיים קמחי: יש.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להציע לחבריי כך: הטענה שהטופס או הקבלה שבידי המשתתף היא חסרת ערך ראייתי נראית לנו סוחפת מדי.

אלי גולדשמידט: אני חושב שהעניין הזה צריך להיבדק.

אלי גולדשמידט: אני מציע על רקע זה לא לאשר היום את התקנות.

אלי גולדשמידט: תחשבו על העניין הזה פעם נוספת.

אלי גולדשמידט: אנחנו פה נציגי ציבור ומייצגים את הציבור הרחב.

אלי גולדשמידט: הציבור הרחב זה גם אלה שמהמרים ומקבלים זכיות בטוטו.

אלי גולדשמידט: אנחנו רוצים שהאנשים האלה שפועלים בתום לב לא יקופחו.

אלי גולדשמידט: אנחנו רוצים שתדאגו לציבור.

חיים קמחי: איך אפשר לעשות את זה?

אלי גולדשמידט: אתם בתקנות הופכים כל ראיה שבידי המהמר לחסרת ערך.

אלי גולדשמידט: גם אותו ממלא טופס שיביא את בעל התחנה כראיה שהוא שילם ואפילו צילם תא זה, מבחינת

אלי גולדשמידט: כם זה חסר כל ערך ראייתי.

אלי גולדשמידט: אז אתם מגינים על עצמכם מבחינה משפטית, אתה עושה את עבודתך נאמנה כמי שמייצג את האינטרסים של הטוטו, אבל אני לא אעשה את עבודתי נאמנה אם אני לא אייצג את הציבור.

יוסף יצחק פריצקי: תביא לי את אישור המועצה הישראלית לצרכנות על זה.

אבשלום וילן: עונת הכדורגל התחילה.

אבשלום וילן: מה שהם מציעים פה זה בסך הכול לתועלת הציבור.

אלי גולדשמידט: אבל אני צריך לאשר תקנות.

אבשלום וילן: יש פה בעיה שהם מגינים על עצמם כנגד נוכלים, אבל בהגנה הגורפת הזאת הם פוגעים באזרח הקטן.

אבשלום וילן: את זה צריך לפתור.

אבשלום וילן: אני שואל למה לא לאשר את התקנות בכפוף לפתרון הסוגיה הזאת?

אלי גולדשמידט: אני לא חושב שמשפטית אפשר לעשות את זה.

אלי גולדשמידט: התקנות מתפרסמות.

אלי גולדשמידט: לא היה איכפת לי לאשר את התקנות בכפוף לכך שהם ימצאו פתרון, ועד שהם ימצאו פתרון לא יפורסמו התקנות.

חיים קמחי: למי נמציא את הפתרון?

אלי גולדשמידט: לוועדה, באמצעות היועצת המשפטית שמגיעה היום.

אלי גולדשמידט: תשבו אתה מחר-מחרתיים, ותביאו את זה עוד פעם.

אלי גולדשמידט: אני אגדיר את הבעיה בצורה יותר מדויקת: אין לנו טענות לגבי כל סעיפי התקנות, למעט אותו סעיף שנותן לכם, לטעמנו, הגנה גורפת מדי במקרה שהיתה תקלה אצלכם.

אלי גולדשמידט: למישהו יש טופס ביד והוא לא יכול לקבל עם הטופס הזה את הזכייה שלו.

אלי גולדשמידט: אני מבקש שתשבו יחד, קודם כול ביניכם, ועם היועצת המשפטית של ועדת הכספים, תנסחו סעיף.

אלי גולדשמידט: הסעיף הזה יבוא לאישורנו.

אלי גולדשמידט: בכפוף לאישור הסעיף הזה אנחנו מאשרים את התקנות.

אלי גולדשמידט: אבל באופן מעשי התקנות האלה לא יכולות להיכנס לתוקף לפני העניין הזה ולא להתפרסם.

אבשלום וילן: אם היועצת המשפטית של הוועדה תקבל את זה, נוכל לאשר.

חיים קמחי: אנחנו מקבלים את הסיכום, אבל בשולי הדברים, אין מקום בעולם שאתה יכול להבטיח מחשב.

חיים קמחי: במחשב יכולות להיות תקלות מכל מיני סוגים.

יוסף יצחק פריצקי: בסדר, אבל השאלה מי קונה את סיכון.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא רוצה שהמשתתף הוא שיקנה אלא אתם.

חיים קמחי: אמרנו שנקים ועדה.

חיים קמחי: אתם רוצים שיהיה בה איש חיצוני?

חיים קמחי: יהיה בה איש חיצוני.

חיים קמחי: שיישב אדם חיצוני, רואה חשבון חיצוני, שאתם תסמכו עליו, ואת אותם מקרים שאתה חושש שהם יקרו, שאנחנו לא רואים אותם יוצאים אל הפועל, הוועדה הזאת תחליט.

חיים קמחי: תחליט שהוא זכאי, יהיה זכאי.

יוסף יצחק פריצקי: תכתוב את זה בתקנות.

אלי גולדשמידט: אתה כותב שאין ערך ראייתי לקבלה.

אלי גולדשמידט: תשבו ותנסחו.

אלי גולדשמידט: אני לא מסוגל עכשיו להגיע לניסוח.

אלי גולדשמידט: במה שאנחנו אמרנו אנחנו מאוזנים.

אלי גולדשמידט: אנחנו לא באים ואומרים שהקבלה היא ראיה חלוטה, ושאם מישהו יש לו קבלה הוא מיד זכאי לזכייה.

אלי גולדשמידט: אנחנו גם לא רוצים את הכיוון ההפוך.

אלי גולדשמידט: אנחנו רוצים לאפשר התדיינות, שאם אדם בא ומתנגד, הוא יוכל לקבל את סכום הזכייה כאשר היתה אצלכם תקלה.

אלי גולדשמידט: לזה אנחנו רוצים להגיע.

אלי גולדשמידט: תחשבו איך אתם עושים את זה, שבו עם המומחה למחשבים ועם המשפטנים ותביאו הצעה.

אלי גולדשמידט: שינויים בתקציב המדינה לשנת 2000 פניות מס' 238-239 –

אבשלום וילן: אנו עוברים להעברה תקציבית, פנייה מס' 238 ו-239.

גלית אסף: יש פה העברה של 9 מיליון 950 אלף ₪ מסעיף 15, תקציב משרד הביטחון, לתקציב מע"צ עבור כבישים של משרד הביטחון, בחלקם כבישים עוקפים.

גלית אסף: 920 אלף ₪ מיועדים לתכנית של כבישים עוקפים, לתכנית ספציפית, והשאר זה עבודות עבור משרד הביטחון.

עופר חוגי: איפה זה?

גלית אסף: היחיד שיש לי פה זה עלי-זהב – חוצה שומרון.

גלית אסף: זה ה-920 אלף ₪.

גלית אסף: אין לי בעיה להעביר לכם את רשימת העבודות עבור משרד הביטחון.

אבשלום וילן: אני מעמיד את הפנייה להצבעה.

אבשלום וילן: הצבעה הוחלט: לאשר פנייה 238-239

איוור קרשנר: הרפרנט הודיע שהוא הסביר את העניין כבר פעמיים.

אבשלום וילן: הפנייה מס' 231 הוצגה לפני שבוע.

אבשלום וילן: היה פה רפרנט של משרד החקלאות.

אבשלום וילן: מדובר על מיליון ו-200 אלף ₪ להעברה לתקציב רגיל של משרד החקלאות לארגון השקעות להיערכות לשנת שמיטה.

אבשלום וילן: חבר הכנסת פרוש, כמדומני, ביקש לדחות את ההצבעה.

מאיר פרוש: נכון.

אבשלום וילן: חבר הכנסת פרוש יציג את הנושא, אחריו – חבר הכנסת צבי הנדל, ואחריו – חבר הכנסת עופר חוגי.

מאיר פרוש: אני יודע שלפני אישור התקציב דיברו על כל מיני נושאים, בין השאר דיברו על היערכות המדינה לקראת שנת שמיטה.

מאיר פרוש: שנת שמיטה תתחיל בשלהי תקציב 2000 ותמשיך כמעט לאורך - -

אבשלום וילן: למען הסדר הטוב, דנו בפנייה הזאת יחד עם פנייה 232 שבה מדובר על 4 מיליון ו-800 אלף ₪, שזה גם גם הולך לחקלאים לשנת שמיטה.

אבשלום וילן: חבר הכנסת פרוש ביקש לעכב את שני הסעיפים הללו והדיון עליהם משותף.

