ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 157, 2000-07-26 09:00

אלי גולדשמידט: אני פותח את הישיבה.

אלי גולדשמידט: אני מברך את מנכ"ל מע"צ על ישיבת הבכורה שלו כאן.

אלי גולדשמידט: אני מאחל לך בהצלחה בהזדמנות זו שאתה מופיע כאן.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת גפני מעכב את בקשה 005 – 28, שעניינה אחזקת מבני דרך, הוצאות שוטפות וכדומה.

אלי גולדשמידט: כפי שהבינותי מחבר הכנסת גפני, עילת העיכוב היא בניית קיר אקוסטי בכביש גהה באזור שגובל בבני ברק.

אלי גולדשמידט: אני מבקש מחבר הכנסת גפני להציג את העניין, ואחרי זה ממר עמי לקס להגיב.

עמי לקס: אבל זה לא רק העיכוב הזה.

אלי גולדשמידט: האם יש עוד דברים שעיכבת?

אלי גולדשמידט: אני יודע שרק הבקשה הזאת מעוכבת.

משה גפני: כבר זמן רב, אולי אפילו שנתיים, אני מדבר על הנושא של קיר אקוסטי בכביש גהה, כביש מס' 4, בקטע שגובל בבני ברק, שהוא קטע לא קטן.

משה גפני: כשנוסעים על הציר הזה מצפון לדרום, בצד ימין רואים שיש קירות אקוסטיים, ורק במקום אחד לא – הקירות הם רק עד גבול בני ברק.

משה גפני: יש מקומות בהם הורחב הכביש.

משה גפני: יש מקומות שבהם נעשו שינויים, כשעל פי הכללים היה צריך לעשות קיר אקוסטי, אם זה גובל בשכונות מגורים, מוסדות חינוך וכדומה.

משה גפני: יש אזורים שבהם באמת יש שכונות צפופות אוכלוסין, כמו: נווה אחיעזר.

משה גפני: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול ושגם אתה כמנכ"ל חדש ויושב ראש הוועדה תדעו שה-500 מטר בשכונת גני גד נבנו לאחר מאבקים שהיו בשני מישורים: אחד – הפגנות תושבים שבעקבותיהן סגרו את ציר גהה באופן חד משמעי; שניים – עתירות לבג"צ, כאשר עד היום תלויה ועומדת בעניין הזה עתירה לבג"צ.

משה גפני: אגב, העתירה הפכה להיות עתירה לכל אורך הציר, בשעה שהמשרד לאיכות הסביבה וכולם, מלבד מע"צ, חד משמעית אומרים שצריך שם קיר אקוסטי.

משה גפני: מי שעובר שם רואה את זה במו עיניו.

משה גפני: אגב, אתמול היתה לי שיחה עם מר בן ציון סלמן שהיום הוא מנכ"ל משרד התחבורה.

משה גפני: הוא אמר לי: אנחנו רוצים שייבנה קיר אקוסטי ב-500 מטר האלה.

משה גפני: הזכרתי לו שהופענו הוא ואני לפני שלושה חודשים, כשהוא עדיין היה מנכ"ל מע"צ, בתכנית של שלי יחימוביץ, והוא אמר שלא צריך לעשות שם קיר אקוסטי.

משה גפני: זאת אומרת, כל דבר מצריך מאבק.

משה גפני: קיימת הדוגמה של כפר שמריהו של גשר משוקע שעלה לכם עשרות מיליוני שקלים, בגלל שהתושבים של כפר שמריהו התנגדו שהגשר יהיה גשר עילי.

משה גפני: מתברר שהכל נעשה במאבקים.

משה גפני: באזור שיש בו תושבים שהם חלשים ואין בו אנשים בעלי עמדות השפעה, אתם ממש מתעללים בהם.

משה גפני: לכן אני דורש לעשות קיר אקוסטי.

משה גפני: אני מבין שיש מגבלות תקציביות, אבל שיהיה איזה לוח זמנים.

משה גפני: אתם לא מתחייבים על דבר.

משה גפני: כל מה שאתם עושים, אתם עושים רק בכוח.

משה גפני: עמי לקס: קודם כל, אנחנו לא עושים רק כתוצאה מהפעלת כוח.

משה גפני: המאבקים - כמו שאתה קורא להם -הם הליכים תכנוניים.

משה גפני: אי אפשר לבנות דבר במדינה בלי הליך תכנוני.

משה גפני: בוועדות התכנון אחד חושב כך ואחד חושב אחרת.

משה גפני: לכן, אנחנו כמוסד ממשלתי של המדינה מנסים לעשות את הכי טוב שאנחנו יודעים כדי למצוא את האיזון בין כל הצרכים של כל התושבים ושל המדינה.

משה גפני: לכן, במקום שאתה רואה בו קיר אקוסטי, בדרך כלל זה מקום שיש בו פרויקט חדש, או ששינינו שם את הכביש, הרחבנו וגרמנו למשהו שונה ממה שהיה קודם.

משה גפני: אני מצהיר לפרוטוקול שבכל מקום שנעשה שינוי, אנחנו נטפל טיפול אקוסטי.

משה גפני: זה נכנס כבר לתודעה של מע"צ, וגם אגף התקציבים כבר התרגל לזה שכבישים עולים הרבה יותר מסתם רצועת אספלט, תמרורים ורמזורים.

משה גפני: זאת היא המציאות שהולכת ומתגבשת בעשר השנים האחרונות.

משה גפני: זה לא משהו שהחליטו ופתאום נהיה.

משה גפני: כך זה התחיל מכפר שמריהו, מהכפר הירוק ומכל מקום ומקום.

משה גפני: אני מומחה לא קטן בבני ברק, כי הייתי מהנדס מחוז והייתי בקשר ישיר עם התושבים.

משה גפני: אם יש זכויות לבניית הקיר, אני מרשה לעצמי לקחת אותן, כי אני הייתי השגריר של בני ברק בהנהלת מע"צ.

משה גפני: הדעה באותו זמן לגבי פיתוח מחלף גהה – לפנינו צילום – שהשינוי שנעשה שם שהיה הרחבת הכביש פנימה לתוך האי, לא נחשב שינוי.

משה גפני: זאת היתה באמת הדעה במע"צ, ואני לא מתכחש לכך.

משה גפני: מע"צ מחפשת בכבישים קיימים לא לחייב את המדינה בהוצאות אסטרונומיות כמין החלטה גורפת.

משה גפני: לכן, במחלף גהה, כאשר רוב ההרחבה היתה פנימה, גם הוצע לעשות אספלט שקט על כל העבודה בסיומה, כי היתה מחשבה שזה ישפר את תחושת התושבים.

משה גפני: רוב התושבים לא ראו זאת בעין כזאת, ולכן היו גם הפגנות.

משה גפני: אלה לא היו הפגנות חמורות.

אלי גולדשמידט: מה זה אספלט שקט?

עמי לקס: אספלט שקט זאת שכבה עליונה, בערך חמישה סנטימטר, של חומר נקבובי.

עמי לקס: אם הייתי מניח פה אספלט שקט ושופך עליו מים, המים היו נבלעים ולא היית רואה אותם, בניגוד לאספלט רגיל כשאתה רואה תמיד משטחים של מים.

אלי גולדשמידט: האם זה יותר בטיחותי?

עמי לקס: אל"ף – זה יותר בטיחותי, בי"ת – הסימון יותר ברור עליו, גימ"ל – מבחינה טכנולוגית הוא משהו מתקדם ויפה, והכי חשוב – הוא מוריד את הרעש בארבעה דציבלים, לפעמים גם יותר, תלוי בסוגי הרעש.

עמי לקס: אכן הנחנו שם את האספלט השקט, ועכשיו בונים את הקיר שזה קיר לא קטן בהוצאה לא קטנה שלא התכוונו אליה.

עמי לקס: זה נכון שאפשר להגיד שזה נעשה אחרי מאבק, אבל במאבק הייתי בצד שלכם.

משה גפני: אני יודע את זה.

משה גפני: עמי לקס: בצילום לפניכם מחלף גהה ובני ברק במפה.

משה גפני: רק תשים לב שבני ברק נראית כמו מחנה פליטים.

עמי לקס: אתם יודעים שאנחנו לא מעט עוזרים בפיתוח של דברים בוועדות, ואנחנו לא רק נגדכם.

עמי לקס: לפניכם מחלף בר אילן ובני ברק.

עמי לקס: זאת השכונה של גני גד, זאת השכונה בה בונים עכשיו את הקיר.

עמי לקס: פה יש הפקעה קשה שבטח שמעת עליה.

משה גפני: שמעתי שמדובר על הפקעה.

עמי לקס: זוהי הוצאה של כסף רב.

עמי לקס: הנחנו בכל האזור הזה אספלט שקט, ובזמנו הנחנו גם כאן אספלט שקט.

עמי לקס: יש לנו כוונה להשלים את האספלט השקט.

משה גפני: אני אגיד לך על מה אני מדבר באופן מדויק.

משה גפני: לפניכם נמצא צומת קוקה קולה וכאן לא צריך, מכיוון שכאן אין שכונת מגורים.

משה גפני: אני מדבר על שכונה צפופת אוכלוסין, אלה למשל בתי ספר והם ממש נמצאים על הכביש.

