ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 160, 2000-07-30 10:00

חברי הוועדה: משה גפני אבשלום וילן עופר חוגי אמנון כהן יעקב ליצמן רחמים מלול מאיר פרוש יוסף פריצקי

מוזמנים: איריס ויינברגר אגף מכס ומע"מ טלי דולן יועמ"ש, אגף כלכלה והכנסות המדינה, משרד האוצר גבי קדוש ראש עיריית אילת קובי זכאי "פרטנר" קובי שרון "סלקום" שוקי בונס סגן מנהל אגף הכספים, "פז" משה ארז מנכ"ל "סונול" יחיאל שמשוני החטיבה להתיישבות, הסוכנות היהודית אריה דנון משרד החוץ תמר לומברוזו יועמ"ש, נציבות מס הכנסה יעל ייטב לשכה משפטית, נציבות מס הכנסה עינת רביד משרד המשפטים אמיר לוי אגף תקציבים, משרד האוצר עמית לנג אגף תקציבים, משרד האוצר יוליה אלברטון אגף התקציבים, משרד האוצר חיים פרננדס אגף תקציבים, משרד האוצר רוני ברקת סמנכ"ל כלכלה, משרד המדע רוני ארד אגף תקציבים משרד האוצר רצון דאר משרד האוצר דינה מוכתרי משרד האוצר אלון לוי אגף תקציבים, משרד האוצר גלעד לוין אגף תקציבים, משרד האוצר שי יפתח אגף תקציבים, משרד האוצר יינון עמית אגף תקציבים, משרד האוצר גליה תורג'מן אגף תקציבים, משרד האוצר

קצרנית: נושא:1.

קצרנית: צו מס קניה (פטור (תיקון) (תושבי חוץ).

קצרנית: צו תערףי המכס והפטורים ומס קניה על טובין.

קצרנית: 2.

קצרנית: תקנות אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון) (טלפונים ניידים).

קצרנית: 3.

קצרנית: חוק הבלו על דלק (תיקון מס' 4).

קצרנית: 4.

קצרנית: חוק רשות שדות התעופה ורשות הנמלים והרכבות.

קצרנית: 5.

קצרנית: חוק מסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 47).

קצרנית: 6.

קצרנית: תקנות ני"ע (הצעה פרטית של ני"ע בחברה רשומה).

קצרנית: 7.

קצרנית: שינויים בתקציב לשנת 2000.

קצרנית: צו מס קניה (פטור) (תיקון) (תושבי חוץ).

אלי גולדשמידט: אנחנו מתחילים עם צו מס קניה (פטור).

מוטי איילון: יש פה שני תיקונים טכניים.

מוטי איילון: הראשון שבהם הוא תיקון שמקנה לאנשי צוות זרים את אותן זכויות שיש לתיירים.

מוטי איילון: היום יש לגבי אנשי צוות ישראליים הנחיות מיוחדות, כאשר מדובר בפרט באנשי צוות טיסה – הטייסים, הדיילים.

מוטי איילון: היום כשהם נכנסים לישראל יש להם את הזכות להכניס איזה שהוא דבר לישראל.

מוטי איילון: אנחנו בסך הכל משווים את התנאים או את הזכויות שלהם להכניס דברים לישראל כמו של תיירים.

מוטי איילון: אני חושב שהנושא הוא ראוי בהחלט.

עופר חוגי: למה זה תיקון טכני, הרי מדובר על פטור ל100 אלף איש?

מוטי איילון: זה לא הפטור של ה-200 דולר.

מוטי איילון: זה לאנשי צוות אוויר.

מאיר פרוש: עד איזה סכום יש להם פטור?

מוטי איילון: יש להם מוצרים מסויימים שלא עולים על 50 דולר.

מאיר פרוש: איזה פטור יש להם?

מוטי איילון: כמו כל תייר שנכנס לישראל ומביא איתו ציוד אישי.

מוטי איילון: .

מאיר פרוש: אז למה שהם לא יהיו פטורים?

מוטי איילון: זה מה שאנחנו רוצים.

מאיר פרוש: למה צריך תיקון מיוחד בשבילם?

מוטי איילון: משום שהם לא היו פטורים עד היום.

מוטי איילון: אנשי צוות אוויר לא נחשבים לתיירים לכל דבר ועניין.

מוטי איילון: אנשי צוות אוויר יש להם כללים שונים מאשר לתיירים.

מאיר פרוש: לא יותר גרועים.

מוטי איילון: אבל המצב היום הוא שהם יותר גרועים.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: שתייר ישראלי יקבל את זה כאזרח ישראל ואז יש לו את הפטור.

מוטי איילון: תייר ישראלי לא יכול לקבל את הפטור כמו כל אזרח ישראל, משום שתייר טס הלוך וחזור כמה פעמים.

מוטי איילון: זאת הסיבה שיש לו פטור מוגבל.

מוטי איילון: מה שאנחנו רוצים להשוות זה את הפטור המוגבל הזה לצוות אוויר חוץ.

מוטי איילון: החלק השני של הפנייה דן בנושא של קביעת מועד החישוב לפטור לתושבי חוץ.

מוטי איילון: ישנם תושבי חוץ שנכנסים לישראל שזכאים להביא איזה שהם טובין לישראל.

מוטי איילון: יש היום הבדל בין ייבוא של מכוניות לבין ייבוא של טובין אחרים על ידי הנכנסים לישראל.

מוטי איילון: אנחנו בסך הכל עושים השוואה בין הטובין ובין המכוניות.

סמדר אלחנני: מה זה עושה בפועל?

סמדר אלחנני: תמיד מחמירים יותר לגבי המכוניות מאשר לגבי דברים אחרים.

מוטי איילון: אנחנו לא רוצים להחמיר יותר לגבי מוצרים אחרים.

מוטי איילון: אנחנו משווים את המועד לחישוב המועד של הכניסה הראשונה לישראל לעניין הזה.

עופר חוגי: יהיה יותר מס על המכוניות?

אנה שניידר: זה לא שייך.

אנה שניידר: יש מועד מסויים שבו מחשבים את המס, כאשר המועד הזה לגבי מכוניות הוא מועד הכניסה הראשונה של הזכאי לישראל.

אנה שניידר: לגבי חפצי בית, משום מה, חישבו את המועד יותר מאוחר, כלומר מהרגע שהוא מתחיל להשתמש.

אנה שניידר: אין שום הגיון באבחנה הזאת.

אנה שניידר: לגבי שני הסוגים של הטובין מציעים לחשב את הזכאות לזכויות מהכניסה הראשונה.

מאיר פרוש: מה זה כניסה ראשונה, כניסה אחרונה?

מוטי איילון: יש אדם שנכנס, חוזר לחו"ל ונכנס עוד פעם.

מאיר פרוש: הוא נוסע לחו"ל כדי לארגן את הדברים שלו.

מאיר פרוש: למה אני צריך לחשב לו את זה ככניסה ראשונה?

מוטי איילון: משום שככה במצב הזה הוא מקבל טובין, ולא ראוי שיהיה הבדל בין טובין ובין מכוניות.

מאיר פרוש: אדם החליט לעלות מאיזה שהוא מקום בעולם לישראל.

מאיר פרוש: הוא בא לפה במרץ, חוזר לארץ מגוריו כדי לארגן את החפצים במשמעות שהוא יוכל להעלות ארצה, ומגיע לפה בחודש אוגוסט.

מאיר פרוש: למה אותה חצי שנה, ממרץ עד אוגוסט, תחשב לו כאילו הוא היה בארץ, כאשר הוא נמצא בחו"ל לארגן את הדברים?

מאיר פרוש: למה לא להמשיך במצב הנוכחי?

מאיר פרוש: הכניסה שלו באוגוסט היא הכניסה שבה הוא יושב פה.

מאיר פרוש: לפי הגישה של האוצר אפשר גם לומר ביום שהוא החליט.

מוטי איילון: אנחנו לא עד כדי כך.

מאיר פרוש: אני יודע שלא עד כדי כך, אבל מה ההגיון לדרוש את זה ממנו כאשר הוא עוד לא גר פה?

מוטי איילון: כי הדבר הוא מקור לתחמונים.

מוטי איילון: תמיד שירצו להאריך זכויות, יצאו עוד פעם ועוד פעם והזכויות יוארכו.

מאיר פרוש: מדובר באנשים שאין להם מה לעשות?

מאיר פרוש: בן אדם רוצה להעלות ארצה, אז בחצי שנה שהוא מארגן הוא מוכר את הדירה שלו, מוכר את הדברים שלו.

סמדר אלחנני: אתה לא יודע כמה כסף אנשים מוכנים להוציא בשביל לקבל פטור ממס.

מאיר פרוש: ארעי מבחינתי הוא בפוטנציה להיות עולה.

מאיר פרוש: למה אני צריך להקשות עליו?

מאיר פרוש: הרי יש לנו עניין שיגיעו לפה כמה שיותר עולים.

צבי הנדל: כך זה מקובל לגבי מכוניות.

צבי הנדל: אחת הפניות המרכזיות שקשורות למס אצל אדם כזה הוא רכישת רכב.

צבי הנדל: אין שום סיבה בעולם שזה יהיה שונה לגבי מקרר, וידיאו, טלוויזיה.

צבי הנדל: לא צריך לתת לו תעריפים אחרים או לדחות לו את זה אם לגבי מכוניות זה כך.

צבי הנדל: זה נראה בעיני הגיוני לחלוטין.

אלי גולדשמידט: רבותי, אני גם חושב שהעניין תקין.

אלי גולדשמידט: מי בעד צו מס קניה (פטור) (תיקון), התש"ס-2000, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – 5 נגד- 1 נמנע – 1 אושר מי בעד צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון),ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – 5 נגד – 0 אושר תקנות אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון) (טלפונים ניידים).

קובי שרון: רצינו להזכיר לוועדה שהשירות הזה לא ניתן בתחומי אילת.

קובי שרון: לצורך מתן השירות הזה אנחנו משתמשים בכל המערכות הסלולריות ובכל המתגים שנמצאים מחוץ לאילת, ולכן מבחינתינו השירות לא ניתן מהעיר אילת.

קובי שרון: רצינו להסביר שקשה לדעת אם המנוי נמצא באיזור אילת, כי יש בעיה לזהות אם השיחה מתקיימת מאילת או ממקום אחר בארץ.

קובי שרון: לגבי שירותים סלולריים, רצינו להגיד שזה לא שיחה אלא שירותים סלולריים.

קובי שרון: זה כולל גם את כל המרכיבים האחרים – גלישה באינטרנט, קבלת הודעות במשיבון, שיחה מזוהה וכל מיני דברים אחרים שניתנים במסגרת השירות למנויים שלנו.