מאיר פרוש: שנת שמיטה נמשכת כמעט כולה לאורך תקציב 2001.

מאיר פרוש: ביקשנו כ-15 מיליון ₪ עבור אותם חקלאים שהם שומרי שמיטה.

מאיר פרוש: למה 15 מיליון?

מאיר פרוש: פחות או יותר בסדר הגודל שהיה לפני שבע שנים ולפני ארבע-עשרה שנים ולפני עשרים ואחת שנים.

מאיר פרוש: אנחנו יודעים שאותם 15 מיליון ₪ אינם מספיקים לאותם חקלאים.

מאיר פרוש: זאת אומרת, החקלאים יקבלו חלק מההפסד שיש להם כתוצאה מכך שהם לא עובדים בשנת השמיטה.

מאיר פרוש: אין לנו שום דבר נגד הפעולה של מיליון ו-200 אלף ₪ למצע מנותק בגוש קטיף.

מאיר פרוש: אין שום שנאה בינינו.

מאיר פרוש: אנחנו רק אומרים שאם משרד האוצר רוצה לעזור לחקלאים עבור החממות בגוש קטיף, אנא ממנו, שיביא עוד מיליון ו-200 אלף ₪, ואנחנו נשמח מאוד לאשר את זה.

מאיר פרוש: אבל לא יכולים לקחת מאותם 6 מיליון ₪ שמיועדים לתקציב 2000 עבור שומרי שמיטה כאשר עוד לא עשו רישום, עוד לא יודעים כמה שומרי שמיטה יש.

מאיר פרוש: אולי יהיו השנה ארבעת אלפים לעומת 2,940

מאיר פרוש: חקלאים לפני שבע שנים?

מאיר פרוש: אז איך אפשר לקחת מאותם 6 מיליון ₪?

מאיר פרוש: אין לנו שנאות, אבל אנחנו לא מסכימים שיקחו מהסכום הזה.

מאיר פרוש: זה כמו שיבוא מישהו ויגיד, בואו ניקח מהכסף של חוק הקולנוע לטובת התיאטרון.

מאיר פרוש: מה פתאום?

מאיר פרוש: זה שהם שומרי שמיטה, ושיבורכו על כך, זה לא אומר שאם רוצים לתקן את החממות שלהם, שיקחו את זה מהכסף של שומרי שמיטה שמיועד לכולם, כשעדיין איננו יודעים את המספר שלהם.

צבי הנדל: יש פה חילול ה' גדול מאוד.

מאיר פרוש: תסביר לי למה.

צבי הנדל: אני מדבר אל החברים הדתיים: יש גבול כמה אפשר למתוח חבל.

צבי הנדל: אני עושה את זה בזהירות רבה כדי לא לעשות חילול ה'.

צבי הנדל: כל עוד לא גידלנו סוגי מוצרים חקלאיים שמיועדים לציבור החרדי הסתפקנו בהיתר מכירה.

צבי הנדל: מה עוד, שגם המחמירים יותר אמרו, או.

צבי הנדל: קיי.

צבי הנדל: , אתם מחוץ לעולי בבל ואתם מגדלים בתוך מבנה, יש כמה קולות שמצטרפות ויש לכם היתר מכירה, אז אתם מסודרים.

צבי הנדל: אבל הואיל ואנחנו עכשיו משווקים סוג מוצרים שהולך לציבור החרדי, שהקולות שאני משתמש בהן לא מספיקות, אנחנו עושים דברים נוספים, כשהדבר המרכזי הוא מצע מנותק.

עופר חוגי: אתה עושה לנו טובה?

צבי הנדל: אני לא עושה טובה.

צבי הנדל: אני עושה את זה בשביל שנוכל להתפרנס.

צבי הנדל: תצביע נגד.

צבי הנדל: לפני שתי שנות שמיטה לא היה גידול כזה לכן לא היה ויכוח.

צבי הנדל: מהרגע שהתחיל גידול כזה והיה צורך, אנחנו עושים את הצורך הזה, לא בשביל החרדים, בשביל החקלאים שלנו שיוכלו להתפרנס.

צבי הנדל: בזה אני דואג שהחקלאי שלי יתפרנס ולא תקנו מאנשי חן-יוניס מגדלים לידי ואת התוצרת שלהם הם מקבלים מהקיבוצים.

צבי הנדל: בפעם שעברה היה אותו ויכוח.

צבי הנדל: דרשתי כסף לנושא הזה של שנת שמיטה של מצע מנותק, וגם אז היה ויכוח.

צבי הנדל: השר היה כץ-עוז, הוא הכריע בעניין ונגמר הסיפור ולקחנו חלק מזה.

צבי הנדל: הפעם דרשנו תקציב בשביל זה, וה-15 מיליון ₪ היה מחולק: 5 מיליון לנושאים האלה ו-10 מיליון לנושאים שאתה מדבר עליהם.

צבי הנדל: זאת היתה החלוקה.

צבי הנדל: לא הייתי בממשלה אז דאגתי שהחברים שלי לשעבר מהמפד"ל ידרשו, והם דרשו שה-5 מיליון ילכו למשרד החקלאות ו-10 מיליון ילכו למשרד הדתות.

צבי הנדל: זאת החלוקה.

צבי הנדל: עכשיו האוצר אמר, אני לא מעביר 15 מיליון, אני מעביר השנה 6 מיליון ובשנה הבאה את היתרה.

צבי הנדל: מתוך המנה של עכשיו מעבירים מיליון ו-200 אלף ₪ שזה לא כל הצורך, צריך יותר מזה.

צבי הנדל: מעבירים בשביל לעשות את המצע המנותק.

צבי הנדל: אז אני צריך לריב אתכם?

משה גפני: אתה לא רב אתנו.

אלי גולדשמידט: אני לא רואה איך יהיו מיליון ו-200 אלף ₪ מעבר ל-15 מיליון.

אלי גולדשמידט: אם אתם רואים, בבקשה.

אלי גולדשמידט: אם הולכים לפי הגישה של מאיר פרוש, המשמעות תהיה שלא לזה ולא לזה.

משה גפני: עוד לא סיימנו את הדיון.

צבי הנדל: אני מתמצא קצת במשרד החקלאות.

צבי הנדל: יש שם מחלקה של עידוד השקעות הון בחקלאות כמו שיש במשרד התמ"ס ויש שם תקציב מסוים וכללים מסוימים למי יכולים לתת מענקים.

צבי הנדל: הכללים האלה אומרים ליצוא.

צבי הנדל: אנחנו לא מדברים על יצוא.

צבי הנדל: לכן אמרנו, בשביל שנוכל ליפול בכללים לפחות, אבל בתנאי שיהיה תקציב אחר, אמרנו, זה מונע יבוא, כי הרי יביאו ירקות מירדן וגם מהרשות הפלשתינית.

צבי הנדל: אז אמרנו, טוב,

צבי הנדל: מבחינת החקיקה נמצא איזשהו פתרון לנושא הזה.

צבי הנדל: כל מילה שאוסיף, מיותרת.

צבי הנדל: אם על הנושא הזה יש ויכוח - -

משה גפני: יש ויכוח.

צבי הנדל: - לא תהיה אגורה לשמיטה לאף אחד.

משה גפני: אני רוצה לומר לכם מה היה בשמיטה הקודמת ומה ההיערכות לשמיטה הנוכחית.

משה גפני: בשמיטה הקודמת היה סכום מסוים שנתנו אותו לחקלאים שומרי שמיטה.

משה גפני: המשמעות של העניין שנותנים אותו לחקלאים שומרי שמיטה, שלוקחים את החקלאים בכל הארץ במקום שעל-פי ההלכה חייבים לשמור שמיטה, ויש חקלאים דתיים והם שומרים שמיטה.

משה גפני: משרד החקלאות קבע, על-פי הסכום שמשרד האוצר הקציב לו באותה שנת שמיטה, ולכל אחד נתן באופן יחסי.

משה גפני: ביקשו למעלה מאלפיים חקלאים את ההשתתפות של משרד החקלאות בתקציב הזה, ואישרו רק ל-900, אלה שעמדו בקריטריון של משרד החקלאות.

משה גפני: מכיוון שהסכום היה קטן, הם לא קיבלו את ההשתתפות כמו שצריכים אלא פחות.

משה גפני: בסוף שנת השמיטה הקודמת הורידו עוד מהחקלאים והעבירו לגוש קטיף חצי מיליון ₪.