אלי גולדשמידט: כמה מטר הם מהכביש?

עמי לקס: 700 מטר.

עמי לקס: סיכמנו עם העירייה שהיא עושה פה סוללות אקוסטיות.

משה גפני: אני מתנגד לזה.

משה גפני: צריך שם קיר אקוסטי.

משה גפני: יש כבר ניסיון במקומות אחרים.

משה גפני: שבכפר שמריהו יעשו סוללות עפר ופסולת.

עמי לקס: זה ממש לא רק עניין של כסף.

עמי לקס: אנחנו קודם כל מתכננים פה את ההרחבה של הכביש הזה בשני שלבים: אל"ף – איזושהי הרחבת ביניים כדי לשפר את הזרימה, ובי"ת – יש לנו תכנית גדולה, ולכן לא רצינו להשקיע בקירות זמניים, כי יכול להיות שהקיר הזה יהיה זמני.

משה גפני: לא, אם הוא יעבור הלאה, אתם תצטרכו להכניס את המכוניות לתוך המטבחים של האנשים... לאן עוד הכביש יכול להגיע?

משה גפני: תסתכל על הבתים פה, לאן הוא יכול להגיע עוד?

עמי לקס: אני לא יודע.

אלי גולדשמידט: האם ההרחבה היא לצד הזה?

עמי לקס: ההרחבה היא לשני הצדדים.

משה גפני: לא, אתה לא יכול, שם זאת גבעת שמואל.

אלי גולדשמידט: אבל אני רואה שפה זה שטח חקלאי, אז אתה יכול להרחיב לכיוון הזה.

משה גפני: זה לא יעזור.

עמי לקס: היה פעם שטח חקלאי, כמו כל המדינה.

עמי לקס: זה פרוייקט ששווה מיליארד דולר.

משה גפני: פה כן, ופה אי אפשר כי פה ממש ממוקמים בתים על הכביש.

עמי לקס: הנושא של בניית קירות לאורך כבישים קיימים זו סוגייה של מיליארדי שקלים.

עמי לקס: כמו שאמר חבר הכנסת גפני, אנחנו כרגע בבית משפט בתביעה ייצוגית של אותם אנשים.

עמי לקס: בית משפט יכריח אותנו לבנות קיר בגלל שיש רעש, לא בגלל שום דבר אחר, ואנחנו מתנגדים לתביעה הזאת לעשות זאת לא רק פה, אלא גם פה וגם פה וגם פה.

משה גפני: אגב, אתם צריכים להגיד לאנשי המחלקה המשפטית שלכם שנמצאת בבית המשפט, שפה אתם כבר עושים זאת, כי הם עדיין מתווכחים על זה.

עמי לקס: לא.

משה גפני: אני אראה לך את הפרוטוקול האחרון של בית המשפט, זה ממש מצחיק.

אלי גולדשמידט: טוב, בואו נתקדם.

עמי לקס: החלטה כזאת ייצוגית תחייב אותנו לא רק בבני ברק, אלא בכל הארץ, וזה יתבטא במיליארדים של שקלים, דבר שהוא בלתי אפשרי.

עמי לקס: אם אני אתן להם, מחר אלה יבואו, וזה יהיה כדור שלג.

עמי לקס: אנחנו הולכים לפי הכלל.

אלי גולדשמידט: אתם כבר פרצתם את הגדר, במובן הפוך על הפוך.

אלי גולדשמידט: אתם כבר בונים גדר אקוסטית.

גלית אסף שנהר: הם אומרים שבמקום שהם מרחיבים – הם בונים גדר אקוסטית, אבל במקום שהם לא מרחיבים זה תקדים.

משה גפני: אבל גם פה הרחיבו.

משה גפני: מע"צ טוענת עד לרגע זה בבית המשפט שגם פה לא הרחיבו.

עמי לקס: לא.

משה גפני: אני אראה לך את הפרוטוקול.

עמי לקס: אבל בונים קיר.

משה גפני: בונים קיר, אבל המחלקה המשפטית אצלכם עוד לא יודעת את זה.

אלי גולדשמידט: אבל אתה מדבר על אותו קטע כביש שמצד אחד יש תושבים שזכו בקיר אקוסטי רק בגלל שהיתה הרחבה.

אנה שניידר: לא, אולי בגלל שהיתה הרחבה שמקרבת את הכביש לבתים, ואם יש "הרחבה פנימה", זה לא משנה מצב קיים.

משה גפני: אנה שניידר, זה אותו דבר שם.

משה גפני: כביש גהה הורחב גם פה.

אלי גולדשמידט: ואם היו מניחים פה את האספלט המיוחד הזה?

משה גפני: לא, שישימו אספלט בכפר שמריהו, ופה שיעשו קיר אקוסטי.

משה גפני: שיעשו פה גשר משוקע ב-60,000,000 שקל.

אנה שניידר: לא, הוא דיבר על סוללה.

משה גפני: על סוללה מפסולת, וראש העיר אומר לי שאני אסכים לזה.

עמי לקס: אנחנו הוצאנו הודעה שהכביש הזה בתכנית לחמש השנים הקרובות.

עמי לקס: אני לא יכול להתחייב על תאריך, כי תאריך קשור גם לתכנון וגם לגמר תכנון.

עמי לקס: הקיר פה הוא מאד מסובך ועובר ליד קווי מתח עליון.

משה גפני: כל הדברים שאמרתם, אמרתם גם פה.

משה גפני: זה אותו דבר.

משה גפני: עם רצון, אפשר לפתור את כל הבעיות.

עמי לקס: יש רצון.

משה גפני: ישב איתי המתכנן שלכם, והוא אמר שתוך שמונה חודשים אתם מרחיבים.

עמי לקס: אנחנו מתכננים.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: מבחינתי יספק אותי, אם תאמר שבמהלך השנה הבאה אתם תבנו את הקיר האקוסטי.

עמי לקס: אני לא יכול לומר זאת.

עמי לקס: אל"ף, בשנה הבאה אני לא חושב שנעשה את זה.

עמי לקס: אם יש סיכוי שנעשה את זה – ואני מנחש – זה יהיה בשנת 2002, אבל אסור לי להתחייב על שנת 2002.

עמי לקס: היו"ר אלי גולדשמידט: אבל על שנת 2002 אתה יכול להתחייב?

עמי לקס: אני לא מדבר על המובן המשפטי, אלא להצהיר לפרוטוקול שבכוונת מע"צ לעשות מאמץ כבר בשנת 2001, ואם לא בשנת 2001 אז בשנת 2002 לכל המאוחר?

עמי לקס: יש לי רצון טוב.

משה גפני: לא, אבל אתה עכשיו מדבר בתור מנכ"ל מע"צ.

אלי גולדשמידט: הוא לא יכול לחתום פה שטר.

משה גפני: כן, אני יודע.

אלי גולדשמידט: הוא יכול לבטא עמדה, שגם אחרי זה יהיה לך "בשר": היתה פה התחייבות, בא לכאן מנכ"ל מע"צ ואמר לך שהוא יעשה מאמץ לבנות את הקיר בשנת 2001, ואם זה לא יילך, הוא יעשה מאמץ גדול יותר שהוא ייבנה בשנת 2002.

אלי גולדשמידט: האם אתה מאשר את מה שאני אמרתי?

עמי לקס: אני מאשר.

אלי גולדשמידט: את מה שאני אמרתי אפשר להגדיר מפיו של מנכ"ל מע"צ.

משה גפני: ומע"צ מכירה בעובדה שהיא אכן חייבת לעשות זאת.

אלי גולדשמידט: לא, אל תעשה לו את זה... זה לא האזור היחיד במדינה שסובל מרעש.

אלי גולדשמידט: האם אתה רוצה להפוך הצהרות שלו פה לתקדימים משפטיים?

אלי גולדשמידט: הוא הודיע שזאת הכוונה של מע"צ ושזה בתכניות העבודה שלה וזהו.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת גפני, האם אתה מוריד את העיכוב של בקשה מספר 005 – 28?

משה גפני: כן.

משה גפני: אני רק רוצה להצהיר לפרוטוקול ולהגיד למנכ"ל מע"צ שאני ממשיך לעקוב אחרי העבודות של מע"צ באזור, ואני רואה במצב הנוכחי אפליה, כי כשנוסעים על הכביש, רואים שבמקומות אחרים דומים בדיוק - -

אלי גולדשמידט: טוב, אבל בינתיים קיים האזור ההוא.

משה גפני: הכל מלחמה.

אלי גולדשמידט: בשביל מה אתה בכנסת?

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: אנשים באזור גני גד בחרו ש"ס ולא בי.

אלי גולדשמידט: אז בפעם הבאה הם יבחרו בך.

משה גפני: הם יבחרו ש"ס, לא יעזור דבר.

משה גפני: אני באמת רואה בעניין הזה אפליה, ואני אעקוב אחרי עבודות מע"צ.

עמי לקס: ואנחנו גם נעדכן אותך.

אלי גולדשמידט: אם כך, אנחנו עוברים לפנייה הבאה: 219 218.

אלי גולדשמידט: זאת פנייה.

גלית אסף שנהר: היו שתי פניות שחבר הכנסת גפני עיכב.

אלי גולדשמידט: הוא מסיר את כל העיכובים.