אלי גולדשמידט: השאלה היא שאלה טכנית משפטית: האם השירות שניתן בגין שיחת טלפון סלולרית ניתן להגדרה כשירות שניתן באילת או לא.

אלי גולדשמידט: אם הוא ניתן באילת, אז מגיע פטור ממע"מ.

אלי גולדשמידט: אם הוא לא ניתן באילת, אז לא מגיע פטור ממע"מ.

אלי גולדשמידט: השאלה היא שאלה שהיא סבוכה גם טכנית וגם משפטית.

אלי גולדשמידט: אנחנו ניסינו לברר אותה.

אלי גולדשמידט: יש פה מסמך שהיועצת המשפטית של הוועדה הכינה.

אלי גולדשמידט: המכס גורס שמדובר פה בשירות שלא ניתן באילת, ולכן צריך לבטל את הפטור ממע"מ.

אלי גולדשמידט: גברת שניידר מאששת את טענת המכס.

אנה שניידר: השאלה אם השירות ניתן באילת או לא היא שאלה מאוד סבוכה במקרה הספציפי הזה.

אנה שניידר: המכס לא אומר בפה מלא שמדובר בשירות שהוא מחוץ לאילת, כי אם הוא היה אומר זאת לא היה צריך להביא את התקנות.

אנה שניידר: למען הסר ספק, אם במקרה ייקבע, לפי התביעה שתלויה ועומדת בנושא הזה, שהשירות בכל זאת ניתן באילת, יש סמכות לשר האוצר, על פי החוק, לקבוע ששירות מסויים גם אם הוא ניתן באילת, יהיה חייב במס ערך מוסף.

אנה שניידר: אלה התקנות שמונחות כאן על שולחן הוועדה.

אנה שניידר: אני חושבת שהתקנות הן לשם מניעת ספק.

קובי זכאי: אני מצטרף לעמדתו של נציג "סלקום".

קובי זכאי: עמדת "פרטנר" שהפטור לפי חוק סחר החופשי לא קיים היום מהסיבות שנמנו קודם.

קובי זכאי: אם התקנה אכן תותקן, זה באמת יתקן את הנושא של שיחות טלפון לשירותים סלולריים.

גבי קדוש: מבחינתינו הנושא הזה לא חדש.

גבי קדוש: כשהחברות התחילו לפעול, פנינו לשרת התקשורת לימור לבנת, שהתחילה את הטיפול מול החברות.

גבי קדוש: החברות אז נתנו הבטחות שהן צריכות להתארגן מבחינת מחשוב, הן צריכות לעשות את האבחנה הזאת ושזה יקח קצת זמן.

גבי קדוש: לא במקרה זה מגיע היום לוועדה, כי יש תביעה ייצוגית על כך שהכסף הזה נלקח בלי שהוא מגיע.

רחמים מלול: מי הגיש את התביעה?

גבי קדוש: גם תושבי תל-אביב וגם תושבי אילת.

אלי גולדשמידט: משפטית, בזה שנתקן את התקנות אנחנו עוזרים לתובעי התביעה הייצוגית.

גבי קדוש: עוזרים להם לרדת מהתביעה.

אלי גולדשמידט: למה?

אלי גולדשמידט: עצם התיקון מצביע שהם צודקים.

מוטי איילון: לא בטוח.

רחמים מלול: מותר לוועדה לדון בנושא כאשר זה תלוי ועומד בבית המשפט?

אנה שניידר: מדובר על מכאן והלאה.

גבי קדוש: אני מופיע בפני חברי הוועדה לא רק בגלל הנושא של החברות הסלולריות.

גבי קדוש: אני יודע שיש קושי לבצע את החוק בכל מיני נושאים ובכל מיני עניינים.

גבי קדוש: כל פעם בא לפה עוד תיקון ועוד תיקון, אם זה בנושא התכשיטים, בנושא הקטנועים, בנושא הסיגריות, בנושא הבירה.

גבי קדוש: החוק הזה הוא חוק כנסת, אין צורך לרוקן אותו מתוכן.

גבי קדוש: זה בדיוק מה שקורה פה.

אלי גולדשמידט: השאלה היא אם השירות הזה ניתן באילת.

גבי קדוש: השירות הזה ניתן לאילת ולתושבי אילת.

גבי קדוש: כמנוי אינטרנט, אני ל"בזק" לא משלם מע"מ.

גבי קדוש: החברות הגישו לנו לפני זמן מה בקשה להקמת אנטנות באילת.

גבי קדוש: אני הנחתי את זה בצד עד שתגמר הסוגייה הזאת.

גבי קדוש: באיזו צביעות אפשר לבוא ולומר שהשירות לא ניתן באילת, כאשר אתה מבקש להציב אנטנה באילת?

גבי קדוש: בהחלט זה ניתן באילת.

גבי קדוש: יש איזה שהוא קושי להתארגן מבחינת המחשוב.

אלי גולדשמידט: נניח שעכשיו אתה יוצא מהחדר ועושה שיחה בפלאפון שלך, איך ידעו שזה לא מאילת?

גבי קדוש: יש איזה שהוא קושי בעניין הזה, אבל אפשר למצוא את הדרך איך לפתור את הבעיה הזאת לא על ידי ביטול החוק.

גבי קדוש: בואו נשב ונפתור את הבעיה.

גבי קדוש: למה לבטל את החוק?

גבי קדוש: לחברות יש מכשור, הן יודעות איך להתארגן.

גבי קדוש: מתי שזה טוב להן להכנסות, אז הן יודעות להתארגן, מתי שזה בקטע של למנוע הכנסה, אז הן פונות למכס שיבוא בשיתוף פעולה או לוועדת הכספים.

גבי קדוש: אני לא חושב שנכון לעשות זאת.

גבי קדוש: צריך להביא תיקון שיתאים לפרמטר של ניתן באילת לתושב אילת ולא לתקן את החוק בצורה גורפת.

מוטי איילון: אני מבין שאתה חייב להציג את העמדה הזאת, אבל יחד עם זאת, גבי, אתה יודע שאנחנו מדברים על לשנות את השיטה – במקום פטור יהיה שיעור 0 באילת.

מוטי איילון: ברגע שהשתנתה השיטה, נגמרה הבעיה.

מוטי איילון: כל השירותים מהצפון לאילת יהיו פטורים מהרגע שנשנה את החוק.

מוטי איילון: החוק הזה כבר נמצא עכשיו אצל שר האוצר לאישור אחרון.

מוטי איילון: ברגע שזה יתוקן, נפתרה הבעיה של כל השירותים לאילת.

גבי קדוש: יש הסכמה להכנס לדיונים.

גבי קדוש: למה בינתיים אוכלים את החוק הזה?

מוטי איילון: אם השירות בפועל לא ניתן באילת, גם היום אין שיעור 0.

מוטי איילון: זה החוק.

מוטי איילון: חברות הסלולר פועלות היום נכון שהן מחייבות.

מוטי איילון: אנחנו אומרים שלמען הסר ספק צריך להסדיר את העניין.

אלי גולדשמידט: הויכוח פה הוא לא ויכוח עקרוני ולא ערכי.

אלי גולדשמידט: אני בעד שכל שירות שיינתן באילת יהיה שירות שיהיה פטור ממע"מ.

אלי גולדשמידט: ככה זה צריך להיות.

אלי גולדשמידט: גם לי היה מוזר בפעם הקודמת להגדיר שכשבן אדם מחייג מפלאפון רגיל באילת אז זה נקרא שהשירות ניתן באילת, וכשהוא עושה את זה ממכשיר סלולרי אז זה נקבע שהשירות ניתן בתל-אביב או בירושלים.

אלי גולדשמידט: החוק קבע שהשירות צריך להינתן באילת.

אלי גולדשמידט: זאת הסיבה שביקשתי מאנה שניידר שתבדוק אם אכן השירות ניתן באילת.

אלי גולדשמידט: התשובה שקיבלנו אחרי הבדיקה הטכנית שהשירות איננו ניתן באילת.

אלי גולדשמידט: אם השירות איננו ניתן באילת, אני אומר לידידי, מנהל המכס, שאולי יוותר בכלל על התיקון הזה ושיתן בסוף לבית משפט להכריע.

אלי גולדשמידט: אם מנהל המכס גובה מע"מ על בסיס הנחייה שהשירות לא ניתן באילת, בשביל מה אנחנו צריכים לתקן את זה?

אלי גולדשמידט: לדעתי אתם עושים שגיאה משפטית.

אלי גולדשמידט: אתם יכולים להמשיך לגבות את המע"מ, ואם בית משפט יכריע בצורה שונה מהבדיקה שנעשתה על ידי אנה שניידר אז תעשו אחרת.

אלי גולדשמידט: למה אתם מסתבכים משפטית?

מוטי איילון: אנחנו רוצים להסיר ספק.

אלי גולדשמידט: אתם לא מסירים את הספק, אתם מכשירים את הספק.

אנה שניידר: לגבי העתיד הם מסירים את הספק.

טלי דולן: אלי, המצב המשפטי לא ברור.

טלי דולן: אנחנו רוצים, מהיום ואילך, שהמצב המשפטי יהיה ברור.

אלי גולדשמידט: אם המצב המשפטי לא ברור, אז צריך ללכת לטובתם.

צבי הנדל: אני מבין שיש בעיה טכנית לזהות אם השיחה היא באילת או מחוץ לאילת.

צבי הנדל: שמעתי מפירסומים שיש תעריפים מיוחדים לחיילים שנמצאים באיזורים מסויימים, אם זה בערבה, בבקעה או אני לא יודע איפה.

צבי הנדל: אחר כך שמעתי פירסומים על הנחות מיוחדות לאנשי הצפון שמדברים בתוך הצפון.

צבי הנדל: זה מוכיח שכנראה יש כלים לזהות את הגאוגרפיה.

צבי הנדל: אני מאוד בעד ללכת לקראת אילת אם הכלים הטכניים בידינו.

עופר חוגי: בחשבון שהם מגישים יש חלק של "בזק" וחלק שלהם.

עופר חוגי: יכול להיות שמרכזיית השירות שלהם נמצאת מחוץ לאילת, אבל המרכזייה של "בזק" נמצאת באילת.

עופר חוגי: על החלק של "בזק" הם פטורים ממע"מ.

עופר חוגי: יכול להיות שעל החלק שלהם הם לא פטורים.

עופר חוגי: אנה, גם לפי חוות הדעת שלך חלק מהחשבון היה צריך להיות מזוכה ממע"מ.

עופר חוגי: נוצר מצב שמתוך 600 שקל כמעט 400 או 450 פטורים ממע"מ ורק החלק של ה-150 שקל לא פטור ממע"מ.