משה גפני: כץ-עוז העביר להם אחרי שחילקו לכל החקלאים שומרי שמיטה.

אלי גולדשמידט: למה לא כל החקלאים עוברים לשיטה של גוש קטיף?

אלי גולדשמידט: כי כך הם גם ממשיכים לעבוד, גם ממשיכים להתפרנס וגם לא פוגעים.

אבשלום וילן: זה רק בירקות.

אבשלום וילן: אתה לא יכול לעשות את זה בחיטה למשל.

אלי גולדשמידט: בסדר, בירקות.

עופר חוגי: כל השנה הוא עובד בפלחה, איך הוא יעבור לחממות?

סמדר אלחנני: מצע מנותק לא קשור לשנת שמיטה.

משה גפני: אנחנו באנו ואמרנו שאנחנו מבקשים שהחקלאים שומרי שמיטה יוקצב להם בשתי שנות התקציב 15 מיליון ₪, כאשר ידענו שזה לא מספיק, אבל ידענו שנותנים רק השתתפות.

משה גפני: יש חקלאי בגבול הצפון שהוא שומר שמיטה והוא עומד בקריטריונים של משרד החקלאות והוא מקבל נניח 50% מהנזק שיש לו.

משה גפני: אם אתה מוריד מה-15 מיליון ₪, זה יורד FLAT על כולם.

משה גפני: יורד מהחקלאי בגבול הצפון או בשרון החלק היחסי שהורדת בסביבות 10% מהתקציב הכולל.

משה גפני: הורדת את זה בגלל שנת השמיטה כשאתה לא יודע עדיין כמה הגישו בקשות למשרד החקלאות, אתה לא יודע על כמה מדובר.

אלי גולדשמידט: פרקטית אני לא רואה מאין אפשר יהיה להביא עוד מיליון ו-200 אלף ₪.

אבשלום וילן: חבר הכנסת גפני אומר שאם יש 100 חקלאים זה לא בסדר ש-10 מגוש קטיף מקבלים והשאר לא מקבלים.

אבשלום וילן: אני מציע שבין כל ה-100 יתחלק הסכום שווה בשווה.

משה גפני: לא באת ואמרת שבמקומות אחרים אולי יעברו לשיטה של החממות או לשיטה של המצע המנותק.

משה גפני: באת באופן שרירותי עוד לפני שהתחיל דיון בתוך משרד החקלאות על מה מדובר, מהם הקריטריונים, לא באת ואמרת, אני אבדוק את כל הנתונים, אתה קודם כול מעביר מיליון ו-800 אלף ₪.

משה גפני: הייתי אומר את זה גם אם זה היה יישוב חרדי.

משה גפני: זה לא ממלכתי.

משה גפני: אני בעד זה שיתנו לגוש קטיף.

משה גפני: אם היו באים ואומרים: אני לוקח את מה שהיה בשנת השמיטה הקודמת ומעתיק את זה להיום, היה צריך לדון על העניין הזה באופן מסודר ולהגיד, בדקו אז את מספר החקלאים, בדקו את גובה ההשתתפות, בדקו עוד דבר: בדקו מי באמת צריך לשמור שמיטה, כי הערבה למשל לא צריכה לשמור שמיטה, או חלקה.

אלי גולדשמידט: גוש קטיף צריך לשמור?

משה גפני: אני לא יודע.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת הנדל, אתם צריכים לשמור שמיטה לפי ההלכה?

אלי גולדשמידט: אם אתה רוצה לתת את התשובה הכנה, יש לנו בעיות עם הנושא של ארץ-ישראל השלמה.

צבי הנדל: בכלל לא.

צבי הנדל: אין קשר.

משה גפני: משרד החקלאות יחד עם משרד האוצר עשה שני שינויים מהשמיטה הקודמת, ובעצם הוא עשה מעשה מאוד לא הגון ביחס שלנו עם צבי הנדל ועם החברים שלו שאנחנו תומכים בהם, שאנחנו רוצים שכולם ישמרו את השמיטה.

אלי גולדשמידט: הם מסכסכים ביניכם בכוונה?

משה גפני: אני לא יודע.

צבי הנדל: זו היתה דרישה של המפד"ל.

משה גפני: משרד החקלאות יחד עם משרד האוצר עשה שני שינויים מהשמיטה הקודמת, שבעיניי זה מעורר חשד: השינוי האחד – הוא אומר, אני אחליט מי נקרא שומר שמיטה ומי לא.

משה גפני: הוא הוציא אותו ואמר, אני עושה מה שאני מבין, כאשר האנשים המקצועיים במשרד החקלאות אומרים, אנחנו לא יודעים להחליט בזה, יש גידולים שמותר לגדל בשמיטה ויש גידולים שאסור.

משה גפני: יש מקומות שמותר לגדל, יש מקומות שאסור.

משה גפני: את זה הוא הוציא.

משה גפני: הוא עשה שינוי נוסף - לגבי גוש קטיף, בניגוד למה שהיה בשמיטה הקודמת, שבסוף שנת השמיטה כשהמציאות היתה שידעו כמה חקלאים יש, כמה שומרי שמיטה, כמה זכאים, ואז אמרו לגוש קטיף.

משה גפני: הוא בא עכשיו מראש ואומר לגוש קטיף, ואחרי זה לבדוק כמה חקלאים שומרי שמיטה יש.

משה גפני: אנחנו מבקשים שיתנו לגוש קטיף - - -

אלי גולדשמידט: הבנתי מה אתם רוצים.

אלי גולדשמידט: בשביל מה לחזור על הדברים?

רחמים מלול: מה יקרה אם אנחנו לא מאשרים את זה?

רחמים מלול: האם האוצר יוסיף מיליון ו-200 אלף ₪?

מאיר פרוש: אם הוא ירצה לעמוד בהתחייבות כלפינו.

רחמים מלול: אני רוצה להבין: האם אנחנו רוצים להעניש את גוש קטיף או את האוצר?

משה גפני: אנחנו לא רוצים להעניש.

רחמים מלול: אם אנחנו רוצים להעניש את האוצר, בואו נעניש אותו בהעברות תקציביות שלו.

משה גפני: אין לך כסף.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להציע משהו: אתם עושים פה משפט שלמה.

אלי גולדשמידט: אני אומר למאיר פרוש, עם הגישה שלך זה משפט שלמה, לא לך ולא לי.

אלי גולדשמידט: אני מדבר בתור מי שכן רוצה לעזור.

אלי גולדשמידט: אתם עושים פה מעשה, ואני אוהב לעשות שלום בין ניצים, אתם גם עושים סכסוך מיותר בתוככם, בתוך קבוצות של חקלאים שכולם שומרי מסורת, אבל יותר מזה, לא ייצא לכם מזה שום דבר.

אלי גולדשמידט: אתם ניגשים לעניין בצורה לא נכונה.

אלי גולדשמידט: אני מציע דבר כזה: אנחנו מדברים על שנה שנמשכת חלקה השנה וחלקה בשנת התקציב הבאה.

אלי גולדשמידט: אפשר לבוא בדברים עם שר האוצר לקראת התקציב של השנה הבאה, מדובר על תוספת של מיליון ו-200 מיליון ₪ שנחסכה.

אלי גולדשמידט: עד אז ייבדק גם המצב של מספר החקלאים שבהם מדובר, אם זה 2,000 או 3,800, כמו שאמרת, ובינתיים נאשר את זה.

אלי גולדשמידט: אני לא רוצה שיישמע מזה שאני מתחייב או שיש ביכולתי להתחייב שתהיה התוספת של המיליון ו-200 אלף ₪.

אלי גולדשמידט: אבל אפשר להידבר על כך עם שר האוצר.

אלי גולדשמידט: אני מציע שאת ההידברות עם שר האוצר, שאני מוכן לעזור בה - - - - -

מאיר פרוש: להידבר שחבר הכנסת הנדל יצטרך לתת בשנה הבאה עוד 3 מיליון ו-800 אלף ₪ למצע מנותק.

אבשלום וילן: אני מציע לקבל את ההצעה של יושב-ראש הוועדה מהסיבה הפשוטה: אחרי הדיון הקודם הלכתי למשרד החקלאות לבדוק, ואני מזכיר לך שחבר הכנסת פריצקי עוד לא דיבר, אבל חבר הכנסת פריצקי הודיע פה לפני שבוע שהוא יעתור לבג"ץ .

אבשלום וילן: אני בדקתי ומה שאתם אומרים הוא אכן נכון: לאורך חמישים ושתיים שנות המדינה כל שבע שנים המדינה ראתה לחובתה לעזור למי ששומר שנת שמיטה כי הוא לא יכול להתפרנס מעבודתו ולכן עוזרים לו.