אלי גולדשמידט: תגיד לחבר הכנסת גפני שפה אני דיברתי רק על הסרה אחת.

שלום שמחון: לא, הוא הבין שאתה מסיר את הכל.

אלי גולדשמידט: הוא הבין שאני מסיר את הכל, אבל תגיד לו אחרי זה שאנחנו הבנו ממנו שהוא מסיר את הכל, וכך הודענו לפרוטוקול.

אלי גולדשמידט: אנחנו דנים בפנייה מספר 219 218.

אלי גולדשמידט: גלית אסף שנהר: זאת פשוט העברה של הרשאה להתחייב בסך 4.3 מיליון ₪ ממשרד התחבורה למע"צ עבור עבודות שמע"צ מבצעת בשביל משרד התחבורה.

אלי גולדשמידט: פנייה מספר 219 218 אושרה.

אלי גולדשמידט: תודה.

גלית אסף שנהר: לפנינו פנייה מספר 213.

איוור קרשנר: ביקשו לדעת למה מוסיפים 5.8 מיליון שקל להנהלה.

גלית אסף שנהר: אני אמרתי שחלק מזה הולך לשכר, ואני בדקתי – זה בגין פרישת עובדים מואצת במע"צ.

שלום שמחון: אני חושב שאתה לא צריך להעביר את זה, כי היתה פה התנגדות גדולה לעניין הזה.

שלום שמחון: לא כל כך אכפת לי, אבל חבר הכנסת פריצקי ביקש לקבל הסבר מסודר.

אלי גולדשמידט: היא אומרת שהיתה פרישה של עובדים.

אלי גולדשמידט: מי התנגד?

איוור קרשנר: לא, היתה שאלה כללית למה מוסיפים 5.8 מיליון שקל.

שלום שמחון: כמה עובדים פרשו שם?

שלום שמחון: 100 עובדים?

שלום שמחון: 20 עובדים?

שלום שמחון: 30 עובדים?

שלום שמחון: 40 עובדים?

גלית אסף שנהר: כן, ברמה כזאת.

אלי גולדשמידט: טוב, פנייה מספר 213 אושרה.

אלי גולדשמידט: אני עושה הפסקה עד שעה 9:30.

אלי גולדשמידט: אני פותח את הישיבה.

אלי גולדשמידט: אבקש להתחיל את ישיבת האבל של ועדת הכספים לזכרו של חבר הכנסת לשעבר, יושב ראש ועדת הכספים לשעבר, אברהם שפירא.

אלי גולדשמידט: אני מבקש מהנוכחים לעמוד לזכרו דקת דומיה.

אלי גולדשמידט: גברת שפירא היקרה, בני המשפחה, חבריי חברי הכנסת, יושבי ראש הוועדה לשעבר, שרים לשעבר, ראש הממשלה לשעבר, אדוני ראש האופוזיציה.

אלי גולדשמידט: אנחנו מציינים היום 30 לפטירתו של אברהם שפירא זכרו לברכה, שהלך לעולמו לאחר שנות פעילות ברוכות, בהן היה חבר כנסת בוועדת הכספים של הכנסת ויושב ראש ועדת הכספים של הכנסת.

אלי גולדשמידט: אני אישית הכרתי את חבר הכנסת שפירא זכרו לברכה רק בשלהי כהונתו כאן בכנסת.

אלי גולדשמידט: כשאני הגעתי לכנסת בשנת 1992, הייתי אז חבר בוועדת הכנסת והוא היה חבר ועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: הצלחתי להכיר אותו ואת אישיותו החמה מאד, את עיניו הפיקחות מאד ואת חוש ההומור הרב שהיה לו לתקופה מאד קצרה.

אלי גולדשמידט: אני חושב שהוא זכה להערכה רבתי מכל חלקי הבית ללא הבדל מפלגה וסיעה.

אלי גולדשמידט: אבל אני חושב שראוי יותר שהדברים שייאמרו כאן לזכרו ייאמרו מפי אנשים שעבדו יחד אתו והכירו אותו.

אלי גולדשמידט: אני מבקש, ברשותכם, לאפשר לשמעון פרס ולאחר מכן לאריאל שרון לפתוח את ישיבת האבל.

שמעון פרס: תודה רבה.

שמעון פרס: גברת שפירא ומשפחת שפירא, אברהם שפירא עליו השלום היה ירא שמים ואוהב בריות.

שמעון פרס: את שניהם הוא עשה ללא שום פשרה ובכנות העמוקה ביותר.

שמעון פרס: הוא באמת היה איש מאמין במלוא מובן המילה.

שמעון פרס: הוא אהב בריות ללא גבול וללא סייג.

שמעון פרס: אני חושב שכל מי שיושב כאן סביב השולחן היום מרגיש שמשהו נעקר ממנו.

שמעון פרס: נעקר אדם שבאמת היה קרוב, חם וחשוב לכולנו.

שמעון פרס: לפני שאני אגיד כמה מילים לזכרו, אני רוצה להגיד שבימיו האחרונים אני באמת התפעלתי מגבורתו האישית.

שמעון פרס: אני ידעתי שהוא סבל סבל רב מאד מבחינה גופנית – נקטעה לו רגל עקב המחלה.

שמעון פרס: אני יודע שהיו לו קשיים בתחום הכלכלי.

שמעון פרס: אני יודע שהיתה לו בדידות מסוימת בתחום הפוליטי.

שמעון פרס: הוא לא הראה שום סימן של מרירות, של עגמת נפש, של טענות או של טרוניות.

שמעון פרס: תמיד היה אדם מלא אור, מלא אהבה, פתוח, חכם מאד שכאילו שום דבר לא יכול לו.

שמעון פרס: הוא נשאר איתן וחזק.

שמעון פרס: גבורה אישית כזו... הוא לא התלונן, לא הוציא הגה מהפה, לא אנחה ולא דבר.

שמעון פרס: אני לא ראיתי דבר כזה.

שמעון פרס: אדם עומד בסבל כה רב עמידה כל כך איתנה.

שמעון פרס: אני גם רוצה להגיד שהוא היה יוצא דופן במלוא מובן המילה.

שמעון פרס: אף על פי שאי אפשר לטעות היכן הוא עמד בכל נושא, עמידתו בנושא כלשהו לא שימשה כסייג ביחסיו עם אנשים.

שמעון פרס: כשהיה חבר כנסת, הכנסת מאד אהבה אותו.

שמעון פרס: קודם כל, ראו אדם חכם מדבר.

שמעון פרס: זו לא היתה חוכמה בהפסקות.

שמעון פרס: זו היתה חוכמה שוטפת.

שמעון פרס: אף על פי שהוא היה איש כספים, הוא לא היה מריר.

שמעון פרס: בדרך כלל האנשים שעוסקים באקונומיה הם אינם אנשים מאושרים, תמיד נדמה להם שאנחנו על סף איזה גירעון או מפולת.

שמעון פרס: אפשר להגיד שהוא היה איש משק אופטימי, לא רק לגבי המשק, אלא גם לגבי אנשי המשק.

שמעון פרס: זו אופטימיות שלא נכנעה למכות, לאכזבות או לדברים אחרים.

שמעון פרס: הוא לא רק היה חכם לב ביחסיו עם אנשים וחכם מעשה במפעליו, הוא גם היה חכם בתורה.

שמעון פרס: עם כל היותו איש עשייה גדול, הוא לא פסק כל חייו ללמוד תורה ולהרביץ תורה.

שמעון פרס: בין הדברים היפים שעשה הוא הוצאות ספרי תורה ותנ"ך שהיו לתפארת ותענוג לעין ולראש.

שמעון פרס: מבחינה זו הוא מיזוג כה נדיר של חוכמה בתורה ושל עשייה מלאת תוכן.

שמעון פרס: הוא אהב את הבריות וגם הבריות אהבו אותו.

שמעון פרס: קשה היה שלא לאהוב את אברהם שפירא, אבל איכשהו הוא גרם לכך שכל התנגדות תימס לפני שתתגבש לאיבה ולשנאה.

שמעון פרס: בארץ שהיא כל כך מפולגת בין הדתיים לחילוניים, הוא באמת ניסה להיות גשר בין השניים, יותר מכל אדם אחר מאיזשהו צד שהוא.

שמעון פרס: אני לא מכיר אדם בין החילוניים שכל כך ידע להגיד דברי דעת, ובין הדתיים שידע כל כך לדבר אל ליבם של הלא דתיים כמו שעשה אברהם שפירא.

שמעון פרס: זה היה גשר יום יומי.

שמעון פרס: זה גשר שאפשר לעבור אתו גם נחל וגם תהום מבלי ליפול, לא לנחל ולהירטב ולא לתהום ולהתרסק.

שמעון פרס: אחד הדברים שתמיד הוא היה אומר זה "בל יגיד", אבל הוא לא רק אמר "בל יגיד" אלא גם קיים את ה"בל יגיד".

שמעון פרס: סך הכל הוא הילך בין אנשים שמועות טובות ולא רעות.

שמעון פרס: הוא סיפר הרבה סודות, אבל לא סוד של רוע לב, אלא סוד מלטף; אני חושב שמבלי שנדע את זה, הוא קירב לבבות.

שמעון פרס: יושב כאן על ידי אריק שרון.