עופר חוגי: רוב הסכום פטור ממע"מ.

אמנון כהן: כיוון שהנושא הזה נבדק כעת על ידי שר האוצר, אולי כדאי שנמתין להחלטה שלו.

אמנון כהן: לגבי כל מה שהיה בעבר זה יהיה בסמכות בית המשפט, ולגבי כל מה שיהיה בעתיד זה יעבור דרך האישור של שר האוצר.

רחמים מלול: אני לא יודע מה כוונת החוק, אבל אני מבין שההתלבטות המשפטית תיסוב סביב השאלה: האם כוונת החוק לתת פטור ממע"מ לתושבי אילת משום שהם גרים באילת, או משום שהם מקבלים את השירות.

רחמים מלול: אם תושב אילת רוכש את המכשיר באילת.

רחמים מלול: .

אלי גולדשמידט: הפטור קיים.

גבי קדוש: הוא לא קיים.

רחמים מלול: אם תושב אילת רוכש את המכשיר באילת ומקבל את הפטור, מדוע שהוא לא יקבל את הפטור על השיחות?

יעקב ליצמן: האם יש פטור לתושב אילת שמתקשר לתל-אביב?

אלי גולדשמידט: הם טוענים שהם לא יודעים לעשות אבחנה בין שיחת טלפון שעושים מתל-אביב ובין שיחת טלפון שעושים מאילת.

רחמים מלול: לכן העליתי את השאלה העקרונית הזאת.

רחמים מלול: אם הפטור ממע"מ ניתן לתושב אילת משום שהוא גר באילת, אז אין זה משנה מאין הוא מבצע את השיחות שלו.

מוטי איילון: גם אם אני תל-אביבי שבא לאילת, אני אהיה פטור ממע"מ כשאני באילת.

רחמים מלול: גם אם הוא לא תושב אילת?

מוטי איילון: גם אם הוא לא תושב אילת.

רחמים מלול: זה כוונת החוק?

אנה שניידר: כן.

רחמים מלול: כיוון שהנושא תלוי ועומד בבית המשפט, אנחנו לא צריכים לקבל החלטה.

גבי קדוש: חלק מהעלות של המכשירים היא במסגרת המבצעים לשיחות.

גבי קדוש: אם אתה מקבל את המכשיר במחיר 0 ואתה משלם אותו במנוי של שיחות, אז אתה כן משלם מע"מ על המכשיר.

גבי קדוש: יש עיוות גם בקטע הזה.

גבי קדוש: צריך גם את זה לראות.

מוטי איילון: היה והוועדה לא מאשרת את זה, מה הרווחת?

מוטי איילון: חברות הסלולר לא יתנו את השירות באילת.

מוטי איילון: ואם הוא לא נותן את השירות באילת אז זה ימשיך להיות חייב.

מוטי איילון: מה הרווחת?

גבי קדוש: זה הויכוח שלך איתו.

גבי קדוש: אני חושב שאם תבדוק אותו, אז תראה שהוא כן נותן את השירות באילת.

מוטי איילון: הוא לא נותן.

מוטי איילון: הוא לא מסוגל לתת.

גבי קדוש: אז שיסביר לך איך הלקוח מתחבר דרך האנטנה למרכזייה.

גבי קדוש: החיבור של המנוי הוא באמצעות האנטנה, והאנטנה ניצבת באילת.

גבי קדוש: אי אפשר לנתק את המכשור הזה מהאנטנות, כי תחנת הממסר הזאת היא חלק מהמכשור.

אלי גולדשמידט: במקום שנצביע בעד או נגד, אני רוצה להמליץ לך, גם על רקע הדברים שנאמרו פה בוועדה, לשקול פעם נוספת את הבקשה.

אלי גולדשמידט: לדעתי, עצם הפנייה ואישורה עלול לגרום לכם נזק בתביעה הייצוגית.

אלי גולדשמידט: אתה הרי ממילא דן בשאלה האם להעביר את העניין של המע"מ בשיעור 0 או לא, ושר האוצר עומד לקבל החלטה.

אלי גולדשמידט: אני מציע שתשקלו פעם נוספת, בהתאם להתפתחויות, אם להביא את זה לפנינו.

אלי גולדשמידט: 3 3.

אלי גולדשמידט: הצעת חוק הבלו על הדלק (תיקון מס' 4).

מוטי איילון: חוק הבלו מגדיר מועד לחיוב במס, כאשר המועד הוא בעצם הוצאת הדלק ממקומות שהוגדרו כמקומות ייצור.

מוטי איילון: יש בחקיקה הקיימת סמכות למנהל המכס להאריך את המועד לתשלום בעוד 5 ימים.

אלי גולדשמידט: על 5 ימים איחור בכמויות כאלה של כסף מישהו עושה קופה מאוד גדולה.

מוטי איילון: נכון.

אלי גולדשמידט: אני פוסל את עצמי מהדיון בגלל חברת "אלון".

מוטי איילון: לאור שינויים שחלו במשק בהרגלי הצריכה, היה לחץ כבד של חברות הדלק להאריך את המועד מ-5 ימים ל-10 ימים, כאשר שר האוצר הסכים לכך.

מוטי איילון: זו בעצם הצעת החוק.

יעקב ליצמן: מה הסיבה לכך?

מוטי איילון: משום שהוצאות המימון על הבלו על הדלק כבדות מאוד.

מוטי איילון: אנחנו לא קבענו שהמועד יהיה יום X, Y או Z.

מוטי איילון: קבענו שהמועד נשאר באותו מועד שהיה.

מוטי איילון: כמו שהיתה סמכות להאריך את מועד התשלום ב-5 ימים, כך אנחנו מבקשים היום את הסמכות להאריך ב-10 ימים.

שוקי בונס: אורכת תשלומי הבלו רצים איתנו משנת 1971.

שוקי בונס: מי כמוכם יודע שהילך ניהול העסקים במשק השתנה לחלוטין.

שוקי בונס: אז היה נהוג תשלום במזומן.

שוקי בונס: היום למעלה מ-70% מהעיסקאות הן עיסקאות בכרטיסי אשראי ובאשראים אחרים.

שוקי בונס: כל שביקשנו היה לתת סמכות ביד המנהל, שהוא עובד ציבור, להאריך את התקופה, שכן טבע הדברים הוא שהוועדה לא תתכנס כל יום לדון בשינוי כזה או אחר.

יעקב ליצמן: אתה לא מסביר למה אתה צריך את האשראי עוד 5 ימים.

שוקי בונס: מפני שמאז שהצו תוקן, בשנת 1971, כל העסקים בארץ השתנו.

שוקי בונס: אז היה נהוג לשלם במזומן בלבד.

יעקב ליצמן: אשראי זה כסף.

שוקי בונס: מחברות הדלק גובה המכס סך של כ-6.5 מיליארד שקל.

שוקי בונס: הדבר הזה גורם לנו הוצאות כבדות, שכן תשלום הבלו הוא 5 ימים מיום ייצור הדלק, כאשר הלקוחות שרוכשים בכרטיסי אשראי משלמים במקרה הטוב בשוטף פלוס 4.

יעקב ליצמן: אז היית צריך לבקש 60 יום.

יעקב ליצמן: זאת לא הסיבה.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו שואלים שאלה מאוד פשוטה: איפה זה מתבטא במחיר לצרכן.

יוסף יצחק פריצקי: יש פה חיסכון מס של 105 מיליון שקל, כך אומרת הצעת החוק.

משה ארז: זאת דחייה ב-5 ימים של 105 מיליון שקלים.

משה ארז: קניית דלק כשחוקק החוק הזה היתה במזומן.

משה ארז: כיום אין קנייה במזומן, הכל באשראי.

משה ארז: החברות נאבקות במשך כל השנים כדי לשנות את הנושא הזה.

משה ארז: היום הממוצע הוא 19 ימים.

משה ארז: אצלינו זה 5 ימים.

משה ארז: אגב, אין עוד תשלום מס אחד במדינה שמשולם 5 ימים, אפילו לא בלו על סיגריות.

מוטי איילון: מס על ייבוא משלמים במקום.

משה ארז: בעת השיחרור של המוצר.

משה ארז: גם בלו על סיגריות משולם כמו מע"מ.

יעקב ליצמן: תסביר לוועדה מה קרה שב1971 לא רציתם ופתאום בשנת 2000 אתם כן רוצים?

משה ארז: אני אומר ברוך שהגענו לזמן הזה.

משה ארז: אנחנו נאבקים במשך כל השנים.

משה ארז: הנזק שנגרם לנו הוא אדיר.

משה ארז: חברה כמו "סונול" מעבירה כל שנה למעלה ממיליארד וחצי שקל לקופת המדינה.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד לך שאתה לא משכנע.

משה ארז: אנחנו משלמים את המס לפני שגבינו אותו.

משה ארז: כל מה שאנחנו מבקשים זה שהמדינה תכיר בעובדה שדברים השתנו במשק, ושאנחנו רוצים שגם על המימון או החלק הזה של האשראי שאנחנו נותנים בכוח תהיה לנו איזו שהיא הטבה.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו נשמח מאוד לתת לכם אשראי, אבל אנחנו רוצים שמחיר המקסימום ירד ולו באגורה.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו לא רואים איך נהנה מזה הצרכן.

יוסף יצחק פריצקי: אם תגידו לנו שאתם מורידים את המחיר באגורה לליטר, אנחנו מאוד נשמח.

עופר חוגי: בכמה אתם קונים דלק מוז"ן ובכמה אתם מוכרים לצרכן?

עופר חוגי: מסקר שעשיתי, מתברר שאתם מרוויחים כמעט 100%.

עופר חוגי: אל תגידו לי שאתם במצב קשה.

עופר חוגי: אם זה יתבטא במחיר לצרכן, אני מבטיח לכם שנעביר את הדבר הזה.

משה ארז: המיסוי על בנזין הוא כ-70% ממחיר המוצר.

משה ארז: סך כל המרווח בבנזין 95 ו96 הוא 47 אגורות, וזה מתוך מחיר של 4.47 אגורות.

משה ארז: במרווח הזה מתחלק בעל התחנה, מפעיל התחנה, חברת הדלק.

משה ארז: זה כולל הובלה, כולל מימון, כולל החזקה, כולל חשמל, כולל ארנונה.

משה ארז: הבאנו למכס ניירות והוכחות של מה מקובל בעולם.

משה ארז: הבלו בשנת 1996 עלה ב-22.5%.

משה ארז: שנה לאחר מכן, הוא עלה עוד פעם ב-15%.

משה ארז: אנחנו את המימון ואת הסיכון לוקחים על עצמינו.