אבשלום וילן: אני חושב שזה לגיטימי.

אבשלום וילן: אני מודיע פה שאני לא הולך לשום בג"ץ.

אבשלום וילן: אבל הוקמה ועדה מקצועית בהתאם לסיכום שלכם, עומד בראשה איש ותיק במשרד החקלאות בשם גולדין.

אבשלום וילן: הוא במקרה חובש כיפה, והוא הקים ועדה מקצועית שתבדוק את הנושא.

אבשלום וילן: הוא עשה את זה גם לפני שבע שנים.

אבשלום וילן: אז אתם רוצים משפט שלמה – לי ולאף אחד לא יהיה?

אבשלום וילן: חבר הכנסת פריצקי ירוץ לבג"ץ.

אבשלום וילן: אתם יכולים לקבל את ההצעה לאשר עכשיו.

אבשלום וילן: בשנת התקציב הבאה אני כבר אומר שאני אתנגד לתוספת ל-15 מיליון, כי 15 זה 15 ויכול להיות שאתה תהיה חלק מהקואליציה העתידית ותוציא עוד 15.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לנתק את העניין הזה מהעניין הפוליטי.

אבשלום וילן: כיושב-ראש הלובי החקלאי אני חושב שההצעה לגבי המצע המנותק היא הצעה הוגנת ומן הדין המקצועי ציבורי לאשר אותה.

מאיר פרוש: למה משרד החקלאות לא נותן מיליון ו-200 אלף מכספי התמיכות שיש לו?

אבשלום וילן: כי סוכם עם משרד האוצר על 15 מיליון.

משה גפני: מי סיכם?

משה גפני: זו פשוט שערוריה.

אלי גולדשמידט: אני מתכוון עוד חמש דקות להעמיד את זה להצבעה.

אלי גולדשמידט: אני חושב שאתם עושים שגיאה.

אלי גולדשמידט: לא יהיה לאנשי גוש קטיף וגם לא יהיה לכם.

עופר חוגי: אני חושב שנעשה פה דבר מאוד חמור על-ידי משרד החקלאות.

עופר חוגי: משרד החקלאות פשע נגד גוש קטיף.

אלי גולדשמידט: אין לך מילים יותר הגונות?

אלי גולדשמידט: הכול פשע, רשע.

עופר חוגי: בתוך ה-15 מיליון ₪ האלה לא היו צריכים להכניס את הכסף לגוף קטיף מסיבה פשוטה: כי בנושא של גוש קטיף זה פיתוח של חממה וזה בכלל לא תמיכה בחקלאים.

עופר חוגי: מה שדיברנו על 15 מיליון זה תמיכה בחקלאים שהם שומרי שמיטה.

עופר חוגי: מדובר באנשים שמגדלים פלחה, שמגדלים מטעים.

עופר חוגי: מדובר באנשים שבשנה הזאת לא עובדים.

אלי גולדשמידט: אתה חוזר על דברים שכבר נאמרו.

עופר חוגי: תן לי לסיים את המשפט ואז תבין.

עופר חוגי: מה שהקצף שלנו יצא, שמדובר על מאות ואלפי אנשים שיש להם מטעים והם לא מעבדים את האדמה שלהם, ובשנה הזאת הם לא מקבלים שום פיצוי.

עופר חוגי: מי שמקבלים את הפיצוי זה רק אנשים שמגדלים פלחה.

עופר חוגי: על זה אנחנו עומדים – ודיברנו על כך עם משרד החקלאות – שהחלוקה תהיה לכל מי ששומר שמיטה.

משה גפני: אנחנו לא רוצים לריב עם אנשי גוש קטיף.

אלי גולדשמידט: מי שמנסה למנוע את הריב ביניכם זה חברים מישראל אחת וממרצ, מממשלת הרשעים.

משה גפני: אני לא יודע כמה מהחקלאים האלה יצביעו ליהדות התורה.

משה גפני: יכול להיות שיש הרבה שיצביעו לישראל אחת ואולי אפילו למרצ, או לש"ס.

משה גפני: לכן אני מבקש, אדוני היושב-ראש, לאפשר לנו התייעצות סיעתית יומיים-שלושה לבדוק גם עם משרד החקלאות.

אלי גולדשמידט: בפגרה לא מקובל להיענות לבקשה מהסוג הזה כי איננו יושבים אחרי יום.

אלי גולדשמידט: כבר דחינו את העניין הזה, יכולתם לבוא בדברים.

משה גפני: באנו בדברים.

אלי גולדשמידט: הישיבה הבאה תתקיים בעוד שבועיים או שלושה שבועות.

אלי גולדשמידט: לי אין התנגדות אם אין התנגדות - - -

צבי הנדל: אני מתנגד.

צבי הנדל: עכשיו מכינים את השטח, עכשיו משקים.

נחום לנגנטל: יש שתי אפשרויות להוציא את הכסף הזה: האפשרות האחת – יש אנשים שעל-פי פירושם את מצוות הדת לא יעבדו לחלוטין, ואז המדינה משלמת להם את הכסף עבור זה שהם לא עובדים.

רחמים מלול: חלק מהכסף.

נחום לנגנטל: אני אשמח מאוד שבאמת יבדקו טוב מאוד מי לא עובד ומה הוא לא עובד, ואם הוא לא עובד המדינה אומרת, כמו דמי אבטלה אני נותנת לך את הכסף הזה.

נחום לנגנטל: זה בעצם העניין, כדי שתוכל להאמין באמונתך.

נחום לנגנטל: לעומת זאת, יש דבר אחר לגמרי שאומר:

נחום לנגנטל: אנחנו רוצים להתיר במדינת ישראל לאותם אנשים שלא רוצים לרכוש סחורה מנוכרים, שלא רוצים להגיע שאחמד טיבי יחגוג פה מזה שיש שנת שמיטה, וכתוצאה מזה יש כל האפשרויות על מנת שעל-פי הפירוש שלנו למצוות השמיטה, דברים מסוימים תוכל לעשות בקרקע ואז ממילא הארץ לא תיחרש, לא תעבד.

נחום לנגנטל: הערבים אינם צריכים להרוויח מזה שלמישהו אחר יש מצווה.

נחום לנגנטל: לכן ביקשנו משר האוצר את ה-15 מיליון.

נחום לנגנטל: הוא הבטיח שה-15 מיליון ₪ יינתנו לנו כדי שתישמר מצוות שמירת השמיטה לחקלאות.

מאיר פרוש: - - -

נחום לנגנטל: יש אינטרס למדינה שהחקלאות תעבוד.

אלי גולדשמידט: אני לא יכול לסבול את הוויכוחים הקשים ביניכם.

אלי גולדשמידט: אני לא מתכוון לדחות את ההצבעה.

אלי גולדשמידט: נדמה לי שיש רוב להצעה הזאת.

אלי גולדשמידט: משה גפני: אנחנו ישבנו עם שר האוצר.

אלי גולדשמידט: זה מה שר האוצר אמר לנו.

רחמים מלול: אני מבקש התייעצות סיעתית.

אלי גולדשמידט: אני אתן לך עכשיו עשר דקות.

אלי גולדשמידט: נצביע בעשרים לאחת.

אלי גולדשמידט: (הפסקה)

אלי גולדשמידט: אני חושב שצריך לתמוך בבקשה.

משה גפני: אנחנו, חברי הכנסת החרדים, עומד במצב מאוד קשה.

משה גפני: אנחנו ניאלץ להצביע נגד השמיטה.

משה גפני: זאת המשמעות של העניין.

משה גפני: גם עלן 4.8 מיליון נצביע נגד וגם על 1.2 מיליון נצביע נגד.

משה גפני: מבחינתנו מצפונית זה יהיה נורא ואיום, אבל ניאלץ לעשות את זה מפני שזה מה שמשרד האוצר עשה לנו, נצטרך להסתכסך עם חברים שהם גם כן שומרי מסורת, הם גם שומרי שמיטה.

משה גפני: חלקם בוודאי.

משה גפני: מה המשמעות של ההצבעה?

משה גפני: שבכל מקרה מי שיפול בהצבעה יבקש רוויזיה.

משה גפני: אנחנו מתחייבים שאחרי שתהיה ההתייעצות עם משרד החקלאות לא נבקש יותר רוויזיה.

משה גפני: מה שתהיה ההצבעה, תהיה ההצבעה.