שמעון פרס: אני מוכרח להגיד שלאברהם שפירא היה חלק לא קטן בעניין הקמת ממשלת אחדות לאומית ובזריעת אמון.

שמעון פרס: אני חושב שהוא העביר לאריק שרון כוונות אמיתיות שלי והעביר לי כוונות אמיתיות של אריק שרון.

שמעון פרס: אני יכול להגיד עליו שהוא האדם היחיד שאני מכיר שדיבר מאחרי גבך טובות עליך.

שמעון פרס: זה כל כך לא מתאים בחברה שלנו, אבל הוא עשה את זה.

שמעון פרס: המפעלים שהוא הקים, היחסים שהוא רקם, המיזוגים שהוא הציע הם מאד נדירים.

שמעון פרס: אני רוצה להגיד למשפחה שאנחנו לא יכולים לבכות כמוה, אבל הכאב שלנו הוא מאד אמיתי, מאד משפחתי ומלא הוקרה ותודה.

שמעון פרס: יהי זכרו ברוך.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

אלי גולדשמידט: אריק שרון, בבקשה.

אריאל שרון: גברת שפירא, משפחת שפירא.

אריאל שרון: אני איבדתי ידיד, באמת ידיד אמיתי שאהבתי.

אריאל שרון: זו היתה ידידות שנמשכה שנים רבות והיתה מתבטאת בהרבה דברים, אבל דבר אחד שהיה בה חלק בלתי נפרד – ערב שבת, ערב חג, לא חשוב היכן רב אברום היה ובאיזו מקצוות העולם הוא היה, הוא היה מתקשר או אני הייתי מתקשר.

אריאל שרון: אני מדבר על משך של עשרות שנים, ממש ידידות אמת.

אריאל שרון: אני איבדתי ידיד.

אריאל שרון: עם ישראל איבד חוכמה בלתי רגילה ומנהיגות.

אריאל שרון: מאחר שראיתי את מצב בריאותו, את סבלו וגם את עמידת הגבורה שלו מול המחלה, תמיד הייתי אומר לו: "הגוף שלך כבר נפגע, אבל שמור על הראש, את הראש שלך אנחנו צריכים".

אריאל שרון: זה היה מן קוד כזה בשיחה בינינו.

אריאל שרון: בעיניי, רב אברום סימל את ההתקרבות שאנחנו עדים לה – היא הדרגתית, אבל היא קיימת – של הציבור החרדי לענייני ממלכה ואת המעורבות ההולכת וגוברת בענייני מדינה.

אריאל שרון: כל גוף, בעיקר פוליטי – ואני ראיתי את זה בממשלות, וישנם פה חברים שהיו איתי בממשלות – תמיד צריך מישהו בעל חוכמה מיוחדת שיודע במהירות לעבור ולהתגבר על משבר כזה או אחר וכן הלאה.

אריאל שרון: אמנם לא ישבנו עם רב אברום בממשלה, אבל בהיותו לא רק איש תורה, אלא איש של חיים פוליטיים – הוא גם אהב חיים פוליטיים – הוא בדיוק דמות שחסרה.

אריאל שרון: זו דמות שיכולה בדרכי נועם לתת פתרון לאיזה משבר.

אריאל שרון: הוא בהחלט חסר לנו בהיותו בעל יכולת גישור בין חלקי העם, אם זה עם השמאל, עם המחנה הלאומי, דתיים, או חרדים.

אריאל שרון: דווקא עכשיו כשאנחנו כל כך קרועים, מפורדים ושסועים, הוא חסר לנו.

אריאל שרון: אני יודע שאומרים שלכל אדם יש מחליף, אבל בהסתכלי על רב אברום ובהכירי את תכונותיו, נראה לי שלהרבה שנים אין לו מחליף ולא יהיה לו מחליף.

אריאל שרון: אני יודע כמובן שיש כאב של משפחה ויש כאב של חברים, ידידים ומכרים, והיו לו רבים כאלה.

אריאל שרון: אני עצמי מבחינתי ממש חש כאב אמיתי וכאשר מתקרב יום שישי, פתאום אין לאן להתקשר ועם מי לדבר.

אריאל שרון: אני אזכור אותו תמיד כמי שהיה גם חבר וגם חכם בלתי רגיל, כמי שתרם הרבה מאד לאיחוי קרעים בעם וכמי שמאד מאד חסר לנו בתקופה הזאת.

אריאל שרון: כך נזכור אותו תמיד.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

אלי גולדשמידט: יושב ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת דן תיכון.

אלי גולדשמידט: אני בהזדמנות זו מבקש להתנצל בשמו של יושב ראש הכנסת שלא יכול היה להגיע.

2672: הגברת שפירא, משפחת שפירא, הילדים, הבנות, הנכדים, ידידיו של רב אברום.

2672: בחדר הזה ישב אברום 12 שנים.

2672: אם תסתכלו על השיפועים של כמה מן הכיסאות, תיווכחו לדעת שרב אברום ישב על אותם כיסאות.

2672: החדר הזה חי ונושם את האווירה שיחדיו חיינו בחדר הזה.

2672: אבל אני רוצה להתחיל ולומר כמה מילים באשר לפגישה הראשונה שלי עם רב אברום.

2672: זה היה בפורים 1970.

2672: פרופסור מנדלבום זוכר.

2672: היינו צעירים.

2672: על סדר היום עמדה עיירה בשם נתיבות.

2672: ההרגשה של פרנסי העיר נתיבות, שבעוד כמה ימים תהפוך להיות עיר ואם בישראל, היתה שצריך לחסל את העיר הזאת, כי אין מקורות תעסוקה ואין מי שרוצה להקים מפעלים באותה עיירה שכוחת אל.

2672: אני נתבקשתי לרוץ ולחפש משקיעים, וכל מי שיאות רק לבוא ולהשקיע בנתיבות, הרי שהוא בבחינת ברוך הבא.

2672: ואכן פגשתי את רב אברום בלשכתו של שר האוצר דאז פנחס ספיר, ולקחתי אותו בתוך הלילה אל מסע ארוך, ובעצם באמצעותו ניצלה נתיבות, וכיום בעוד כמה ימים היא תהפוך לעיר ואם בישראל.

2672: כזה היה אברום שפירא.

2672: שפכו את דמו על כי העז ללכת לאותו מקום שכוח אל.

2672: אבל נבחרנו ביחד לכנסת.

2672: בעצם אמר נכון אריק שרון: גדולתו של רב אברום – ואינני רוצה לפגוע בידידיי חברי הכנסת לשעבר – היתה בזה שבפעם הראשונה בא לכאן אדם והחל לדבר עם הציבור החילוני פנים מול פנים, כשהוא אומר:

2672: אנחנו בעצם לא מה שאתם חושבים עלינו, והוא הלך לכל מקום, ובכל עיר ובכל כפר הוא נפגש עם הציבור החילוני, והיתה לנו הרגשה שהוא חלק מאתנו.

2672: כשאתה משווה את מה שקורה היום ואת הניכור שקיים בין האוכלוסיות השונות בתוך עם ישראל, אתה מתגעגע לאותם הימים כשבעצם בהם נוצר גשר בין הציבור החילוני לציבור החרדי.

2672: הייתי בר פלוגתא של אברהם שפירא בחדר הזה.

2672: היו בינינו – הצוות של ועדת הכספים זוכר – חילוקי דעות.

2672: אני זוכר את רב אברום חוצה את הכביש מבנק ישראל אל בניין ראש הממשלה בימי משבר המניות הבנקאיות, והרבה נכתב וספרים הוצאו והשמיצו אותו ושפכו את דמו, והרי הוא בסך הכל רצה לעזור לאזרחים הקטנים.

2672: זו היתה המטרה, זו היתה הגישה שלו.

2672: לי אבד חבר וידיד שהיה גדול בתחומים רבים תרתי משמע.

2672: יהי זכרו ברוך.

2672: אני מצטער על שהלך לי ידיד וחבר.

אלי גולדשמידט: תודה רבה לדן תיכון.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

אביגדור ליברמן: אני חבר כנסת ממלא מקום של אברהם שפירא במפלגה, וגם הכרתי אותו מקרוב כעוזר.

אביגדור ליברמן: הייתי העוזר שלו שנים רבות.

אביגדור ליברמן: הכרתי אותו מקרוב, ובסך הכל הוא מורי ורבי גם בפוליטיקה.

אביגדור ליברמן: מעולם לא אשכח את הנאום הראשון שלו בכנסת.

אביגדור ליברמן: כשהוא דיבר כאן, הוא היה הנואם האחרון לפני הצגת הממשלה, אם אני זוכר טוב, והוא דיבר כמו אדם שמצוי בפוליטיקה שנים רבות.

אביגדור ליברמן: אף אחד לא הגיב על הדברים שאמר, כי אז סך הכל היתה מפלגת ימין כשבגין הקים את המפלגה.

אביגדור ליברמן: היו כל מיני קריאות ביניים, אבל הוא לקח את הכל בהומור.

אביגדור ליברמן: אני בטוח שבזמננו היום הוא היה עוזר רבות, למשל, בוועדת טל.

אביגדור ליברמן: אנחנו יודעים שכתוב במשנה שמי שאהוב למטה סימן שהוא אהוב למעלה.

אביגדור ליברמן: אברהם שפירא היה מאד אהוב למטה, ואני בטוח שאהוב למעלה.