יעקב ליצמן: תענה לפריצקי על הבקשה שלו.

משה ארז: בכל הכבוד, אני הרי לא פונה כאן בשביל להעביר כסף מיד ליד.

משה ארז: אני פונה כיוון שאני במצוקה.

משה ארז: אגב, אני חושב שגם ה-5 ימים אינם מספיקים.

משה ארז: אם היינו מסתכלים על זה מבחינה כלכלית גריידא, מדובר לא על אשראי שהחברות נתנו מרצונן.

משה ארז: על כרטיס אשראי, שהוא הילך פופולרי ומקובל בכל העולם, יש 19 יום אשראי, כאשר אנחנו מקבלים 5.

יוסף יצחק פריצקי: אם אתה רוצה להיות כמו בעולם, תתחרה.

יוסף יצחק פריצקי: אתם כולם, עם כל הכבוד הראוי, קרטל.

יוסף יצחק פריצקי: אתם כולכם מיושרים בקו המקסימום.

יוסף יצחק פריצקי: זה גם לא קיים בעולם.

משה ארז: חבר הכנסת פריצקי, יש ממונה על הגבלים עסקיים, יש רשויות.

משה ארז: לא מזמן בעניין מסויים פנה בן-בסט לממונה וטען את הטענה הזאת.

משה ארז: הכל נבדק ונבחן.

משה ארז: אין קרטל.

משה ארז: ישנה תחרות עקובה מדם.

משה ארז: מה שאנחנו מדברים כרגע זה דבר בסיסי שנוגע לכולם.

רחמים מלול: אני מבין שמרווח הזמן הקצר שעומד לרשות

רחמים מלול: כם על מנת לשלם את המס מהווה בשבילכם עלות מימון גבוהה.

רחמים מלול: האם בסופו של דבר זה מתבטא במחיר לצרכן?

משה ארז: התשובה היא לא.

סמדר אלחנני: לגבי עניין כרטיסי האשראי, אז נכון ששילמו במזומן, אבל שילמו גם בשיקים.

סמדר אלחנני: אם כל השיקים חזרו למושך, אז ספגתם משהו.

סמדר אלחנני: הסיבה שכולם רוצים לקבל כרטיסי אשראי, כי זה אמצעי תשלום בטוח.

סמדר אלחנני: תמורת הביטחון המוחלט שיש לך בכרטיס אשראי, יש לך את המצב הקודם שתיארת אותו בשנות ה-70 שבו חזרו שיקים.

סמדר אלחנני: זה לא ששילמו במטבעות.

סמדר אלחנני: הטענה שהעלו נציגי חברות הדלק צריכה בעצם להיות מטופלת בוועדת הכספים בכל מיני תחומים.

סמדר אלחנני: יש פערים בין גביית הכסף או המס.

סמדר אלחנני: נדמה לי שיש כל מיני עיסקאות שעוד לא גבית את הכסף ואתה כבר צריך לשלם.

סמדר אלחנני: אתה הבאת את הדוגמה של הבלו.

סמדר אלחנני: על פניו, צריך להיות דין אחיד, שאתה מעביר את הכסף לממשלה ביום שהוא גובה, ואם אתה מעביר אחרי או לפני זה כבר עיסקאות מימון.

סמדר אלחנני: אז אתה מתחשב בו על ידי כך שאתה נותן לו עבור המימון שהוא נתן לך.

סמדר אלחנני: מדובר פה במוצר מפוקח.

מוטי איילון: רק 95 ו-96.

סמדר אלחנני: ברגע שיש איזה שהוא פיקוח, הדברים האלה נלקחים בחשבון.

סמדר אלחנני: אם הם לא נלקחים בחשבון, אז יש להם קייס.

יוסף יצחק פריצקי: מי קובע את מחיר הדלק בישראל?

מוטי איילון: מינהל הדלק.

אמנון כהן: האם אפשר להכניס בחוק הזה את ההתחייבות שלהם להוריד את המחיר לצרכן?

אנה שניידר: אתה יכול להגיש הסתייגות.

אמנון כהן: האם אפשר לקבל החלטה לאשר עם ההסתייגות הזאת?

אנה שניידר: אם הוועדה מאשרת תיקון נוסף בחוק, אז צריך לנסח אותו.

אנה שניידר: אז הוועדה תצביע על התיקון הנוסף, וכך זה יעלה למליאה.

יוסף יצחק פריצקי: אני מציע להזמין את מינהל הדלק, לראות מה זה משפיע ואז להכניס את ההסתייגות.

אנה שניידר: אם זאת הסתייגות שלך כחבר ועדה והיא לא מתקבלת על ידי הוועדה, אז אתה מגיש אותה כהסתייגות למליאה.

מוטי איילון: לאור הדיון שהיה כאן, אני רוצה להבהיר מספר נקודות.

מוטי איילון: מעבר למה שנאמר לגבי השינוי בהרגלי התשלום וכו', צריך להבין שהיום נטל המס בתוך מחיר הדלק הוא מאוד גבוה, והוא עלה בשנים האחרונות בצורה מאוד מסיבית.

מוטי איילון: חלק מהמוצרים הם בפיקוח וחלק מהמוצרים אינם בפיקוח.

מוטי איילון: לפחות לגבי המוצרים שבפיקוח, לא תעשה שום הגדלה של ימים מבחינתי ללא תיאום עם מינהל הדלק.

יוסף יצחק פריצקי: כולם מסכימים שיש כאן הוזלה.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה שההוזלה הזאת תגיע לכיסו של הצרכן.

יוסף יצחק פריצקי: אני מציע לחכות עם ההצבעה עד שמינהל הדלק יבוא לכאן.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לדעת במה זה מתבטא, אם בכלל.

יוסף יצחק פריצקי: יכול להיות שמינהל הדלק ישכנע אותנו שזה לא יכול להתבטא במחיר לצרכן.

רחמים מלול: מוטי, מה היה השיקול הראשוני שלכם בקביעת מועדים שונים לגבי תשלומי מיסים שונים – מע"מ ב-15 לחודש ופה עוד 5 ימים?

מוטי איילון: זה הכל פרה-הסטוריה.

רחמים מלול: אבל יש פה אפליה של חברות הדלק.

מוטי איילון: אולי יש אפליה, אבל גם יש אפליה הפוכה לטובה באותם מקרים של ייבוא.

מוטי איילון: בייבוא אתה צריך לשלם עם הייבוא.

אנה שניידר: אני רוצה להזכיר לכם, רבותי, שאנחנו מדברים פה על תיקון חוק שבעצם דן בסמכות של המנהל.

אנה שניידר: זה סעיף מסגרת.

אנה שניידר: החוק היום אומר כך: "המנהל רשאי, בתנאים הנראים לו, לדחות תשלום הבלו, כולו או מקצתו, למועד אחר, בערובה או בלעדיה, ובלבד שלא ידחה למועד מאוחר יותר מיום מכירת הדלק או מיום העברתו בדרך אחרת על ידי החייב בבלו".

אנה שניידר: עכשיו רוצים לומר שהמנהל רשאי, בתנאים הנראים לו, לדחות את התשלום של הבלו, לתקופה שלא תעלה על 10 ימים מהמועד האמור בסעיף קטן (א).

מוטי איילון: 5 ימים יש להם היום, משום שיש לי את הזכות לדחות את זה עד למכירה בדרך אחרת או הוצאה בדרך אחרת.

אנה שניידר: אם אנחנו מדברים על סעיף שמקנה סמכות, אז אי אפשר להוסיף בנוסח החוק: "ובלבד שזה יקבל ביטוי במחיר הדלק", כי המנהל יכול לא להפעיל בכלל את הסמכות.

יוסף יצחק פריצקי: אני יכול, למשל, להוסיף הסתייגות שתאמר: "המנהל לא יפעיל את סמכותו אלא לאחר התייעצות עם מינהל הדלק".

מוטי איילון: זה בדיוק מה שרציתי להציע.

יוסף יצחק פריצקי: אבל בואו נשמע את מינהל הדלק, אולי אין בזה שום טעם.

אנה שניידר: אני אצטרך להחליף את כל הסעיף, ולומר: "המנהל רשאי, בהתייעצות עם מינהל הדלק ובתנאים הנראים לו, לדחות את תשלום הבלו לתקופה שלא תעלה על 10 ימים מהמועד כאמור בסעיף קטן (א)".

יעקב ליצמן: מי בעד הצעת החוק עם התיקון?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – 5 נגד – 0 אושר 4.

יעקב ליצמן: הצעת חוק רשות שדות התעופה ורשות הנמלים

טלי דולן: ב-1997 הפכו רשות שדות התעופה ורשות הנמלים מגופים שדינם כדין המדינה לעניין מס לגופים חייבים במס.

טלי דולן: יחד עם התיקון הזה, נקבעה הוראת מעבר על פיה כספים שישימו הגופים בקרן נפרדת בשנת המס 1998, יראו אותם כאילו הופקדו בקופת גמל, ובלבד שהם יופקדו בקופת גמל אמיתית עד ל-1 בינואר 1998.

טלי דולן: לצערינו, לקח הרבה מאוד זמן להסדיר את החקיקה שמסדירה הקמת קופות גמל של הגופים האלה.

טלי דולן: משיחות שהיו לי עם היועצת המשפטית של משרד האוצר, הבנתי שחלק מהסחבת נבעה דווקא על ידי הגופים עצמם שהיו להם בקשות כאלה ואחרות לגבי קופות הגמל.

טלי דולן: עוד נאמר לי, שהכנת חקיקת המשנה שתקבע את קופות הגמל האלה נמצאת בשלביה האחרונים.

טלי דולן: מה שאנחנו מבקשים לעשות, זה לקבוע שיראו את כספי הריבית שמופקדים בקרן שהיא לא קופת גמל, כאילו הופקדו בקופת גמל, ובתנאי שיופקדו בקופת גמל אמיתית עד 31 בדצמבר 2000.

סמדר אלחנני: אני לא יודעת למה את מתייחסת פה לריבית.

סמדר אלחנני: כל העניין הזה של רשות הנמלים והרכבות מתייחס לענייני הפנסיה של העובדים.

סמדר אלחנני: אין שום קשר לריבית.

סמדר אלחנני: אני רואה את הקשר בזה שהמעביד צריך להפקיד את חלקו בגין העובד.

סמדר אלחנני: זו צריכה להיות הכנסה פטורה ממס אצל המעביד.

טלי דולן: הוא לא הפקיד בקופת גמל אמיתית.

סמדר אלחנני: זה צריך להתייחס להכנסות עד 1998.

סמדר אלחנני: ההפקדה צריכה להיות בתאריך מסויים.