משה גפני: אל תעמיד אותנו במצב מביך.

מאיר פרוש: מכסימום נבקש רוויזיה לאותו יום.

אלי גולדשמידט: הנושא נדחה לישיבה הבאה אבל אתם התחייבתם שלא תהיה רוויזיה.

מאיר פרוש: מכסימום רוויזיה לחמש דקות.

אלי גולדשמידט: אבל אם זה יפול אני שומר לעצמי זכות רוויזיה.

אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים לבקשה 009-25 שעוכבה.

אלי גולדשמידט: הפנייה מדברת על 500 אלף ₪ שמיועדים לממן את מרכז הארגונים של ניצולי השואה בישראל.

מר פלוג: היינו בברלין לפני חודש ואנחנו נקבל מיליארד מרק לארץ בשביל 65,000 איש שהיו במחנות ובגטאות כחיות נרדפות.

מר פלוג: הם נתנו לאלה שהיו במחנות ריכוז פי שלושה מאשר לאחרים.

מר פלוג: הבעיה היא ליידע את האנשים, לעזור להם למלא את הטפסים, פשוט שהכסף לא ילך כמו שאתם רואים בטלוויזיה ליפה גולן ולפרי.

מר פלוג: אנחנו מייצגים את כל הארגונים בארץ של ניצולי השואה.

אלי גולדשמידט: אני חושב שעל דעתם כולם, הרי אין איש שחולק על החשיבות המכרעת של העניין, נאשר אתה עניין.

אלי גולדשמידט: נתקלנו בבעיה וזאת בעצם הבעיה שיוסי פריצקי העלה, אנחנו לא רגילים לקבל פניות שהמהות שלהן העברה כספית לארגון.

אלי גולדשמידט: את ההעברות הכספיות לארגונים אנחנו עושים על-פי נושא התמיכות, על-פי סעיף 3(א) לחוק יסודות התקציב.

אלי גולדשמידט: זה נעשה על-ידי משרדי הממשלה על בסיס של קריטריונים שמתפרסמים.

אלי גולדשמידט: כאן יש חריגה בעניין הזה.

אלי גולדשמידט: אני לא רואה את עצמי מוסמך להכריע בעניין הזה, מה גם שהיועצת המשפטית שלנו לא נמצאת כאן כרגע, היא בחו"ל.

רחמים מלול: זה תקדימי בוועדה?

אלי גולדשמידט: אני לא זוכר מאז שאני פה בקשה מהסוג הזה.

אלי גולדשמידט: רק על הבסיס הזה, בלי קשר בכלל לנושא ולחשיבות שאנחנו מעניקים לו, אני חושב שצריכה להיעשות בדיקה משפטית אם הנושא הזה מוצג בפנינו אכן על-פי הנוהלים.

אלי גולדשמידט: אני לא יודע לתת את התשובה.

יעקב ליצמן: מה אומר נציג האוצר?

רוני ארד: לא היינו מודעים לזה.

אלי גולדשמידט: אני מציע את הדבר הבא: לנוכח חשיבות הנושא שהוא מעבר לכל מחלוקת אפשרית, אני מציע לאשר את הבקשה, אבל נכפיף את האישור שלנו לבדיקה משפטית, הן של היועץ המשפטי של האוצר, הן של היועצת המשפטית של ועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: אם מי מהם יגיד לנו שיש פה משהו לא תקין , נביא את זה לדיון נוסף והאישור יתבטל.

אלי גולדשמידט: כלומר, להמתין עם ההפעלה של העניין הזה.

רוני ארד: אני לא יודע אם אנחנו יכולים להגיש בקשה בכלל.

אלי גולדשמידט: אני מקל עליך: אני מעביר את זה היום.

אלי גולדשמידט: אם אין מניעה משפטית, לאחר שזה ייבדק, זה ייכנס לתוקף.

אלי גולדשמידט: תעשו את זה בתוך שבוע ימים.

אלי גולדשמידט: אם תהיה מניעה משפטית, כאילו לא העברנו את זה ונביא את זה לדיון מחודש או בכל דרך אחרת שתהיה.

אלי גולדשמידט: זאת הצעתי.

עופר חוגי: בספר התקציב, אם אינני טועה, יש תמיכה בארגוני ניצולי השואה.

עופר חוגי: אני שואל: האם הארגון הזה הוא אותו ארגון שנתמך בספר התקציב?

אלי גולדשמידט: אתה מתנגד מהותית להעברה הזאת?

עופר חוגי: אני רק שואל אם זה אותו ארגון שנתמך בספר התקציב, ולמה ההעברה הזאת לא מצויה בסעיף הזה של התמיכה?

משה גפני: כי היה עכשיו כסף נוסף שהם צריכים בשביל הסברה.

רוני ארד: הנושא הזה ייבדק.

אלי גולדשמידט: כל הנושא המשפטי ייבדק, כולל שאלתו של חבר הכנסת עופר חוגי.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד את הפנייה להצבעה.

אלי גולדשמידט: הצבעה הוחלט: לאשר פה-אחד.

אלי גולדשמידט: אם אנחנו לא מקבלים תוך שבוע איזשהי הסתייגות מהבדיקה המשפטית שלכם, מבחינתנו הכשרתם את העניין משפטית.

אלי גולדשמידט: אנחנו נעשה בדיקה שלנו.

אלי גולדשמידט: אם אצלנו תוך שבוע אנה שניידר לא תגיד שזה לא בסדר, אנחנו רואים את זה ככשר.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת ליצמן, אני מדבר עכשיו אתך.

אלי גולדשמידט: יש פה פנייה מס' 236-237, 37 מיליון ₪ לתקציב המשרד לביטחון פנים בגין הוצאות שכר של שוטרים.

אלי גולדשמידט: זה לא במסגרת עיכוב?

יעקב ליצמן: לא.

אלי גולדשמידט: אני אצביע וזה יפול, כי אתם נגד, ואני אבקש רוויזיה.

אלי גולדשמידט: נציג האוצר, תציג בבקשה את הבקשה.

שרון גמבשו: מדובר בהעברה של 37 מיליון ₪ מהרזרבה הכללית מסעיף הוצאות שונות לכיסוי גירעונות שכר במשטרה.

אלי גולדשמידט: יש גם הוצאות כנגד סיכום וואי.

שרון גמבשו: 30 מיליון ₪ מסעיף הוצאות שונות זה כנגד סיכום וואי.

שרון גמבשו: צבי הנדל: מה זה סיכום וואי?

שרון גמבשו: כספי סיוע מסיכום וואי.

אלי גולדשמידט: בעקבות הסכם וואי היו כספי סיוע אמריקאי.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה את הפנייה.

אלי גולדשמידט: הצבעה בעד – 2 נגד – רוב פניות 236-237 לא נתקבלו.

אלי גולדשמידט: פניות 236-237 לא נתקבלו.

אלי גולדשמידט: אני מבקש רוויזיה.

אלי גולדשמידט: נעבור עכשיו לעיכובים.

אלי גולדשמידט: מדובר בהלוואות למורים, מיליון ו-700 אלף ₪.

אלי גולדשמידט: אתם משאירים את העיכוב בתוקף?

משה גפני: כן.

אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה.

אלי גולדשמידט: הצבעה בעד הבקשה – 3 נגד – 5 בקשה 007-13 לא נתקבלה.

אלי גולדשמידט: הבקשה לא נתקבלה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש רוויזיה.

אלי גולדשמידט: מדובר בשינויים בתקציב ההשכלה הגבוהה.

ינון עמית: הדיון גם בפעם שעברה לא היה רלוונטי כי עברו 21 יום.

אלי גולדשמידט: העיכוב היה אחרי 21 יום?

ינון עמית: כן.

מאיר פרוש: אני מבקש הסברים למרות שעברו 21 יום.

יוסף יצחק פריצקי: מר קרשנר, מתי זה הגיע לוועדה?

איוור קירשנר: תאריך ההודעה 2 במאי.

איוור קירשנר: אני לא זוכר מתי עיכבת את זה.

אלי גולדשמידט: איך אתה יודע מתי זה עוכב?

ינון עמית: זה רשום אצלנו.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת פריצקי, להבא תכתוב תאריך.

יוסף יצחק פריצקי: להבא אני אכתוב תאריך, אבל זאת לא הבעיה.

יוסף יצחק פריצקי: לא מעניין אותי מתי ההודעה הודפסה.

יוסף יצחק פריצקי: מעניין אותי מתי היא הגיעה לוועדה.

איוור קירשנר: ב-2 במאי.