אביגדור ליברמן: כמי שהביא טובות לאגודת ישראל, אני בטוח שהוא יהיה מליץ יושר לנו, בעיקר למשפחה, אחר כך לידידים וגם לחברי הכנסת.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת מאיר שטרית.

מאיר שטרית: הגברת שפירא, משפחת שפירא, הילדים והנכדים.

מאיר שטרית: אובדנו של אברהם שפירא בגיל צעיר יחסית הוא אובדן של כולנו.

מאיר שטרית: אני הכרתי אותו מהיום שהוא נכנס לכנסת.

מאיר שטרית: עבדתי אתו יחד בוועדת הכספים, ובילינו ימים ארוכים ולפעמים גם לילות ארוכים.

מאיר שטרית: אני חושב שהמיוחד באברהם שפירא היה העובדה שהוא היה דמות ששילבה את שלושת הדברים שעליהם עומד העולם: תורה, עבודה וגמילות חסדים.

מאיר שטרית: הוא היה איש תורה ואיש ספר, למד, ידע.

מאיר שטרית: הוא היה איש עבודה.

מאיר שטרית: הוא ניהל עסקים גדולים, העסיק אנשים באור עקיבא, נתיבות ובמקומות אחרים, ועבד תוך כדי לימוד תורה והוכיח שגם זה אפשרי.

מאיר שטרית: מי שיודע, גם יודע שאברהם שפירא עזר להרבה מאד אנשים, והרבה פעמים תוך מתן בסתר, שזו אולי הגדולה הגדולה ביותר של תרומה או של נדבה ושל גמילות חסדים.

מאיר שטרית: בנוסף לזה, לדעתי הוא קיים עוד כלל אחד חשוב בתורה: דרך ארץ.

מאיר שטרית: אני חושב שהוא איש מאד כריזמטי.

מאיר שטרית: הוא לדעתי הראשון שהעלה את יהדות התורה ואגודת ישראל על המפה.

מאיר שטרית: הוא הפך את המפלגה הזאת למפלגה רלוונטית, לגיטימית וחלק מהחברה הישראלית - בתקופתו כך היה, והוא גם ייצג אותה בכבוד רב בכנסת ובציבור הרחב, עם חכמת חיים גדולה, עם חוש הומור גדול, ויותר מכל חשוב, שהוא היה בן אדם.

מאיר שטרית: אני יכול לומר שאותי תמיד נהג לכנות "מאירק'ה".

מאיר שטרית: גם בוויכוחים הכי חריפים, הוא היה אומר: מאירק'ה תירגע.

מאיר שטרית: אני יכול לספר שתי דוגמאות.

מאיר שטרית: כשבתי זכרה לברכה נפטרה, הוא היה אחד חברי הכנסת לשעבר – הוא כבר לא היה אז חבר כנסת – שבא אליי הביתה במיוחד כדי לבקר.

מאיר שטרית: הוא בא לאחר השבעה, כי בתקופת השבעה הוא לא יכול היה לבוא, אבל הוא עמד על כך שיבוא.

מאיר שטרית: אמרתי לו שלא יטרח, ובכל זאת הוא התעקש לבוא אליי הביתה ולנחם אותי אחרי השבעה.

מאיר שטרית: אני יכול לומר שהוא שמר על קשר גם בתקופת מחלתו, שזה סוף הקדנציה שעברה.

מאיר שטרית: בקדנציה האחרונה של הכנסת הייתי יושב ראש הקואליציה, והייתי מקבל ממנו טלפון לפחות פעם אחת בחודש עם עצות.

מאיר שטרית: בנסיבות של היום אני רוצה לומר שאילו הוא היה חי בינינו, אני מניח שהוא היה הראשון שהיה קופץ ומדבר עם ראש הממשלה ועם אריק שרון ואומר: תקימו ממשלת אחדות.

מאיר שטרית: זה מה שהוא היה אומר היום.

מאיר שטרית: הוא עשה את זה גם בזמן שאנחנו היינו בממשלה.

מאיר שטרית: זה בדיוק מה שהוא אמר לי כל הזמן: מאירק'ה, חפש דרך להקים ממשלת אחדות.

מאיר שטרית: זה בעצם מה שהוא היה אומר גם היום.

מאיר שטרית: יהי זכרו ברוך.

אלי גולדשמידט: השר לשעבר משה שחל.

2633: אם היה מישהו שמסמל את כל היפה ביהדות, זה היה אברום שפירא.

2633: אברום שפירא בעיניי סימל את הפיקחות, את אהבת הזולת ואת הדאגה האמיתית של יהודי שדואג לעמו כאן ולעמו בתפוצה.

2633: היתה לו היכולת הנדירה הזאת להיות חבר עם פלגים שהיו יריבים פוליטיים מובהקים.

2633: אפשר להגיד בנשימה אחת: אברום שפירא היה ידיד אמת של שמעון פרס ושל אריק שרון – ואני יודע את זה משיחות רבות וממפגשים רבים בהם דיבר עליהם בהערכה רבה.

2633: פרקים יפים שיש בהם גם חכמת חיים, וגם הייתי אומר קצת חוש הומור, היו בהרכבת ממשלת האחדות ב-1984.

2633: אריק שרון ידע שאברום שפירא הוא דבק דרוש ונחוץ לכל אופציה אפשרית אם תהיה ממשלת אחדות או לא תהיה ממשלת אחדות.

2633: יש פרק שהוא מיוחד במינו, וכשתמיד שמעתי אותו מרב אברום זה היה מרתק מכל בחינה שהיא.

2633: אם הייתי רוצה לראות איזה סמל של איש דתי שומר מסורת ומצוות וקנאי לשמירה על כל מצווה והוא ליברל במובן הכי יפה של המילה, זה היה אברום שפירא.

2633: אי אפשר להגיד עליו בתחום הזה שהוא לא חבק עולם והביא לדברים או למהלכים.

2633: כמה ימים לפני שנכנס לבית חולים, שבוע ימים לפני פטירתו, הוא טלפן אליי בלילה.

2633: זה היה תמיד נהוג – להעיר הערה, להשמיע דברים, ולכן עד לרגע הזה קשה לי להשלים עם הפתאומיות הזאת, כי השיחות האלה של אחת לחודש, אחת לשבוע, אחת לשבועיים יחסרו לי מאד.

2633: בהן אפשר היה להתנתק כמעט מכל עניין וקצת להתרומם לתחומים ולראייה הרבה יותר רחבה ועמוקה של מה שמתרחש.

2633: יהי זכרו ברוך.

אלי גולדשמידט: השר לשעבר משה נסים.

אלי גולדשמידט: משה נסים: על בצלאל בן אורי בן חור נאמר "ואמלא אותו רוח אלוהים בחכמה ובתבונה ובדעת ובכל מלאכה".

אלי גולדשמידט: כשמתבוננים על אישיותו של רב אברום, אי אפשר שלא לקבוע את הדברים האלה גם על אישיותו ותכונותיו.

אלי גולדשמידט: חוכמה הכל יודעים – כבר נאמרו הדברים – אבל הייתי רק מוסיף שהחוכמה שלו היתה נסוכה על פניו.

אלי גולדשמידט: רק תחילת חיוך, ומייד הכרת את עומק החוכמה ואת הפיקחות.

אלי גולדשמידט: אבל הוא היה לא רק פיקח, כי יש פיקחים ואינם נבונים ויש נבונים ואינם פיקחים, והוא היה פיקח ונבון וזה חוכמה ובינה.

אלי גולדשמידט: נבון שידע להתיר כל פקק, כל פקעת, בין אם היה צריך להשתמש בחכמתו, בין אם היה צריך להשתמש בבינתו.

אלי גולדשמידט: "ובכל מלאכה" – הוא היה איש המעשה.

אלי גולדשמידט: לא רק גדול בתורה, ואולי לא הכל יודעים, הוא למד הרבה תורה וידע הרבה תורה.

אלי גולדשמידט: הייתי אומר שהיה באמתחתו ידע גדול ומעמיק בתורה, והוא היה מעיין לא רק בתלמוד, אלא גם בפוסקים, דבר שחשוב לציין אותו.

אלי גולדשמידט: הוא לא רק היה גדול בתורה, הוא היה גם איש המעשה.

אלי גולדשמידט: נתקיים בו מה שנאמר בפרקי אבות – אהב את המלאכה, והכל יודעים מה הוא עשה בתחום של המעשה ב"מלאכה", אבל כפי שצוין, היתה בו תכונה נוספת, והיא התכונה של גשר.

אלי גולדשמידט: אני לא מכיר אדם שיותר מרב אברום יכול היה, ואמנם גם שימש, גשר בין חרדים, דתיים וחילוניים.

אלי גולדשמידט: גם לא היה אדם שמקובל על כלל האוכלוסייה, על מגוון האוכלוסייה כמו אברהם שפירא.

אלי גולדשמידט: כפי ששמעון פרס ציין, אהבת הבריות היתה ממנו ואילך, ולכן הואיל ודבריו היו בחן, בטעם, בחיוך וביכולת השפעה בלתי נדלית, יכול היה גם להגיע לתוצאות.

אלי גולדשמידט: בניית גשר כזה היתה כל כך חשובה, ועודנה חשובה, וחסרונו של אברהם שפירא בתחום הזה ניכר ויוכר.