סמדר אלחנני: ההכנסה שבגינה את נותנת לו את הפטור צריכה להיות ההכנסה ההיא, לא ההכנסה של 2000.

טלי דולן: ודאי ההכנסה ההיא.

סמדר אלחנני: לא, את כותבת פה שהופקדו בשנות המס 1998 ו-1999.

סמדר אלחנני: היתה לך תקופה מסויימת שבגינה היית צריכה לסדר משהו עבורם לפנסיה וזה התייחס לשנת מס מסויימת.

יעל ייטב: קופת הגמל עדיין לא קיימת.

טלי דולן: אני מודה ומתוודה שאני מרגישה לא נוח לבוא לפה גם ב-30 ביולי ולהגיד: "תנו לנו עד.." אני, בהתייעצות עם חברותי, חשבתי שראוי לעשות את זה, ומלבד שיופקדו בקופת גמל אמיתית לקיצבה עד 31 בדצמבר 2000.

טלי דולן: אני רוצה להבהיר לחברי ועדת הכספים למה כתוב פה: "ומלבד שיופקדו בקופת גמל לקיצבה עד 29 בפברואר 2000", כאשר היום אנחנו ב-30 ביולי 2000.

טלי דולן: כשהממשלה אישרה את הצעת החוק הזאת, זה היה בינואר 2000.

טלי דולן: חשבנו אז שנצליח להשלים את החקיקה של קופת הגמל עד סוף פברואר 2000.

טלי דולן: כיוון שלא עמדנו במשימה הזאת, אני נמצאת פה בסוף יולי ומבקשת שתאריכו את המועד להפקדה בקופת גמל אמיתית לקיצבה על ידי רשות שדות התעופה ורשות הנמלים עד ל-31 בדצמבר 2000, ולא עד לתאריך כמו שכתוב פה.

יוסף יצחק פריצקי: מנוגד לתפישת יסוד שלי לאשר חקיקה רטרואקטיבית, תהה צודקת ככל שתהיה.

טלי דולן: אנחנו לא רוצים לפגוע בעובדי רשות שדות התעופה ובעובדי רשות הנמלים בגלל שמסיבה זו או אחרת לא הוסדרו התקנות שקובעות את הקמת קופת הגמל.

טלי דולן: למעשה, אם אתם היום לא תאשרו לנו את זה, ההטבה שניתנת בגין הפקדה לקופת גמל לגבי אותם עובדים.

טלי דולן: .

יוסף יצחק פריצקי: של המעביד.

טלי דולן: לא רק של המעביד, גם על הריבית שנצברת בקופת הגמל, שבסופו של דבר מגיעה לעמיתים.

יוסף יצחק פריצקי: אבל אין קופת גמל.

יוסף יצחק פריצקי: איפה שמים את הכסף?

יעל ייטב: בכל מיני תוכניות חיסכון.

יעקב ליצמן: אתם תביאו את זה לוועדת כספים?

טלי דולן: ודאי.

יעקב ליצמן: הם מבקשים להאריך את זה עד סוף השנה באופן רטרואקטיבי.

יעקב ליצמן: זה מטיב עם העובדים.

יעקב ליצמן: הם מתחייבים שעד סוף דצמבר הם יביאו את הדבר לפה.

יוסף יצחק פריצקי: סעיף 3 צריך לרדת כי הוא לא רלוונטי.

יוסף יצחק פריצקי: תחילתו של החוק תמיד ביום פירסומו.

טלי דולן: זאת הטבה רטרואקטיבית מהיום שרשות הנמלים הפכה להיות גוף עסקי.

עופר חוגי: זה בהסכם עם העובדים?

טלי דולן: בוודאי.

יעל ייטב: ההסכם הוא לטובת העובדים.

יעל ייטב: יש כמובן הסכמה עם העובדים.

טלי דולן: כל המעבר של רשות שדות התעופה היה כרוך בדיונים עם העובדים.

אנה שניידר: 1.

אנה שניידר: בחוק רשות הנמלים והרכבות, התשכ"א-1961, בסעיף 71(ד), במקום "בשנת המס 1997" יבוא "בשנות המס 1997 עד 1999" ובמקום "יום ג' בטבת התשנ"ח (1 בינואר 1998)" יבוא "31 בדצמבר 2000.. 2.

אנה שניידר: בחוק רשות שדות התעופה, התשל"ז-1977, בסעיף 58א(ד), במקום "בשנת המס 1997" יבוא "בשנות המס 1997 עד 1999" ובמקום "יום ג' בטבת התשנ"ח (1 בינואר 1998)".

אנה שניידר: .

יעקב ליצמן: מה עם שנת 2000?

תמר לומברוזו: לגבי 2000 יש הסדר אחר.

יעקב ליצמן: אם זה עד ל-31 בדצמבר, אז אפשר להגיד על הכל.

תמר לומברוזו: לגבי ההכנסות של שנת 2000 אין טעם לעשות את זה.

יעל ייטב: ברגע שזה יופקד בקופת גמל עד ל-31 בדצמבר 2000, אז כל הרווחים שנצברו בשנת 2000 יהנו מהפטור.

אנה שניידר: בשנות המס 1998 ו1999 הכספים לא הופקדו בקופות הגמל, ולכן לא התקיים האמור בחוק.

אנה שניידר: אם הם יעשו את זה עד דצמבר שנת 2000.

אנה שניידר: .

יעקב ליצמן: האם הם יעשו את זה?

אנה שניידר: היא אומרת שכן.

אנה שניידר: עד שנת 2000 זה אושר.

אנה שניידר: לי יש בעיה עם סעיף 3.

אנה שניידר: תחילתו של החוק ב-1 בינואר 1997 כבר לא רלוונטי יותר, כי החוק נתן את הפטור לשנת המס 1997.

יעקב ליצמן: תורידו את סעיף 3.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד- 4 נגד – 0 אושר 5.

יעקב ליצמן: חוק מסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 47)

טלי דולן: סעיף 110 לחוק מס שבח קובע ששר המשפטים רשאי להתקין תקנות בדבר סדרי הדין בוועדות ערר.

טלי דולן: אנחנו חשבנו שסדרי הדין כוללים גם גביית אגרה עבור הגשת הערר, בין השאר בגלל הארכת מועד וכן הלאה.

טלי דולן: כיוון שכך, אנחנו מבקשים לקבוע סעיף הסמכה מכאן ואילך, כלומר לתקן את סעיף 110.

אמנון כהן: יחזירו את מה שגבו עד היום?

טלי דולן: אנחנו אמנם בהליכי ערעור, אבל אנחנו מחזירים את הכסף.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש להוסיף הסתייגות, שתאמר: "ובלבד ששיעור התקנות לא יעלה על שיעור הקבוע בתיקים דומים בבית המשפט".

יוסף יצחק פריצקי: אני לא רוצה שיווצר מצב ששר המשפטים יוכל לקבוע אגרות בשיעורים כאלה שירתיעו אנשים מלהשיג.

אנה שניידר: אבל שר המשפטים קובע אגרות בדרך כלל באישור ועדת חוקה, חוק ומשפט.

יוסף יצחק פריצקי: זה לא כתוב פה.

אנה שניידר: זה לא צריך להיות כתוב.

טלי דולן: כל אגרה במדינת ישראל נקבעת לאחר ששר האוצר מאשר אותה.

יעקב ליצמן: אני לא חושב שבדבר שלא נמצא בפנינו אנחנו צריכים לדון עכשיו.

טלי דולן: אנחנו פעלנו בחוסר סמכות.

טלי דולן: אנחנו לא מתכוונים להגדיל את הסכומים.

טלי דולן: אנחנו מתכוננים לעגן את זה כך שפורמאלית תהיה לנו סמכות.

יוסף יצחק פריצקי: אז מה איכפת לך שיהיה כתוב: "שר המשפטים רשאי לקבוע בתקנות, בהתייעצות עם ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת, אגרות"?

טלי דולן: לא בהתייעצות, בהסכמה.

טלי דולן: אבל החוק אומר את זה, אני לא צריכה להגיד את זה.

אנה שניידר: בחוק יסוד משק המדינה זה כתוב.

טלי דולן: אני מוכנה להתחייב לפרוטוקול שועדה מוועדות הכנסת מוכרחה לאשר את זה לאחר אישור ועדת אגרות במשרד האוצר.

טלי דולן: יש לנו פה כוונה לעגן פורמאלית את הטעות שהיתה לנו.

יוסף יצחק פריצקי: לי יש מחלוקת אם במדינה דמוקרטית גובים אגרות עבור הליך משפטי.

יוסף יצחק פריצקי: לדעתי לא צריך לגבות אגרות.

יוסף יצחק פריצקי: אני חושב שהשירות הזה שהמדינה מעניקה לאזרחיה צריך להיות בחינם, אבל זאת אופרה אחרת.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא רוצה להסמיך פה שר כדי שישתולל בשביל לעצור עומס.

אנה שניידר: אני מתחייבת לבדוק, לפני העלאה לקריאה שנייה ושלישית, האם ועדה כלשהי מוועדות הכנסת, בין אם ועדת כספים או ועדה אחרת, חייבת לאשר אגרה מהסוג הזה.

אנה שניידר: נכון שלפי חוק יסוד משק המדינה כאשר לא כתוב שום דבר בחוק, ועדת הכספים צריכה לאשר.

יעקב ליצמן: אם מופיע בחוק שצריך את אישור ועדת חוקה, נשאיר את זה.

יעקב ליצמן: אם לא מופיע, אנחנו מכניסים את ועדת כספים ולא את ועדת חוקה.

אנה שניידר: הגיע תזכיר של עמותת "נמר" שמתנגדת לחוק הזה: 1.

אנה שניידר: "לא יתכן שמשרד האוצר יוציא ביודעין שומות שאינן שומות אמת ויפנה את הנישומים לוועדות ערר בתשלום.

אנה שניידר: 2.

אנה שניידר: איני יודע אם קיים חוק מוצרים פגומים, אך לא יתכן להפנות נישומים לוועדות ערר פגומות, הפועלות תוך ניגודי עניינים קיצוניים.

אנה שניידר: ."

יעקב ליצמן: אם מישהו מפסיד את הערר, מי משלם את האגרה?

טלי דולן: עדיין העורר.

יעקב ליצמן: אז אני נגד.

רחמים מלול: מה היה גובה האגרה ששולם?

עינת רביד: 550 שקל.

טלי דולן: אותו הסעיף שלגביו יש מחלוקת האם הוא בהסמכה או לא בהסמכה ושאנחנו רוצים להכשיר אותו, אומר: "עם הגשת כתב הערר, ישלם העורר בוועדה אגרה בסכום הנקוב בפיסקה 5 בתוספת הראשונה לתקנות בית משפט (אגרות), ולעניין זה יראו כשווי התובענה את סכום השווי השנוי במחלוקת".