יוסף יצחק פריצקי: לא, זה נכתב ב-2 במאי.

איוור קירשנר: זה תמיד מגיע יום אחרי.

ינון עמית: התאריך שנכתב הוא תאריך ההעברה שיוצא מאצלנו לוועדה.

יוסף יצחק פריצקי: מתי היה העיכוב?

ינון עמית: אני לא יודע.

ינון עמית: אתה צריך לשאול את ועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: יש לי אליך בקשה: תראה כאילו העיכוב היה בתחום 21 הימים.

ינון עמית: הכסף הועבר לות"ת לפני כמה שבועות.

יוסף יצחק פריצקי: יש פה סיפור שקיצצו בתקציב במרכז הסיוע לסטודנטים.

יוסף יצחק פריצקי: קיצצו 16 מיליון ממרכז הסיוע לסטודנטים.

יוסף יצחק פריצקי: אני סתם זועק?

יוסף יצחק פריצקי: אמרתי שאני לא מסכים לקיצוץ הזה.

אלי גולדשמידט: למה זה בא מהמרכז לסיוע לסטודנטים?

ינון עמית: עניתי על זה גם לפני שבועיים וגם העברנו מכתב לחבר הכנסת פורז וגם עניתי פה בוועדה.

ינון עמית: אין קיצוץ של מרכז הסיוע לסטודנטים.

ינון עמית: היתה העברה למרכז הסיוע לסטודנטים, כסף שאי-אפשר היה לנצל אותו.

ינון עמית: הכסף הזה הועבר למוסדות.

ינון עמית: הסיוע לסטודנטים לא נפגע בשקל אחד.

יוסף יצחק פריצקי: שאלתי שאלה פשוטה שלא קיבלתי עליה תשובה: האם יכול להיות מצב שסטודנט שזכאי לא תתנו לו כי תגידו שהתקציב נגמר?

יוסף יצחק פריצקי: על זה אמרת – כן.

יוסף יצחק פריצקי: אם זה המצב, אני לא מסכים לו.

ינון עמית: פרט למילה זכאי.

ינון עמית: יכול להיות סטודנט שרואה את עצמו כזכאי ולא יקבל.

אלי גולדשמידט: אם הוא זכאי על-פי הקריטריונים הוא יקבל?

ינון עמית: סטודנט שזכאי לפי המבחנים שנקבעו יקבל.

ינון עמית: רף הקריטריונים נקבע משנה לשנה.

אלי גולדשמידט: מי שעומד ברף הזה יקבל?

ינון עמית: כן.

ינון עמית: יכולים להיות סטודנטים שזקוקים לסיוע וגם אם נוסיף עוד 200 מיליון הם לא יקבלו, בגלל הקריטריונים.

אלי גולדשמידט: תגיד פשוט, שמי שעונה על הקריטריונים של הזכאות יקבל בכל מקרה.

יוסף יצחק פריצקי: והקיצוץ הזה לא מפריע?

ינון עמית: נכוון.

יוסף יצחק פריצקי: נחה דעתי.

אלי גולדשמידט: מדור במשרד העבודה והרווחה.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת עופר חוגי ביקש לעכב את ההעברה.

אלי גולדשמידט: מדובר ב-700 אלף ₪ כהשתתפות משרד העבודה והרווחה בגין מימון הסעות במסגרת שבוע הילד.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת חוגי, אתה מתנגד לזה?

עופר חוגי: כן.

עופר חוגי: מה הקריטריונים?

חיים כץ: זו העברה למרכז ההסברה ששכר אוטובוסים במחיר יותר זול, כי יש לו מערך יותר גדול.

מאיר פרוש: הכסף הועבר למי?

חיים כץ: זה עבור שבוע הילד, שלוקחים ילדים מפנימיות בארץ ועושים להם שבוע כיף שכולל ביקורים שונים בארץ.

אלי גולדשמידט: חבר'ה, אני מאוד דמוקרטי, ואני אומר שעל כל דבר צריך לשאול שאלות, אבל בואו גם נשים לעצמנו איזשהו גבול.

אלי גולדשמידט: יש גבול הגיוני.

אלי גולדשמידט: מדברים פה על 700 אלף ₪.

אלי גולדשמידט: על פני הדברים מדובר בילדים שיוצאים לביקורים במחנות צה"ל ובכל מיני מקומות כאלה.

אלי גולדשמידט: גם על זה אנחנו צריכים לעשות תחקירים?

אלי גולדשמידט: כזה חוסר אמון מוחלט?

עופר חוגי: במקרה אני יודע את הקריטריונים שנותנים למשרד החינוך ל"מעיין החינוך התורני" לכל ההסעות.

עופר חוגי: אני רואה פה את הסכום של 700 אלף ₪.

עופר חוגי: במקרה כל התקציב של ההסעות של "מעיין החינוך התורני" הוא 5 מיליון ₪.

ינון עמית: לא מדובר פה בהסעות לבתי-ספר.

ינון עמית: מדובר פה בפעילות רווחה.

עופר חוגי: לא כל שכן.

ינון עמית: הפעילות היא פעילות שמבצע משרד העבודה מתקציבו, קריטריונים רלוונטיים לתמיכה לפי סעיף 3(א).

ינון עמית: משרדי ממשלה לעתים מעבר לזה שהם תומכים בעמותות הם גם מבצעים פעולות בעצמם.

ינון עמית: זאת פעילות שמבצע המשרד בעצמו.

מאיר פרוש: אין מנכ"ל למשרד.

מאיר פרוש: מי מבצע את זה?

ינון עמית: זו פעילות שמבצע המשרד בעצמו כאשר משרד ההסברה משמש פה כקבלן ביצוע.

ינון עמית: מרכז ההסברה הוא יחידת סמך של משרד החינוך.

ינון עמית: המימון הוא ממשרד העבודה, מבצע את זה מרכז ההסברה שמשמש פה כקבלן.

אלי גולדשמידט: מי בעד הבקשה?

אלי גולדשמידט: הצבעה בעד – 2 נגד – 5 הוחלט: לא לאשר בקשה 076-23.

אלי גולדשמידט: הבקשה לא נתקבלה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש רוויזיה.

אלי גולדשמידט: משרד הבינוי והשיכון.

אלי גולדשמידט: העיכוב הוא של חבר הכנסת חוגי.

אלי גולדשמידט: מדובר בשינוי פנימי בתקציב המרכז למיפוי ישראל.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: הצבעה בעד – 1 נגד – רוב הוחלט: לא לאשר בקשה 004-43.

אלי גולדשמידט: הבקשה נפלה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש רוויזיה.

אלי גולדשמידט: בקשה 005-83

אלי גולדשמידט: הלוואות לעובדי מדינה והלוואות למורים, 134 מיליון ₪, העברת עודפים.

ינון עמית: הסברנו את הבקשה בשבוע שעבר.

משה גפני: לגבי העניין הזה אני מבקש רפרנט.

ינון עמית: אני אסביר.

ינון עמית: הסברתי זאת בשבוע שעבר.

ינון עמית: מדובר בהלוואות שניתנות למורים במסגרת הסדר כפי שיש לעובדי המדינה עם בנק יהב.

ינון עמית: מדובר במורים שהם עובדי מדינה.

ינון עמית: זה תקצוב שניתן ב-1999 וזו העברת עודפים.

משה גפני: האם המורים והמורות של החינוך העצמאי ו"מעיין החינוך התורני" גם כן נהנים מזה?

ינון עמית: לא.

ינון עמית: מדובר רק במורים שהם עובדי מדינה ולא עובדי החינוך העצמאי.

משה גפני: אין נושא שאנחנו לא בחוץ.

אלי גולדשמידט: למה אין הסדר שמורים שהם אנשי החינוך העצמאי יכולים ליהנות מאותן הלוואות?

ינון עמית: "מעין החינוך" או החינוך העצמאי בחרו הסדרים אחרים.

עופר חוגי: כפו עליהם.

עופר חוגי: שקר וכזב.

אלי גולדשמידט: אני שואל את השאלות.

אלי גולדשמידט: למה אתם מפריעים?

אלי גולדשמידט: בואו נשמע.

אלי גולדשמידט: לא הראיתי לכם אף פעם שאם אני רואה שמשהו הוא לא הוגן אני מתעלם ממנו.

אלי גולדשמידט: מה הבעיה בנושא?

ינון עמית: מחלקת החינוך מאפשרת פרט למערכת החינוך הרשמית גם למוסדות מוכרים שאינם רשומים להיתמך בתקציב המדינה.