אלי גולדשמידט: אינני רוצה להאריך.

אלי גולדשמידט: נאמר כבר הרבה ממה שראוי היה להשמיע על אברהם שפירא, אבל אנחנו נוהגים לומר כשאדם הולך לעולמו "חבל על דאבדין ולא משתכחין".

אלי גולדשמידט: זאת אמת, חבל על דאבדין לכולנו, ואין צורך לומר זאת למשפחה שכל כך אהב, העריץ, העניק ותרם וגם היא השיבה לו כגמולו; לא רק למשפחתו, לא רק לציבור החרדי, אלא לכלל האוכלוסייה בישראל.

אלי גולדשמידט: הוא דמות שהיא ממש היתה ראויה להערצה על היקפה ועל הגוונים הרחבים שהיו בה.

אלי גולדשמידט: ומוסיפים ואומרים: מי ייתן לנו תמורתו?

אלי גולדשמידט: מי ייתן חליפתו?

אלי גולדשמידט: וזוהי שאלה שאני מציב אותה.

אלי גולדשמידט: נתנחם בזכרו הטוב ובהשראה שהוא העניק.

אלי גולדשמידט: כאשר נזכור אותו, נשתדל ללכת לפי מידותיו.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת הרב פרוש.

מאיר פרוש: ברשות האלמנה, בני המשפחה, אורחים.

מאיר פרוש: בפרשת השבוע שנקרא, פרשת מסעי כתוב "ויכתוב משה את מוצאיהם למסעיהם על פי ה' ואלה מסעיהם למוצאיהם".

מאיר פרוש: משה רבנו נצטווה לכתוב בתורה את תחנות היציאה ואת התחנות שבהן בני ישראל חנו במדבר.

מאיר פרוש: הסביר פעם אחד האדמו"רים את הפירוש לפסוק שכאשר אנחנו פותחים בתהלים אנחנו אומרים "אשרי תמימי-דרך", אשרי האדם שהוא תמים גם בדרך.

מאיר פרוש: בדרך כלל כאשר אדם נמצא בבית, בקרב מכריו, קרוביו וידידיו הוא נוהג מנהגים כמו שהוא ראה אצל אביו, אצל הסבא ואצל המשפחה.

מאיר פרוש: אשרי תמימי אלה שנמצאים בדרך והם ממשיכים ותמימים במעשיהם כמו שנוהגים בבית.

מאיר פרוש: רב אברום שפירא זכרונו לברכה היה יהודי מבית חסידי צ'ורטקוב והסתובב בתל אביב באותו בית כנסת.

מאיר פרוש: לא היה כל פלא שהוא לא ייראה כך, אבל החידוש הוא – וזה מה שהפסוק אומר על בני ישראל כאשר הם נעו במדבר, שבכל מקום גם בדרך הם נהגו כמו שהם נהגו בסביבה הקרובה שלהם.

מאיר פרוש: אברום היה איש העולם.

מאיר פרוש: איש עסקים מצליח שהעסקים שלו הצליחו, כלכלן מוצלח ומצליח.

מאיר פרוש: הוא נדד הרבה ברחבי תבל, אבל לא רק בבית הוא היה אברום שפירא שהכרנו אותו עם אורח החיים החרדי, אלא גם בדרכים.

מאיר פרוש: אולי היו תקופות שהוא היה בדרכים יותר מאשר בבית, אבל תמיד הוא שמר על אורח החיים היהודי החסידי עם התפילות, ושמר מכל משמר על כל תג ועל כל מנהג, קידש שם שמים ברבים ובניכר.

מאיר פרוש: כאשר הוא נשלח לכנסת בתשמ"א ב-1981, הוא הביא לפה כמו שנאמר קודם, סגנון חדש, סגנון לבבי עם כל הלב, סגנון עם חיוך כובש ומלטף בלי קריצות.

מאיר פרוש: תפקיד של נציג חרדי בבית הזה הוא לא קל.

מאיר פרוש: יש לי הרבה מאבקים שהציבור לא מבין אותם - אם זה נושא של שבת - והוא נדרש על ידי האדמו"ר ב"לב שמחה" בנושא ההפלות, והוא עשה את זה עם החיוך הלבבי ועם הלב הכובש.

מאיר פרוש: הוא עשה את זה תמיד בסגנון המיוחד, החדש והשונה שהוא הכניס לפה.

מאיר פרוש: גם בשאלות התקצוב למוסדות התורה והחינוך זכויות רבות יש לרב אברום שפירא בסגנון החדש והשונה שהוא הכניס לכותלי הבית הזה.

מאיר פרוש: בחדר הזה יכולים להעיד עליו.

מאיר פרוש: יש לו זכויות רבות, ועומדות לו הרבה זכויות, אבל יותר מכל, הקרובים אליו יודעים את מה שהוא אמר תמיד – חלקו מכל עמלו זה המשפחה, האישה והילדים.

מאיר פרוש: למרות זכויותיו ופעולותיו הרבות והברוכות, הוא התגאה תמיד בדור היפה שהוא זכה להקים עם רעייתו שהיא בת קדושים.

מאיר פרוש: בניו, בנותיו, חתניו, כלותיו ונכדיו וניניו כולם ממשיכים בדרך התורה והחסידות.

מאיר פרוש: יהי זכרו ברוך.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

אלי גולדשמידט: השר לשעבר יורם ארידור.

אלי גולדשמידט: אנחנו נאפשר לאחר מכן לרב לורינץ, לשר לשעבר צדוק ולנגיד מנדלבום לדבר.

אלי גולדשמידט: יורם ארידור: הגברת שפירא והמשפחה, שני עולמות הם כאילו מנוגדים זה לעומת זה: העולם הדתי, עולם של אמונה וקדושה, תפילה ומצוות, ולעומתו כאילו העולם החילוני, עולם של ימי המעשה; עולם של קודש כנגד עולם של חול, עולם של שבת לעומת ששת ימי החולין.

אלי גולדשמידט: אבל כפי שהימים מצטרפים לאחדות אחת, אין ימי חולין אם אין גם שבת, ואין שבת אם אין ימי חולין.

אלי גולדשמידט: אין שבוע בלי שבת ואין שבוע בלי ששת ימי חול.

אלי גולדשמידט: כך נפגשים שני העולמות האלה, הדתי והחילוני, הקודש והחול, והם נפגשו בדמותו של אברהם שפירא זכר צדיק לברכה.

אלי גולדשמידט: היה אברהם שפירא נצר לרבנים, רב ואיש תורה ותלמיד חכם בעצמו שלמד ולימד.

אלי גולדשמידט: היה אברהם שפירא איש הפוליטיקה, ושני העולמות האלה, הקודש והחול, נפגשו בדמותו.

אלי גולדשמידט: כיבוד האדם ואהבת ישראל וארץ ישראל, אשר אמון היה עליה במצוות הדת, חלחלו לפוליטיקה, אך גם בדרך הנגדית, הפוליטיקה אשר בה שפירא היה מעורה נתנה לו להבין מה אפשר ומה אי אפשר להשיג למען הדת.

אלי גולדשמידט: האבל שלכם, גברת שפירא והמשפחה, על הסתלקותו של אברהם שפירא זכר צדיק לברכה הוא גם אבלנו.

אלי גולדשמידט: הכרתיו זה כשני עשורי שנים מראשית דרכו בכנסת ובפוליטיקה.

אלי גולדשמידט: הוא היה פוליטיקאי מיוחד במינו ובסוגו.

אלי גולדשמידט: הוא כיבד את הזולת בעל הדעה השונה וחיפש יגע אף מצא, לא את ההתנצחות נושאת הכותרות, אלא את ההבנה ההדדית נושאת התוצאות.

אלי גולדשמידט: חכמתו אפשרה לו מייד עם היבחרו לכנסת להיהפך לאחד מחברי הכנסת הבולטים.

אלי גולדשמידט: הוא למד כל נושא, וכאשר דיבר, עשה זאת מתוך ידע עמוק.

אלי גולדשמידט: לדבריו שהיו משולבים בדברי תורה, חוכמה והומור, הכל האזינו ברוב קשב.

אלי גולדשמידט: הוא ידע לשבות את לבותיהם גם של אלה שלא היו שותפים להשקפותיו, ובמקרים רבים, בסגנונו המלבב, בהגיון שבנימוקיו, הצליח גם לשכנע.

אלי גולדשמידט: כך הוא שירת בתבונה ובכשרון את שולחיו ואת בוחריו ותרם לאווירה של שיתוף פעולה ואהבת ישראל.

אלי גולדשמידט: משולב באברהם הפוליטיקאי היה אברהם האדם.

אלי גולדשמידט: הוא היה אדם אוהב אדם ורודף צדק.

אלי גולדשמידט: בכל פעולותיו ודבריו בלטו הצד האנושי, הדאגה לזולת, הדאגה שייעשה צדק.

אלי גולדשמידט: אם חש שצריך ואפשר לעזור לזולת, יהיה מי שיהיה, ראה בכך מצווה המוטלת עליו, ובעשותו כך לא ציפה לתמורה כלשהי, לא בתחום האישי ולא בכל תחום אחר.

אלי גולדשמידט: זה היה טיבו של אברהם שפירא.