יוסף יצחק פריצקי: זה בסדר גמור.

יוסף יצחק פריצקי: עכשיו אני שואל אם אין ערבות בנקאית.

יוסף יצחק פריצקי: בשלב ההשגה הוא מפקיד ערבות, לא?

טלי דולן: לא לפי התקנות האלה.

יוסף יצחק פריצקי: כשבא נישום ומגיש שומה, אומרים לו: "שמע, לפני שנשמע אותך, תביא ערבות בנקאית על סכום המס השנוי במחלוקת".

יוסף יצחק פריצקי: אם הוא שם ערבות בנקאית והמנהל דוחה את ההשגה, אז אומרים לו: "לך לוועדת ערר ותשלם אגרה"?

טלי דולן: זה לא קשור לתקנות הללו, זה חקיקה ראשית.

יעקב ליצמן: אני מבקש לקיים דיון על זה .

יעקב ליצמן: אני דוחה את ההצבעה.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה שנזמין את מנהל מס שבח.

עינת רביד: למה צריך לדחות את הנושא הזה?

יעקב ליצמן: אני רוצה לשמוע את מנהל מס שבח.

עינת רביד: כן, אבל זה לא קשור לאישור סמכות שלא היתה קיימת עד היום.

טלי דולן: כשאדם הולך לבית משפט הוא משלם אגרה.

טלי דולן: יש פה איזה שהוא פיקשוש שלנו שלא הכנסנו את ההסמכה, אבל מה שאתם בעצם אומרים לנו: "תמשיכו לתת שירותים לאנשים בלי לגבות מהם אגרה".

טלי דולן: היום הנושא של ועדות ערר פרוץ לגמרי.

טלי דולן: אני חושבת שזה לא ראוי שלבית משפט אתה משלם אגרה ולוועדת ערר אתה לא משלם אגרה.

יעקב ליצמן: אנחנו לא מאשרים את זה היום.

יעקב ליצמן: אני מבקש להזמין לדיון את מנהל מס שבח.

יעקב ליצמן: 6.

יעקב ליצמן: תקנות ני"ע (הצעה פרטית של ני"ע בחברה רשומה).

אנה שניידר: מדובר בתיקון ניירות ערך (הצעה פרטית של ניירות ערך בחברה רשומה), התש"ס –2000.

אנה שניידר: התקנות האלה נובעות מתיקון מספר 20 לחוק ניירות ערך, שתוקן לפני מספר חודשים.

אנה שניידר: התיקון זה קובע הקלות לעניין הצעות של ניירות ערך בחברה רשומה בבורסה, שבמקרים מסויימים ההצעות לא ייחשבו כהצעה לציבור ואין צורך להוציא לגביהם תשקיף, כמו למשל הצעות לעובדים.

אנה שניידר: זה היה עיקרו של תיקון מספר 20.

אנה שניידר: הנוסח הזה כאן זה הנוסח הסופי.

אנה שניידר: אני מציעה לוועדה לאשר אותו.

יעקב ליצמן: אנחנו מעלים להצבעה את תיקון ניירות ערך (הצעה פרטית של ניירות ערך בחברה רשומה), התש"ס-2000, כולל התוספת.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 0 אושר

יעקב ליצמן: מספר פנייה 220,221.

אמיר לוי: מדובר על עודפים מחוייבים לתקציב משרד התקשורת בהיקף של 4.5 מיליון שקל.

אמיר לוי: לפני כמה חודשים הוועדה אישרה 75% מעודפים של תקציבי פיתוח, כאשר משרד התקשורת לא היה בפנים.

אמיר לוי: כרגע אנחנו מבקשים לכלול את משרד התקשורת.

עופר חוגי: באיזה נושאים?

אמיר לוי: היה עד לפני שנה תקציב פיתוח למשרד התקשורת.

אמיר לוי: זה היה תקציב מאוד קטן, בהיקף של 5,6 מיליון שקל.

אמיר לוי: מה שהיה שם זה קצת משדרים בערבה, יחידת הפיקוח האלחוטית שעושה את הפיקוח על תחנות רדיו פיראטיות וציוד ומחשוב של המשרד.

אמיר לוי: בגלל שזה היה סעיף מאוד מאוד קטן, זה אוחד עם הסעיף התקציבי שאישרתם לשנת 2000.

עופר חוגי: למה זה מיועד?

אמיר לוי: מה שמופיע בסעיף הזה הולך ל-3 מטרות: 1.

אמיר לוי: לפיקוח של היחידה האלחוטית במשרד התקשורת 2.

אמיר לוי: לציוד ומחשוב של המשרד 3.

אמיר לוי: למכשירים בערבה.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 2 אושר

עופר חוגי: אני מבקש רוויזיה.

יעקב ליצמן: מספר פנייה: 222.

חיים פרננדס: הפנייה הזאת באה להפשיר עתודה של 20 מיליון שקלים, שנמצאת בתקציב החטיבה להתיישבות.

יעקב ליצמן: למה עם החברה להתיישבות אתם עושים קונצים ובמקרים אחרים אתם לא עושים?

יחיאל שמשוני: יש כרגע דיון על הנושא של תקציב חברה וקליטה.

יעקב ליצמן: האם זה נכון שמאשרים לכם קליטה רק במקומות מסויימים?

חיים פרננדס: בצמוד לחטיבה להתיישבות יש צוות שמלווה את הנושא.

חיים פרננדס: שיחררנו בינתיים לפי שישיות.

יעקב ליצמן: מה ההבדל בין מה שאישרו לכם ב-99 ל-2000?

יחיאל שמשוני: ב-1999 היתה אותה בעיה.

יחיאל שמשוני: לא גמרנו את הפרק הזה.

יחיאל שמשוני: ערב תקציב השנה הזאת, האוצר בא בתוכנית שאמרה לצמצם את מספר החברים.

יחיאל שמשוני: זה כלל את איזור הבקעה, את איזור שומרון ואת איזור ירושלים כחבל אחד.

יחיאל שמשוני: אנחנו אחר כך בדיונים איתם הגענו להסכמות שחבל ירושלים ימשיך להיות חבל נפרד.

יוסף יצחק פריצקי: סך הכל שונה השם?

יחיאל שמשוני: כי הם שינו את השם.

יחיאל שמשוני: היה חבל ירושלים ב-1999.

יחיאל שמשוני: האוצר בהצעה שלו ל-2000 החליט לאחד את זה בניגוד לדעתינו, אבל בסוף הוא קיבל את דעתינו.

יוסף יצחק פריצקי: למה מיועד ה-20 מיליון?

חיים פרננדס: תחשוב שאתה פותח חבל חדש.

חיים פרננדס: זה מיועד לכל הפעילויות, החל מפעילות של מטה וארגון עד לפעילויות עצמן בנושא חברה, תשתיות וכו'.

יעקב ליצמן: יש לי בעיה קשה איתכם בנושא של החטיבה להתיישבות.

חיים פרננדס: בסך הכל נשאר בעתודה 8 עד 9 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: אבל רק למטרה מסויימת.

יוסף יצחק פריצקי: אין בזה שינוי פרוייקטים?

חיים פרננדס: לא.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד- 0 אושר מספר פנייה לוועדה: 223.

עמית לנג: מבוקשת פה העברה של 100 מיליון שקל למענק האיזון של הרשויות, שמהווה בעצם החזר קיצוץ שנעשה בתקציב שנת 2000.

יעקב ליצמן: האם בתחילת השנה לא ידעתם שתצטרכו לתת את ה100 מיליון שקל?

עמית לנג: לא.

עופר חוגי: אפשר לקבל את הרשימה של אלה שקיבלו?

עמית לנג: אפשר.

יוסף יצחק פריצקי: תקציב רשויות מקומיות ערביות לא פרופורציונלי.

עמית לנג: במענק האיזון הם מקבלים יותר מחלקם היחסי באוכלוסייה.

מאיר פרוש: האם כאשר דנו על התקציב ידעתם שבמהלך השנה תקבלו עוד כסף?

עמית לנג: לא.

עמית לנג: חשבנו במפורש שהרשויות יעמדו בקיצוץ הזה מאחר וזה היה 2 אחוזים מתקציב ההוצאות שלהם.

עמית לנג: התגלו בעיות במהלך השנה ושר האוצר החליט להוסיף.

יעקב ליצמן: אנחנו מבקשים שתעביר את הרשימה לחברי הכנסת.

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 0 אושר מספר פנייה לוועדה: 224.

גליה תורג'מן: העברה של 2 מיליון לייעוץ חיצוני להתפלת מי ים.

עופר חוגי: זה לא לפי מכרז?

גליה תורג'מן: זה הכנת המכרז.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 0 אושר מספר פנייה לוועדה: 226.

יינון עמית: מדובר בהעברה של 4 מיליון שקלים מהרזרבה הכללית למשרד החינוך, בהתאם לסיכום עם משרד החינוך להפעלה של קייטנות לילדי צד"ל ואולפני עברית לאנשי צד"ל.

עופר חוגי: אפשר לקבל את התוכנית הכוללת?

יינון עמית: התוכנית היא תוכנית של חברת המתנ"סים.

יינון עמית: מדובר בקייטנות של 3 שבועות עד תחילת הלימודים.

יעקב ליצמן: למה החרדים לא מקבלים קייטנות?

יינון עמית: השאלה הזאת צריכה להיות מופנית למשרד החינוך.

יינון עמית: מ"מ היו"ר יעקב ליצמן: מי בעד?

יינון עמית: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 0 אושר 04027.

יוליה אלברטון: רוצים להעביר עודפי תקציב משנת 1999 לתקציב שנת 2000 במשרד ראש הממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: מיליון וחצי למסע פירסום לבאג 2000.

יוסף יצחק פריצקי: נגמר כבר באג 2000.

יוליה אלברטון: באג 2000 נגמר, אבל ההתחייבויות נרשמו בסוף שנת 1999.

יוסף יצחק פריצקי: לא שילמתם?

יוליה אלברטון: הנושא של באג 2000 טופל בסוף שנת 1999.

יוליה אלברטון: כל התקציבים האלה אושרו אז.

יוליה אלברטון: זה היה חלק מתקציב 1999.

יוליה אלברטון: חלק מההתחייבויות נרשמו בסוף שנת 1999 או בתחילת שנת 2000, ולכן אנחנו רוצים בעודפים להעביר את הסכומים האלה.

יוסף יצחק פריצקי: 6 מיליון מחשב לכל ילד.

יוסף יצחק פריצקי: למה זה לא צריך לחזור לתקציב?

יוליה אלברטון: כי בזמנו נרשמו התחייבויות על הנושא הזה.