ינון עמית: זה נתמך בהתאם למבחנים ומקבלים תקצוב בגובה זהה.

ינון עמית: כאשר המורים של מערכות החינוך האלה אינם עובדי מדינה, כשם שמורי בית-הספר הריאלי בחיפה אינם עובדי מדינה וכשם שמורי בתי-הספר הנוצריים והמון בתי-ספר אחרים אינם עובדי מדינה, היות שהם לא מערכת החינוך הרשמית.

ינון עמית: אין חובה על המערכת הזאת שלא להיות רשמית והיא בחרה שלא להיות רשמית, כאשר כמו כל המערכת התיכונית שהמורים הם אינם עובדי מדינה.

ינון עמית: על מורים שאינם עובדי מדינה אין חלים הסדרים שחלים על מורים עובדי מדינה, ואפשר בתוך מסגרת תקציב של מערכת חינוך מסוימת לשנות הסדרים.

רחמים מלול: יש כאן אפלייה בעליל.

ינון עמית: הם אינם עובדי מדינה.

ינון עמית: ההסדר הזה חל על מורים עובדי מדינה.

משה גפני: מה שהיה ההסדר בשנים עברו, מכיוון שהם אינם עובדי מדינה - - -

אלי גולדשמידט: אגב, גם מורים בקיבוצים שהם אינם עובדי מדינה, זה אותו סיפור.

אלי גולדשמידט: הם גם לא נהנים מהלוואות.

ינון עמית: כל מורי המערכת התיכונית.

משה גפני: הם מקבלים מהרשויות המקומיות.

משה גפני: ההסדר שהיה עם החינוך העצמאי בשנים עברו, אני חושב שגם עם "מעיין החינוך התורני", אינני בטוח, היה שמשרד החינוך תמך בארגון המורים בהסדר הזה של הלוואות למורים.

משה גפני: הוא הפסיק את זה .

משה גפני: פניתי במכתב לשר החינוך יוסי שריד כשהוא היה עדיין שר החינוך.

משה גפני: לא נעניתי למה בשנים הללו זה לא נעשה.

משה גפני: יש פה מצב שמורה, שזה לא מתוך בחירה, מורה בחינוך החרדי - -

אלי גולדשמידט: מורי החינוך העצמאי חברים בארגון המורים?

משה גפני: לא.

משה גפני: הם חברים בארגון מורי אגודת ישראל.

אלי גולדשמידט: הם חברים בהסתדרות המורים?

משה גפני: לא.

משה גפני: יש ארגון המורים העל-יסודיים ויש ארגון מורי אגודת ישראל.

אלי גולדשמידט: יכול להיות שיש פה בעיה מאוד ענפה.

אלי גולדשמידט: אני לא חושב שיש פה התעמרות במורים של זרם החינוך החרדי.

אלי גולדשמידט: יש פה כנראה קבוצה של מורים מאוד גדולה ששייכים למסגרות פרטיות, אולי גם למסגרות התיישבותיות.

ינון עמית: גם למסגרות כמו "אורט", "עמל".

אלי גולדשמידט: זה לא רק חרדים.

אלי גולדשמידט: אני חושב שזה לא צודק שמורה שנמצא במערכת חרדית או במערכת של "עמל" או במערכת התיישבותית לא ייהנה מאותן הטבות שאפשר לתת לו במסגרת בנק יהב.

אלי גולדשמידט: אני שואל: האם ניתן לבדוק את הנושא הזה בצורה רצינית ולמצוא איזשהו פתרון במערכת של בנק יהב?

ינון עמית: לגבי בנק יהב לא, היות שבנק יהב הוא בנק של עובדי מדינה.

ינון עמית: לגבי הסדרים אחרים שהם הסדרים במסגרת הסדרי שכר והסדרי תקציב עם משרד החינוך, זאת שאלה של סדר עדיפויות שצריך להפנות למשרד החינוך.

מאיר פרוש: הסתדרות עובדי המדינה זה גוף מבוקר?

ינון עמית: אינני יודע.

ינון עמית: אני לא הרפרנט הרלוונטי.

ינון עמית: אני יכול לברר לגבי הסתדרות עובדי המדינה עם הרפרנט הרלוונטי.

מאיר פרוש: למי ילך הכסף שאתם מבקשים?

מאיר פרוש: לארגון המורים?

ינון עמית: למשרד החינוך עבור המורים המועסקים על-ידי משרד החינוך.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לשאול משהו: בסופו של דבר את ערך ההטבות של המורים עובדי המדינה משלם אוצר המדינה.

אלי גולדשמידט: תקציב משרד החינוך משלם.

אלי גולדשמידט: בנק יהב לא מוציא את זה מכספו.

אלי גולדשמידט: תקציב משרד החינוך משלם.

אלי גולדשמידט: בנק יהב לא מוציא את זה מכספו.

ינון עמית: נכון.

אלי גולדשמידט: מישהו מעמיד שקל מול כל שקל.

אלי גולדשמידט: מדינת ישראל היא זו שמממנת את ההטבות האלה?

ינון עמית: נכון.

אלי גולדשמידט: אני שואל למה מדינת ישראל בהסדרים שיחליטו עליהם – אתה לא יכול לחייב אותם – למה אותו ערך הטבה לא יינתן למורים מכל מסגרת שאיננה מסגרת של עובדי המדינה?

ינון עמית: אינני יודע.

ינון עמית: אפשר להפנות את השאלה הזאת למשרד החינוך.

ינון עמית: זאת כבר שאלה של סדרי עדיפויות.

אלי גולדשמידט: אין פה בעיה של אפליה מובנית?

ינון עמית: אין פה בעיה של אפליה מובנית היות שזרמי החינוך הם זרמים שונים.

ינון עמית: זרם הפטור שונה מהמוכר והמוכר שונה מזרם החינוך ההתיישבותי, זכויות השכר הן שונות, גם בין היסודי לעל-יסודי.

רחמים מלול: החינוך העצמאי מקבל את תקציבו ממשרד החינוך והמורים מקבלים את משכורתם - - -

אלי גולדשמידט: לא הייתי מודע לזה.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להציע, ואתם תחליטו מה שאתם רוצים כי ממילא אתם שולטים בוועדה, אני פה רק בחזקת האדמיניסטרטור שמפעיל.

משה גפני: משרד החינוך מפלה לרעה את ארגוני התרבות התורנית שכדי שיקבלו תמיכה הם צריכים להביא 25% הכנסות לעומת האחרים שפטורים מכך.

יצחק וקנין: יש פה אפליה לשמה.

יצחק וקנין: מינואר אין משלמים לעמותות.

אלי גולדשמידט: יש הפחתה ואני רוצה להודות בהזדמנות זאת לחבר הכנסת גפני שיש לו לדעתי טביעת אצבע מאוד בהפחתה הזאת.

אלי גולדשמידט: יש הודעה של שר האוצר על הפחתות במוצרים ברי-קיימא כמו מקררים וכו' בסכום של מיליארד ו-250 מיליון ₪.

מאיר פרוש: מאין לוקחים את הכסף?

אלי גולדשמידט: מהתוספות בהכנסות ממיסים.

אלי גולדשמידט: שר האוצר אמר בשבוע שעבר שהוא מתכוון להעביר שני מיליארד ₪ מהתוספות בהכנסות ממיסים לטובת הפחתה במיסים.

אלי גולדשמידט: מיסי קנייה זה מיסים עקיפים.

אלי גולדשמידט: למה החרדים צריכים להביא 25% הכנסות ואחרים לא?

מאיר פרוש: למה באמצע השנה, באוגוסט, אתה מבקש 25% הכנסות?

יצחק וקנין: מתעמרים בכוונה תחילה.

משה גפני: הכספים בוועדת הכספים ברובם המכריע עברו.

משה גפני: מה שסוכם פה בוועדת הכספים לגופי תרבות חרדים עבר.

משה גפני: המציאות היא, מפני שאתה יכול לבוא אלינו בטענות, מה אתם רוצים, פה הכול עבר - - -

אלי גולדשמידט: אני לא בא אליכם בטענות.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לקבל תשובה: למה דורשים מהם 25%?

אלי גולדשמידט: למה האפלייה הזאת?

ינון עמית: משרד האוצר איננו קובע מבחני תמיכה של משרדים כמו גם איננו מאשר אותם.

ינון עמית: קובעים אותם המשרדים ומאשר אותם היועץ המשפטי לממשלה.

יצחק וקנין: הוא קובע לאחד כך ולאחר כך?