אלי גולדשמידט: הכרתיו בעת היותי בתפקיד ממשלתי, ושיתוף הפעולה בינינו, גם כשנחלקנו לפעמים, היה תמיד ללא דופי ומתוך הבנת הזולת.

אלי גולדשמידט: מעולם לא איים, גם כאשר בקולות סיעתו היה תלוי עתיד הממשלה.

אלי גולדשמידט: תמיד שאף להשגת האפשרי תוך רצון שהצד השני לא יחוש כאילו הוא נלחץ, ובגמר המשא ומתן מילה שלו היתה הבטחה, והבטחה שלו היתה כמו הסכם כתוב וחתום, והסכמים הוא קיים ויותר מכך, הוא דאג שגם אחרים יקיימו.

אלי גולדשמידט: לא, הוא לא היה מנכ"ל המדינה, והוא גם לא התיימר להיות.

אלי גולדשמידט: הוא היה בלשון ימינו המגשר של הכנסת, המפשר שלה.

אלי גולדשמידט: היתה לו השפעה רבה בכוח אישיותו מעבר לכוחה הפרלמנטרי של סיעתו, ומעבר לתפקידים הפורמליים שמילא כראש הקואליציה או כיושב ראש ועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: כך, מעבר לתפקידים הפורמליים הוא היה כוח בולט בכנסת, מה שאפשר לקרוא "כוח אברהם שפירא".

אלי גולדשמידט: אברהם היה אחד החברים הכי טובים שלי בעת היותי פעיל בכנסת ובפוליטיקה הישראלית, ונשאר אחד החברים הכי טובים שלי ושל רעייתי, גם אחרי שעזבתי את הבימה הציבורית.

אלי גולדשמידט: שום דבר לא נשתנה ביחסינו.

אלי גולדשמידט: כל 20 השנים האלה הוא היה חבר ונשאר חבר, עם הפוליטיקה ובלעדיה, ומאז היכרותנו הראשונית ועד יום הסתלקותו.

אלי גולדשמידט: כאמור בפרקי אבות, אהבה התלויה בדבר אינה מתקיימת, ואהבה שאינה תלויה בדבר מתקיימת.

אלי גולדשמידט: היתה בינינו אהבה שאינה תלויה בדבר, ואהבה כזו מתקיימת.

אלי גולדשמידט: זכינו לכך, ועוד יותר זכיתם אתם בני משפחתו.

אלי גולדשמידט: ראינו מקרוב את יחסו המכבד את הזולת, וראינו גם את היחסים בתוך המשפחה ואת הכבוד והחיבה ההדדיים שבקרבם.

אלי גולדשמידט: זו היתה זכות גדולה לכם ולו.

אלי גולדשמידט: צר לכולנו על האבדה הגדולה.

אלי גולדשמידט: באתי לומר דברים אלה למען יידעו כי אברהם שפירא היה מושא להערכה ולחיבה מצד רבים מאד, וגם מצד רעייתי ומצדי.

אלי גולדשמידט: יהי רצון ויהיו דברים אלה קצת נחמה עבורך, גברת שפירא היקרה, ועבור יתר בני המשפחה.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

אלי גולדשמידט: הרב לורינץ, בבקשה.

2431: כבוד היושב ראש, ידידיי, משפחת שפירא והמשפחה המורחבת, כל אלה שבאו לכבד את זכרו.

2431: כל אלה שלפניי הזכירו ראשית כל את חכמתו של הרב שפירא, ובצדק, כי חז"ל קובעים שהקדוש ברוך הוא הוריד גימ"ל מתנות לעולם, והמתנה החשובה והראשונה זאת חוכמה.

2431: למי שיש חוכמה ומנצל את החוכמה לכיוון הנכון, יכול לשלוט ולהשפיע על כל העולם.

2431: אברהם שפירא ניצל את החוכמה שלו, ראשית כל, כדי ללמוד את תורתנו הקדושה.

2431: הוא היה תלמיד חכם מובהק.

2431: הוא ניצל את החוכמה שלו במישור הכלכלי.

2431: הוא ניצל את החוכמה שלו במישור הפוליטי, וניצל את החוכמה שלו כדי לעזור לכל אדם ולתת לו עצה טובה.

2431: זה מה שנוגע לחוכמה לראש, אבל אחרי הראש בא אולי עוד לפני כן הלב.

2431: לאברהם שפירא היה לב גדול, לב רחב, לפי לשון רבי יוחנן בן זכאי לב טוב; כי בלב טוב, אמר רבי יוחנן בן זכאי, נכלל כל דבר טוב.

2431: אזכיר איך אני זכיתי להיכרות עם אברהם שפירא.

2431: בלילה אחד מאוחר סמוך לשעה 12:00 בלילה מצלצל אצלי הטלפון ובו נאמר לי: כאן מדבר אברהם יוסף שפירא, אתה לא מכיר אותי, אבל אני מכיר אותך ואני יודע שיש לך עגמת נפש; ברצוני לבוא אליך, אם אתה תסכים, כי נדמה לי שאני יכול לעזור לך.

2431: הוא לא מכיר אותי, אבל הוא מגיע בשעה 1:00 כי יש לו רצון.

2431: בעלי מוסר אומרים להשתתף בצערו של חברו של הזולת דרוש להיות אדם גדול, אבל לשמוח בשמחתו של חברו לא מספיק להיות גם אדם גדול, צריך להיות מלאך.

2431: אני יכול לקבוע שאברהם שפירא ידע להשתתף באמת בצערו של חברו ולשמוח באמת בשמחתו של חברו, ולא כמו רוב בני האדם היום שמקיימים את ההפך – שמחים בצערו של חברו ומצטערים בשמחתו.

2431: עוד דבר שאכן מיוחד בו: התורה מזכירה "ונח מצא חן".

2431: זה משהו שהתורה מזכירה בתור דבר מיוחד.

2431: אנחנו מתפללים "ומצא-חן ושכל טוב בעיני אלוהים ואדם".

2431: היה לו חן מיוחד, והוא ידע לנצל את החן שלו לדברים טובים.

2431: הזכירו את ההומור שלו.

2431: למה נועד ההומור שלו בכל המצבים הקשים?

2431: כדי להשרות השראה טובה על הסביבה שלו, זה היה חסד.

2431: שמא יחשוב מישהו שתמיד היה לו טוב על הלב, ולכן ראו תמיד בת צחוק על הפנים שלו.

2431: אני יודע אולי רק מקצת מהצרות, היגון והאנחות שלו.

2431: המשפחה יודעת הרבה יותר, ואני כבר לא מדבר על ימי המחלה, אבל הוא קיים את מה שכתוב בחובת הלבבות: צהלתו על פניו ויגונו בלבו, כי זאת דרכו של בעל חסד, להשרות השראה טובה כדי שירגישו טוב בקרבה שלו, ולכן האכסניה שלו נהפכה למקום של כולם ומכל הסביבה.

2431: הדבר האחרון שאני רוצה להזכיר הוא שהוא היה אוהב שלום ורודף שלום.

2431: הוא שנא את המחלוקת.

2431: הגאון מוילנא אומר שהשטן הגדול ביותר שיש בין בני אדם זאת לא תאוות ממון ולא תאוות הכבוד, אלא המחלוקת.

2431: אי אפשר להבין את זה, אבל השטן מרקד בינינו, ואנחנו רואים את התאווה המשונה הזאת יום יום.

2431: אברהם שפירא שנא שנאה בלתי מתפשרת את המחלוקת, ותרם לעשות שלום בין אדם לחברו, בין פוליטיקאים, בין סיעות ובין כולם.

2431: ומשפט מסכם אחד – לאברהם שפירא היה ראש ברזל, לב טוב, כולו חן ואהבת שלום.

2431: על אישיות שכזאת אומרים חז"ל "וי על האי שופרא דבלי בעפרא".

2431: יהי זכרו ברוך.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

אלי גולדשמידט: פרופסור מנדלבום.

אלי גולדשמידט: משה מנדלבום: גברת שפירא הנכבדה, משפחת האישה והבנים והבנות.

אלי גולדשמידט: קשה מאד להספיד את הרב שפירא.

אלי גולדשמידט: הוא נראה לי עדיין קיים ופעיל, ולחשוב פתאום שצריך להספיד אותו.

אלי גולדשמידט: ..

אלי גולדשמידט: אנחנו ככלכלנים יודעים שדבר שנמצא במחסור – מחירו וערכו גבוהים מאד.

אלי גולדשמידט: התכונות הבסיסיות שנאמרו פה: גשר, אהבת הבריות, אפשרות להידבר עם כל החוגים, הם דבר שכמעט לא קיים היום.

אלי גולדשמידט: הן הופכות אותו לאדם יקר-המציאות, בכל המערכות, ובעיקר במערכת הכלכלית שאני הכרתי בישראל.

אלי גולדשמידט: עברתי אתו תקופות שונות.

אלי גולדשמידט: הכרתי אותו בפעם הראשונה אצל פנחס ספיר, כשספיר ראה בו הכלי המרכזי לדעת מה קיים באזורי הפיתוח, מה איננו; ואם היה צריך לבצע איזו משימה, הוא עמד הראשון לבצע אותה.

אלי גולדשמידט: ביקרתי כמה פעמים במפעלים שלו.