יוליה אלברטון: על כל הדברים האלה רשומות התחייבויות.

יוסף יצחק פריצקי: 6 מיליון התחייבויות?

יוסף יצחק פריצקי: ראינו מחשבים?

יוליה אלברטון: אם מדובר בעודפים מחוייבים, אז כנגד כל התקנות האלה נרשמו התחייבויות.

עופר חוגי: אני רוצה לעכב את זה.

יעקב ליצמן: אנחנו לא מצביעים על זה.

יעקב ליצמן: 08007.

מאיר פרוש: חבר הכנסת משה גפני מבקש לא להצביע על זה היום.

יוסף יצחק פריצקי: מפריע לי שבסנגוריה הציבורית נשארו 10 מיליון.

יוסף יצחק פריצקי: איך קרה כדבר הזה?

יוליה אלברטון: הסיכום בין אגף התקציבים למשרד האוצר ומשרד המשפטים בכל הנוגע לסנגוריה הציבורית והסיוע המשפטי נחתם ב-25 בדצמבר 1999.

יוליה אלברטון: מן הסתם עד שרשמו התחייבויות על הנושא זה זה כבר היה תחילת שנת 2000, ולכן צריך להעביר את זה בעודפים.

יוסף יצחק פריצקי: כולל בתי משפט?

יוליה אלברטון: יש לנו סיכום חתום ב-25 בדצמבר 1999.

יוליה אלברטון: 5 ימים לפני סוף השנה הועברו הכספים וההתחייבויות.

יוסף יצחק פריצקי: אני מוריד את העיכוב.

יעקב ליצמן: 09003.

אריה דנון: הסעיף הזה נועד לממן את הפעולות שנובעות מכינוסן של ועדות שלום.

אריה דנון: בזמנו, לפני מספר שנים, סוכם שלגבי הצד הלוגיסטי משרד החוץ יהיה אחראי.

אריה דנון: ההוצאות הן רבות ומגוונות.

אריה דנון: זה מתחיל מהוצאות עבור בתי מלון, רכב שכור וכו'.

מאיר פרוש: אבל אלה פעילויות ששר החוץ מתנגד להן.

אריה דנון: אני עובד ציבור, אני מנוע מלענות.

אריה דנון: החלק העיקרי של ההוצאות מתבצע בחו"ל.

אריה דנון: משרד החוץ, למעשה, באמצעות השגרירויות שלו שנמצאות בשטח, דואג לצד האופרטיבי של כל כינוס הוועדות האלה.

אמנון כהן: מה לגבי הקמת נציגויות חדשות?

אריה דנון: אנחנו לפני 3, 4 שנים סיכמנו עם אגף תקציבים על תוכנית על משמעותית להקמתן של נציגויות חדשות.

אריה דנון: מטבע הדברים, כאשר אתה הולך להקים נציגות חדשה, זה תהליך שלוקח, במקרה הטוב, סדר גודל של כשנתיים.

אריה דנון: לעיתים אנחנו נאלצים בעל כורחנו לחפש 5,6,7 מקומות, מפני שבחלק מהמקומות כאשר אנחנו באים עם דרישות הביטחון גם המקומיים וגם השכנים אומרים לנו: רבותי, בכל סכום שבעולם אנחנו לא מוכנים לא למכור ולא להשכיר.

אריה דנון: לדוגמה בתוניס יש לנו סיפור שנמשך כבר כמעט 3 שנים.

אריה דנון: אנחנו נמצאים במבנים זמניים, כאשר עוד לא קיבלנו את האישור הסופי של השילטונות.

אריה דנון: אנחנו משקיעים מאמצים בתהליך של בנייה שאמור להסתיים בשנה הבאה.

אריה דנון: כנ"ל לגבי בקו ובלגרד.

אמנון כהן: איך קרה שצריך לפתוח שם נציגויות חדשות?

אריה דנון: זה כבר אושר בוועדת הכספים של הכנסת.

אריה דנון: לא מדובר פה בשום דבר חדש שהתווסף בשנתיים השלוש האחרונות.

אריה דנון: אין שום נציגות חדשה בהגדרה שלא היתה לפני 3,4 שנים, אבל מטבע הדברים, גם בהיבט של תקציב וגם בהיבט של כוח האדם, אגף התקציבים לא אישר שום תוספת מעבר לסכום שסוכם עליו.

אמנון כהן: בכמה נציגויות מדובר?

אריה דנון: היה מדובר, בשעתו, ב-12 נציגויות חדשות.

אריה דנון: ב-7 נציגויות סיימנו את תהליך ההתבססות וההשתקעות במקום.

אריה דנון: מדובר כרגע על עוד 5 מדינות, שבהן אנחנו נמצאים בשלבים כמעט סופיים של ביסוס הנציגות שלנו, שזה בטשקנט, בתוניס, בבית ג'ין, בבקו ובבלגרד.

יעקב ליצמן: אנחנו משאירים את זה?

אמנון כהן: כן.

יעקב ליצמן: 13007.

מאיר פרוש: מי זכאי לקבל השתתפות בהלוואות?

מאיר פרוש: האם בכל מגמות החינוך זכאים עובדי ההוראה להלוואות שאתם מציעים פה?

רצון דאר: כל המורים שהם עובדי משרד החינוך זכאים לקבל את ההלוואות למורים מהבנק הבינלאומי, כולל מבנק פועלי אגודת ישראל.

עופר חוגי: עובדי הרשתות יכולים?

רצון דאר: הם מקבלים את ההלוואות שלהם באמצעות ועד של מורי אגודת ישראל.

מאיר פרוש: אבל הוועד הזה לא מקבל את ההשתתפות ממשרד האוצר.

רצון דאר: הוא לא מקבל, מכיוון שאין לו את ההסדר הזה.

יעקב ליצמן: זאת הבעיה.

יעקב ליצמן: למה אין הסדר?

רצון דאר: למה ההסתדרות, פועלי אגודת ישראל, לא דואגים להסדר הזה?

מאיר פרוש: הם כן דואגים.

עופר חוגי: יש עובדים של מעיין החינוך התורני שהם לא עובדי משרד החינוך, הם עובדי הרשת.

עופר חוגי: זה כמו שעובדי "אורט" או עובדי "עמל" הם עובדי רשת.

עופר חוגי: הם לא מקבלים תלוש ממשרד החינוך.

עופר חוגי: אני מבין מדבריך שהם לא זכאים להלוואות.

רצון דאר: אמת.

עופר חוגי: אז אתה רואה פה אפליה בין מורה למורה.

מאיר פרוש: אני שואל על עובדי הוראה שעובדים במסגרת החינוך העצמאי ושנחשבים לעובדים של משרד החינוך.

מאיר פרוש: למה הם לא מקבלים הלוואות?

דינה מוכתר: יש תקציב מיוחד לחינוך העצמאי, כאשר אלה שמקבלים את התקציב הזה צריכים לקבוע שחלק ילך להלוואה ולרווחה.

דינה מוכתר: החלוקה שלהם היא כזו שהיא לא נותנת את זה להלוואות.

דינה מוכתר: הם אלה שצריכים להחליט שיהיה תקציב להלוואות.

דינה מוכתר: הם מקבלים תקציב מלא.

יעקב ליצמן: מה התקציב להלוואות לחינוך הכללי?

רצון דאר: מדובר ב25-30 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: מה התקציב לחינוך העצמאי?

מאיר פרוש: האם החינוך העצמאי מקבל ממשרד החינוך את חלקו לפי מה שמגיע לו?

רצון דאר: זה לפי ההסדר שנקבע עם ועד מורי פועלי אגודת ישראל.

יעקב ליצמן: האם אתם אומרים לנו שהכל תלוי בחינוך העצמאי?

דינה מוכתר: אמת.

מאיר פרוש: אבל מה החלק של החינוך העצמאי?

יעקב ליצמן: אני רוצה תשובה בכתב.

מאיר פרוש: האם הם מקבלים את חלקם היחסי?

רצון דאר: אני לא יכול לענות, כי אין לי את הנתונים הללו.

יינון עמית: מדובר בתקצוב הסכם של הסתדרות המורים, שהם עובדי מדינה, עם מדינת ישראל, כאשר מורים שהם מורים ביסודי הם עובדי מדינה, ומורי תיכון הם עובדי רשויות או בעלויות חינוך כגון "אורט" או "עמל".

יינון עמית: שיטת התקצוב שלהם היא פר תלמיד.

יינון עמית: היות שכך, המדינה איננה מתקצבת הסכמי שכר עם אירגוני הבעלויות.

יינון עמית: הסכמי השכר הם של בעלות הרשת אל מול עובדיה, והמדינה מתקצבת אותם בשיטת תקצוב גלובאלית.

יינון עמית: מדובר בהתחייבות שנתן חשב משרד החינוך, שעל פי חוק הוא מחוייב לשלם אותה.

יינון עמית: מדובר על עודפים מחוייבים שהועברו מתקציב 1999 לתקציב 2000.

מאיר פרוש: אני מבקש שההצבעה תהיה במועד אחר.

אמנון כהן: 13011.

יוסף יצחק פריצקי: את זה אני ביקשתי לעכב.

יוסף יצחק פריצקי: את יכולה להסביר לי למי תורמים 54 אלף שקל?

יוליה אלברטון: זה לא עניין של תרומה.

יוליה אלברטון: מדובר בהעברת עודפים בתקציב של קרן וולף.

יוליה אלברטון: מה שנמצא פה בתקציב זה אך ורק החזרי מס על קרן וולף.

יוסף יצחק פריצקי: בסדר גמור, אני מוריד את העיכוב שלי.

אמנון כהן: 18018.

עמית לנג: הבקשה הזאת אושרה מאחר ומכתב העיכוב הגיע לאחר 21 יום.

עמית לנג: מדובר בכספים שמגולגלים משנה לשנה.

אמנון כהן: 19013.

עופר חוגי: על איזה מוסדות מדובר?

יינון עמית: מדובר בהעברה של כסף ממוסדות תרבות, ספורט ומדע למוסדות תרבות, ספורט, מדע בקו העימות.

רוני ברקת: בעקבות האירועים בצפון, המשרד החליט לעגן מתקציבו 8 מיליון שקלים כדי להפנות אותם לפעילויות בצפון בתחומים של תרבות, ספורט ומדע, כאשר הורדנו בעצם כספים מכל מיני מוסדות במרכז הארץ והעברנו אותם ליישובי קו העימות בצפון.

רוני ברקת: הורדנו בצורה רוחבית שני אחוז מכל הגופים שמקבלים תמיכות, למעט גופי הצפון, והעברנו אותם לצפון.

אמנון כהן: 21003.