יצחק וקנין: אין לכם אומץ להגיד שהשר מקבל החלטות בצורה פוליטית שהיא עוול?

משה גפני: דרך אגב, יש מכתב של שני שרים, של יצחק לוי כשר החינוך, ושל יוסי שריד כשר החינוך, ששני השרים הללו מבטלים את התמחיר הזה של ה-25% השתתפות עצמית, והלכו וקברו את המכתבים האלה.

יצחק וקנין: העמותות החילוניות לא נדרשות לזה.

יצחק וקנין: יש גבול להתעללות הזאת.

אלי גולדשמידט: אני מנסה לבדוק את זה.

ינון עמית: משרד האוצר איננו קובע מבחנים, גם לא החשב.

ינון עמית: קובע אותם השר הרלוונטי והם מועברים לבדיקת היועץ המשפטי לממשלה.

אלי גולדשמידט: מי השר הרלוונטי?

אלי גולדשמידט: וילנאי?

ינון עמית: לא, שר החינוך לשעבר.

ינון עמית: כי תרבות תורנית בהתאם להנחיית היועץ המשפטי נתמכת דרך משרד החינוך.

יעקב ליצמן: האם זה הועבר?

ינון עמית: משרד החינוך קבע ולא פרסם ברשומות לגבי מבחני התמיכה הרלוונטיים בתרבות חרדית מימון עצמי של 25% ולא פרסם אותם כך ברשומות.

ינון עמית: באמצע השנה העביר לעמותות של תרבות חרדית את הדרישה לגבי 25% תחת חוות דעת משפטית של היועצת המשפטית של משרד החינוך, שאכן ההנחייה הזאת בתוקף.

ינון עמית: פנתה עמותת "תורה ויהדות לעם" שהיא אחת העמותות הנתמכות, ליועץ המשפטי לממשלה, והנושא כרגע בבדיקתו של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, שצריך לתת עליו את דעתו.

יעקב ליצמן: הוא נתן את דעתו ושר החינוך לא מוכן לקבל את דעתו, עד כדי כך שבא היועץ המשפטי לממשלה והודיע לשר החינוך, שאם תוך עשרים וארבע שעות הוא לא יקבל את דעתו, הוא מסיר את טיפולו ממשרד החינוך.

אלי גולדשמידט: הוא קבע שצריך לבטל את המגבלה?

יעקב ליצמן: בוודאי.

ינון עמית: עשיתי בדיקה לפני שבוע ונאמר לי שהנושא בבדיקה ומאז לא ערכתי בדיקה.

משה גפני: רק שתבין, שהמשמעות של העניין היא שיש אנשים ששישה חודשים או יותר מכך לא מקבלים משכורת.

ינון עמית: עניינית כל ההעברות בוועדת הכספים הן לפי חוק.

יצחק וקנין: אנחנו באוגוסט.

יצחק וקנין: מינואר מתנהלות עמותות שמנהלות שיעורי תורה, וקיבלו 20%.

יצחק וקנין: עכשיו באים עם הנחייה חדשה ותוקעים אותם כדי לא להעביר את ההזרמה הכספית.

משה גפני: ופה באים להעביר 700 אלף ₪ למועצה לקידום הילד, להסעות.

משה גפני: אנשים לא מקבלים משכורת.

אלי גולדשמידט: אני לא בדקתי את הנושא הזה.

אלי גולדשמידט: משמיעה ראשונה זה נשמע לי אפלייה ברורה שצריכה להיפתר בהקדם האפשרי.

אלי גולדשמידט: לא ידעתי על זה עד עצם הרגע הזה.

מאיר פרוש: לפני שאתה מסכם אני רוצה להגיד עוד אפלייה.

אלי גולדשמידט: אני לא מסכם כלום.

מאיר פרוש: כל עמותות התרבות החרדיות נבדקו השנה שלוש פעמים על-ידי רואי חשבון חיצוניים.

מאיר פרוש: אף עמותה חילונית לא נבדקה על-ידי רואה חשבון.

אלי גולדשמידט: כשהיה פה הדיון על משרד התרבות אני הייתי זה ששאלתי את עופר חוגי למה אתם לא מדברים על הנושא של תרבות חרדית.

יצחק וקנין: רק במדינה בולשביקית נעשים דברים כאלה.

ינון עמית: אני רק מיישם את ההחלטות שאתה מחליט.

עופר חוגי: יהודה פרידמן היה רואה חשבון של העמותות, הוא בדק כמעט את כל העמותות בחמש השנים האחרונות.

עופר חוגי: באוגוסט החליטו שצריך להביא רואה חשבון אחר חדש בשביל שיבדוק את העמותות האלה מחדש.

עופר חוגי: הביאו רואה חשבון חדש ואומרים לו, בוא תעשה את העבודה.

עופר חוגי: אחרי שיבדוק את כל העמותות רק אז נתחיל לתקצב אתכם.

עופר חוגי: מדובר על עשרים עמותות שיורדים לחיים שלהן כבר חמש שנים.

עופר חוגי: כל הזמן בודקים אותן.

עופר חוגי: עכשיו צריכים להביא עוד פרופסורים חדשים שיבדקו אותן.

יעקב ליצמן: התרבות החרדית הם היחידים שיש להם השנה ארבע בדיקות.

אלי גולדשמידט: אם תוך שבועיים לא תהיה תשובה מהייעוץ המשפטי שפותרת את הבעיה הזאת, אני אבקש לקיים עם משרד האוצר - - -

ינון עמית: המשרד לא קבע עמדה פה.

ינון עמית: הכסף בתקנה.

ינון עמית: אם משרד החינוך - - -

אלי גולדשמידט: אני אקיים ישיבה אצלי עם חשב משרד החינוך ועם מנכ"לית משרד החינוך.

אלי גולדשמידט: אני חושב שהדבר הזה לא ראוי וצריך לתקן אותו, וחבל שזה נעשה.

אלי גולדשמידט: אנחנו נקיים את הישיבה הזאת.

אלי גולדשמידט: דבר שני: אני רוצה, נציג האוצר, שתעביר את המסר.

ינון עמית: הכסף מתוקצב בתקנה.

אלי גולדשמידט: אני רוצה שתשתתף בפגישה ואני רוצה את משרד החינוך בפגישה.

אלי גולדשמידט: אני רוצה את ניסן רז ואולי גם את המנכ"לית ואת היועצת המשפטית, אלא אם מני מזוז בתוך שבועיים יגיד שצריך לבטל את האפלייה הזאת.

אלי גולדשמידט: דבר שני: אני מבקש שכל שאלת המורים שלא נכללים במסגרת הסתדרות עובדי המדינה, כל הנושא של ההטבות שלהם תיבדקנה על ידכם.

אלי גולדשמידט: אני חושב שגם בנושא הזה ישנה אפלייה, אלא אם תוכיחו לי שהמשכורות שלהם הן הרבה יותר גבוהות מהמשכורות של המורים האחרים, או תראו שיש הטבות ממקור אחר.

אלי גולדשמידט: אם הם לא לא מקבלים ואם הם לא נמצאים במצב יותר טוב מהמורים במסגרת הסתדרות עובדי המדינה, לדעתי, זה צריך לבוא בסדר העדיפויות של משרד החינוך.

ינון עמית: צריך להפנות למשרד החינוך את שאלת סדר העדיפויות.

אלי גולדשמידט: תבדוק לי את זה באמצעות משרד החינוך.

ינון עמית: אני אעדכן את משרד החינוך באמירה הזאת.

אלי גולדשמידט: קרשנר, אבקש להוציא מכתב למשרד החינוך בעניין ההלוואות של מורים שאינם עובדי מדינה.

אלי גולדשמידט: אני אצביע על ההעברה של 1.7 מיליון ₪.

אלי גולדשמידט: הצבעה בעד הבקשה – 1 נגד – 5 בקשה 007-11 לא נתקבלה.

אלי גולדשמידט: הבקשה נפלה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש רוויזיה.

משה גפני: אנחנו נגד כל הבקשות.

אלי גולדשמידט: לפנינו הבקשות הבאות: 026-05, 072-05, 023-18, 004-21, 008-51, 009-51, 007-60, 032-34 .

אלי גולדשמידט: הבקשות האלה הועמדו להצבעה ונפלו.

אלי גולדשמידט: אני מבקש רוויזיה על כולן, ומבקש שיבוא רפרנט כי הן לא נדונו בעצם.

אלי גולדשמידט: אני מודיע בזאת על נעילת הישיבה.