אלי גולדשמידט: אני יכול לומר שהוא לא היה מנהל המפעל.

אלי גולדשמידט: הוא היה האבא של העובדים.

אלי גולדשמידט: לא ראיתי אף פעם יחס כמו שהיה בינו לבין העובדים במקומות אחרים.

אלי גולדשמידט: הוא ידע איזה בעיות יש לכל עובד, מה כואב לו, והיה תמיד בא לדווח למנהל בכל שמחה של העובד.

אלי גולדשמידט: הוא היה האבא של כולם.

אלי גולדשמידט: לכן מאד כאב לי כשאחר כך היתה הסתבכות במפעל הזה, שלדעתי, לא היתה באשמתו, אלא בגלל שינוי המדיניות הכלכלית הכוללת, מדיניות של ליברליזציה ופתיחת ייבוא - שהיא בעייתית עבור הרבה מפעלים שהוקמו בארץ - כדי למצוא פתרון תעסוקה לטווח קצר, כאשר בטווח ארוך כמובן שיצרה בעיות.

אלי גולדשמידט: אבל בעיקר ראיתי אותו בתקופה שגם לי היתה קשה וגם לו היתה קשה, בתקופה שאני הייתי נגיד בנק ישראל והוא היה יושב ראש הוועדה המייעצת.

אלי גולדשמידט: נגיד בנק ישראל זקוק תמיד לשיתוף פעולה של כל הגורמים, בעיקר באותה תקופה שאפשר היה להשיג אותם במידה רבה בעזרתו, מכיוון שאנחנו חיפשנו תמיד קשרים.

אלי גולדשמידט: היו צריכות להיות החלטות מאד קשות.

אלי גולדשמידט: כדי שהן יתבצעו, הממשלה היתה צריכה להחליט עליהן, ועדת הכספים היתה צריכה להחליט עליהן והבנקאות היתה צריכה להסכים עליהן; והוא שימש גשר לתכנית הגדולה שבסיכומו של דבר נעשתה ב-1985 ושינתה את פני המדינה.

אלי גולדשמידט: אנחנו יודעים היום שיש לנו משק משגשג, משק פורח, משק שכל העולם מתקנא בו, משק שיש בו פריחה של תעשיות עתירות מדע וכל המערכות שכולנו מתגאים בהן, כאשר השורשים נוצרו אז בתכנית הייצוב.

אלי גולדשמידט: הוא היה אחד הגורמים המרכזיים להצלחת תכנית הייצוב, מכיוון שהיה לו דבק להפעלה כשהוא מפעיל מערכות, והוא היה - כפי שאמר קודם שמעון פרס – בעד הקמת ממשלת אחדות לאומית.

אלי גולדשמידט: אני יכול לומר ככלכלן שאין דבר יותר חשוב לכלכלה מאשר ממשלה רחבה.

אלי גולדשמידט: אני יכול לומר את זה על סמך מחקרים היסטוריים שנעשו מקום המדינה ועד היום.

אלי גולדשמידט: ממשלת האחדות הלאומית שהיתה בשנת 1951-1952 הביאה לכך שפתאום לא היתה במשק אינפלציה והוא קלט עולים וצמח.

אלי גולדשמידט: אותו דבר ב-1985.

אלי גולדשמידט: אילולא ממשלת האחדות לא היינו מגיעים למצב שיש תכנית ייצוב, כשמאז המשק עוסק בדברים הנכונים – בצמיחה ריאלית, ביצירת מקורות תעסוקה, בהשקעות חיצוניות, בגלובליזציה של המשק.

אלי גולדשמידט: הכל התחיל שם.

אלי גולדשמידט: אנחנו רואים היום הרבה עלים, אבל יש לו מקום שמור ומקום כבוד בתוך השורשים האלה, וכולנו צריכים להכיר טובה לפועלו האדיר למען כלכלת ישראל.

אלי גולדשמידט: אני יכול בזאת רק לנחם את המשפחה שלא רק הדברים הקונקרטיים שאתם רואים בוודאי מנציחים את זכרו, אלא הצמיחה של כלכלת ישראל חבה לו חוב של כבוד ושל תודה בכל התקופות.

אלי גולדשמידט: קודם כל אני רוצה להודות לכל החברים שדיברו בשבחו של הרב שפירא.

רוני מילוא: גם לאלה שלא דיברו.

רוני מילוא: אני עבדתי עם אברהם שפירא כשהוא היה יושב ראש קואליציה.

רוני מילוא: פעם הייתי ממלא מקומו, ואחר כך כראש עיריית תל אביב-יפו היה לי קשר רצוף אתו בכל בעיה שהתעוררה לגבי איזושהי מחלוקת בעיר בין דתיים לחילוניים.

רוני מילוא: הוא תמיד היה מתערב ופותר בעיות.

רוני מילוא: אני אהבתי מאד את אברהם שפירא כבן אדם.

רוני מילוא: דיבר עליו קודם שלמה לורינץ.

רוני מילוא: אנחנו עבדנו אז באותה תקופה יחד.

רוני מילוא: היתה אווירה שונה.

רוני מילוא: היה מצב שונה, מתוך הרצון שלו להביא לאחדות ולאהבה בין אנשים.

רוני מילוא: אני תמיד אזכור אותו כאיש טוב, כאיש עם חיוך, כאיש אוהב את הטוב ואת היפה שבחיים.

רוני מילוא: לבד מכל התרומות שציינו פה לכלכלה, אני זוכר אותו כיושב ראש ועדת הכספים, במיוחד כיושב ראש קואליציה, כי אנחנו יודעים שלהחזיק קואליציות זה לא תענוג גדול.

רוני מילוא: רק עם החיוך שלו והיכולת לגשר ולחבר, הוא עשה את העבודה כל כך יפה.

רוני מילוא: הרגשתי צורך לומר את הדברים, למרות שלא תכננתי.

אלי גולדשמידט: כנראה שהדברים הלא מתוכננים יוצאים הכי טוב.

אלי גולדשמידט: אני מנסה לומר שהדברים שנאמרו פה לא היו בבחינת מצוות אנשים מלומדה, אלא דברים שיצאו מהלב ונכנסו אל הלב.

אלי גולדשמידט: אני כנראה צעיר מדי בפוליטיקה ולא זכיתי לעבוד עם רב אברום, למעט התקופה הקצרה שציינתי אותה קודם בתחילת הדברים.

אלי גולדשמידט: אני הכרתי את רב אברום דרך מסך הטלוויזיה בתור אדם שעדיין לא היה פוליטיקאי, ואין ספק שדמותו הכריזמטית עברה דרך המסך והשפיעה רבות.

אלי גולדשמידט: אני רוצה רק להגיד דבר אחד לגבי מה שקרה אחריו בכנסת, בוועדה ובכל מה שקשור לכך, ואני מקווה שגם נמשך היום.

אלי גולדשמידט: לדעתי, יש לו הרבה הרבה זכויות בכך, וזה הניסיון לבנות את אותו גשר שהוא כל כך חשוב בין חלקי החברה הישראלית, ובראש ובראשונה היחס והקשר בין הציבור החרדי, הציבור הדתי והציבור החילוני.

אלי גולדשמידט: אני בכל אופן מבחינה זו מנסה מאד יחד עם חבריי פה בוועדה לקיים את הצוואה הזו.

אלי גולדשמידט: למרות התדמית של ההתנגשויות הנוראיות שיש פה בבית הזה בין הצדדים השונים של המפה הפוליטית – ויש פה ימים לא קלים בוועדה, כמו תמיד בוועדת הכספים – נדמה לי שהמחלוקת הזו לא קיימת, ואם היא קיימת היא קיימת לשם שמים.

אלי גולדשמידט: אנחנו משתדלים מאד מאד לנהוג איש ברעהו בכבוד רב.

אלי גולדשמידט: רק לאחרונה קיימנו סיור במוסדות התורה, כשאירחו אותנו חברי הכנסת פרוש, גפני וליצמן.

אלי גולדשמידט: היה סיור מאד מעניין, שלקחו בו חלק כמה אנשים מאד מעניינים בהקשר של הציבור החרדי.

אלי גולדשמידט: ראיתי דברים מאד מעניינים לגבי ההתייחסות של חברי כנסת שנחשבים חילוניים גמורים, כשהם הסתובבו במהלך סיור בישיבת מיר ובמקומות אחרים וכיצד הם הגיבו.

אלי גולדשמידט: אני חושב שאנחנו עושים יותר ויותר לקירוב לבבות, מבלי לוותר כל אחד על עמדות היסוד שלו ועל השקפות העולם שלו.

אלי גולדשמידט: השקפת עולם זה דבר ראוי.

אלי גולדשמידט: מחלוקת לשם מחלוקת היא דבר מגונה.

אלי גולדשמידט: אני חושב שאת הדבר הזה אנחנו חייבים לשמור.

אלי גולדשמידט: אני בזה רוצה לסיים את ישיבת האבל, ולומר שאנחנו מאד מאד משתתפים בצער המשפחה.

אלי גולדשמידט: אנחנו מקווים שלא תדעו עוד צער ודאבה.

אלי גולדשמידט: ננצור את זכרו של רב אברום בלבנו תמיד.

אלי גולדשמידט: תודה רבה לכם.

אלי גולדשמידט: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.