יוסף יצחק פריצקי: מטריד אותי שאתה מוריד 16.5 מיליון מסיוע לסטודנטים.

יינון עמית: מדובר בתיקון טעות טכנית שנעשתה בתקצוב 2000.

יינון עמית: אין הורדה של שקל אחד מסיוע לסטודנטים.

יינון עמית: להיפך, ישנה הגדלה של סיוע לסטודנטים.

יינון עמית: בזמן תקצוב 2000 היתה טעות בתקנה והטעות מתוקנת.

יינון עמית: תקציב סיוע לסטודנטים לשנת 1999 היה חמישים וכמה מיליוני שקלים, כאשר בשנת 2000 הוא 65 מיליוני שקלים.

יוסף יצחק פריצקי: האם יכול להיות מצב שסטודנט יבקש סיוע ותגידו לו שנגמר הכסף?

יינון עמית: לא יכול להיות מצב שסטודנט יבקש סיוע ויגידו לו שנגמר הכסף יותר ממה שהיה בתכנון התקציב המקורי.

יינון עמית: יכול להיות מצב שסטודנט יבקש מענק ויגידו לו שהוא לא זכאי, כיוון שהמענקים הם בהתאם לתנאים סוציו-אקונומיים ובהתאם לתקציב נתון.

יינון עמית: גם אחרי העברת התקציב הזה, לא יתוקצב פחות סטודנט ממה שתוכנן לשנת 2000.

יינון עמית: אפשר להשאיר את התקציב הזה שם, אבל סטודנט אחד יותר לא יתוקצב מזה.

יוסף יצחק פריצקי: אני כשהצבעתי על התקציב ידעתי שהטעות היא לא טעות, כי יתכן שיהיו יותר סטודנטים.

יוסף יצחק פריצקי: אם יבוא סטודנט שמבחינה סוציו-אקונומית מגיע לו סיוע בהלוואה, האם יכול להיות מצב שתגידו לו שהתקציב נגמר?

יינון עמית: לכל סטודנט ישנה הלוואה שהיא לא מהקרן לסיוע לסטודנטים, אלא דרך המערכת הבנקאית, כאשר זה לכל סטודנט בהתאם להחלטת ממשלה.

יינון עמית: יכול להיות מצב שבו סטודנט יבקש סיוע מהקרן לסיוע לסטודנטים ויגידו לו שהתקציב נגמר.

אמנון כהן: 33025.

אמנון כהן: קיבלנו הסבר.

אמנון כהן: 32020.

אורי ויינברגר: אנחנו רוצים להעביר עודפים מחוייבים משנת 1999 לשנת 2000.

אורי ויינברגר: סך הכל זה על פי הסכמים חתומים עם מפעילי התחבורה הציבורית.

אורי ויינברגר: חלק מהכספים אנחנו משלמים בגין גרעונות שהיו בשנה הקודמת.

יוסף יצחק פריצקי: אתם מסבסדים את התחבורה הציבורית במיליארד וחצי?

אורי ויינברגר: כן.

אמנון כהן: אושר.

אמנון כהן: 36005.

עופר חוגי: לפי איזה קריטריונים לקחתם את היועצים?

נוי לוין: המחקר זה מחקר שמבוצע על פי בקשה של שר התמ"ס.

נוי לוין: זה מחקר ביו-טכנולוגי בדרום בשיתוף עם אוניברסיטת בן-גוריון.

יוסף יצחק פריצקי: איזה מחקר?

עופר חוגי: למה האוניברסיטה עצמה לא עושה את זה?

אמנון כהן: מי משלם?

עופר חוגי: אם שר החינוך יבקש ממעיין החינוך התורני לעשות מחקר על הילדים החרדיים.

עופר חוגי: .

נוי לווין: זכותו של השר לבקש לעשות מחקר מהסוג הזה, אבל הוא כמובן צריך לעשות את זה דרך מכרז.

עופר חוגי: על כמה מדובר פה?

נוי לווין: על 28 אלף שקל.

עופר חוגי: אני רוצה לראות את המכרז.

אמנון כהן: 38018.

נוי לווין: יש קרן במשרד התמ"ס שנקראת קרן ארצית.

נוי לווין: היא תומכת ברישום פטנטים, בהכנת תוכניות עיסקיות.

אמנון כהן: חממות?

נוי לווין: יש חממות, ויש עוד תוכנית אחרת בהיקף הרבה יותר צנוע – 4 מיליון שקלים.

נוי לווין: הם גם גובים תמלוגים במידה והפרוייקט מצליח ומגיע לידי מכירות.

אמנון כהן: 3822.

יוסף יצחק פריצקי: לאן הולך הכסף?

אילן לוי: זה הולך ל"עידוד 99" ולירושלים.

אילן לוי: מדובר בעודפים מחוייבים משנה שעברה שעוברים לשנה הזאת.

יוסף יצחק פריצקי: יש לך 46 מיליון תמיכה בתעשייה.

יוסף יצחק פריצקי: מתוך זה 20 מיליון לכלים משלימים ו-24 מיליון לטיפול מבוקר.

אילן לוי: זה אותו דבר.

אילן לוי: הכלים המשלימים זה פשוט השלמות של אותה תוכנית.

יוסף יצחק פריצקי: זה הכל הולך לתוכנית עידוד?

אילן לוי: כן.

אילן לוי: זה הכל לתוכנית עידוד, אבל כ-4.5 מיליון מתוך הסכום הזה שייכים לירושלים.

אילן לוי: זה מופעל דרך אותה תוכנית עידוד.

אילן לוי: תוכנית עידוד פרוסה על 21 רשויות מקומיות, כאשר בנוסף לכך יש גם את אותו סכום של ירושלים – 4.5 מיליון.

אילן לוי: אתם לא רואים את זה כי זה חלק מהתקנות, אבל זה נמצא בתוך אותה תוכנית.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לקבל את רשימת הרשויות שקיבלו.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לומר לכם, רבותי אנשי אגף התקציבים, זה לא תקציב פרוייקטים, זה תקציב תקנות.

יוסף יצחק פריצקי: עכשיו אתה בא לספר לי שמתקציב התקנה זה בעצם הולך לעידוד.

יוסף יצחק פריצקי: יש לך תקנה של "עידוד 99"?

אילן לוי: יש תוכנית "עידוד 99".

אמנון כהן: אושר.

אמנון כהן: 53006.

יוליה אלברטון: חבר הכנסת גפני ביקש לקבל עידכון על פעולות פיתוח לבתי דין רבניים.

רוני ארד: העודפים המחוייבים של בתי הדין הרבניים ניתנו לפני 3 שבועות.

רוני ארד: זה כולל גם את הפיתוח.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה להבין למה עוכבו 37 מיליון.

יוסף יצחק פריצקי: מה קרה כאן?

יוסף יצחק פריצקי: בינוי בתי משפט זה אחד הפרוייקטים שלי הוא חשוב.

יוליה אלברטון: לא תמיד עומדים בלוח הזמנים שמתוכנן מראש, ולכן ההתחייבויות נרשמות בהתאם לפריסת הפרוייקט וביצוע הפרוייקט.

יוליה אלברטון: כשלא עומדים בלו"ז המתוכנן, אז נאלצים להעביר עודפים בהתאם להתחייבויות שנרשמות משנה לשנה.

יוסף יצחק פריצקי: מה עוכב פה?

רוני ארד: אם התחלת פרוייקט ביוני, אתה חותם עד יוני שנת 2000.

רוני ארד: אתה משלם לו חצי בשנת 1999, כאשר לחצי השני אתה מחוייב.

יוסף יצחק פריצקי: אז יש עיכוב או אין עיכוב?

רוני ארד: זה לא עיכוב.

רוני ארד: אתה חותם על חוזה לשנה.

רוני ארד: אם הוא מתחיל באמצע שנה, אתה משלם מתקציב 1999 עד דצמבר, כאשר לשנה הבאה אתה מחוייב משנה שעברה.

רוני ארד: הוא לא יכול לשלם את הכסף של 2000, לכן הוא לוקח את העודף המחוייב כדי לשלם את החצי שנה הזאת.

אמנון כהן: 55008.

יוליה אלברטון: כאן לא מדובר בהעברת עודפים, אלא בתקצוב של פרוייקט של משרד האוצר לפיתוח של רחבת ההפגנות.

יוליה אלברטון: כולנו עדים להפגנות שמתקיימות לעיתים מאוד תכופות מול משרד האוצר.

אמנון כהן: יש תקציב כללי לזה?

יוליה אלברטון: יש תקציב פיתוח של משרד האוצר, כאשר מתוך התקציב הזה רוצים להקציב 600 אלף שקל על מנת לעשות רחבת הפגנות מסודרת.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו מורידים את העיכוב.

אמנון כהן: אושר.

אמנון כהן: 70027.

שי יפתח: מדובר פה בעצם בהפשרת רזרבה לאיזורי פיתוח, לטובת תיקונים, שמירה, החזקה ברכוש מינהלי של משרד הבינוי והשיכון.

עופר חוגי: מדובר בדירות של משרד השיכון?

שי יפתח: מדובר על עודפי דירות של משרד השיכון.

עופר חוגי: באיזה איזורים מדובר?

שי יפתח: בדרך כלל באיזורי הביקוש, דהיינו איזורים סביב גוש דן.

עופר חוגי: אפשר לקבל את רשימת הדירות?

שי יפתח: יש דירות ריקות ויש דירות מאוכלסות.

שי יפתח: אני יכול להביא לך את הרשימה.

אמנון כהן: אושר.

אמנון כהן: 70031.

שי יפתח: זה בעצם תקצוב פיתוח תשתיות לבנייה למגורים ביישוב חדש.

שי יפתח: היישוב הזה הוא יישוב צוקים בנגב.

שי יפתח: מדובר על כ-60 קילומטר צפונית לאילת.

שי יפתח: מדובר על שנה, שנה וחצי של פיתוח.

שי יפתח: מתי יהיה איכלוס קשה לי להגיד.

אמנון כהן: אושר.

אמנון כהן: 83005.

רצון דאר: מדובר על הלוואות לעובדי מדינה.

רצון דאר: ההלוואות לעובדי מדינה זה עודפים משנה קודמת.

רצון דאר: בגלל באג 2000 העודפים לא עברו.

רצון דאר: אם הם לא יאושרו על ידי הכנסת, הם לא יועברו לעובדי מדינה לחגים.

רצון דאר: מדובר על כלל עובדי המדינה.

אמנון כהן: רק הסעיף של עובדי המדינה אושר.

אמנון כהן: 94001.

מאיר פרוש: אפשר לוותר.

אמנון כהן: אושר.

אמנון כהן: הישיבה נעולה.