ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 142, 2000-07-03 09:30

אלי גולדשמידט: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים, אנחנו מקיימים את הישיבה השנייה בנושא מחירי המים לחקלאות והפיצוי בגין הקיצוץ במכסות.

אלי גולדשמידט: למרות שהתקשורת הציגה את הישיבה הקודמת כישיבה שבה הוחלט לדחות את הפנייה בקשר להעלאת מחירי המים, אני רוצה להביא דברים על דיוקם.

אלי גולדשמידט: בישיבה הקודמת לא הוחלט דבר למעט הבקשה שלי כיושב ראש הוועדה, לקיים את הישיבה הבאה בנוכחות שר האוצר ושר החקלאות.

אלי גולדשמידט: זה הדיון היום, זה לקח קצת זמן בגלל בעיות של תיאום מול השרים, והישיבה מתקיימת היום, לצערי בהיעדרו של שר החקלאות מסיבות שאינן קשורות לעניין, כנראה ששר החקלאות כרגע הוא ראש הממשלה ואני לא בטוח שהיה לו זמן להגיע הנה.

אלי גולדשמידט: אני רואה את יוסי ישי, מנכ"ל משרד החקלאות כמי שלצורך העניין ממלא את מקום שר החקלאות.

אלי גולדשמידט: נקודה שעלתה בעיתונות בשבועות האחרונים הייתה, "שבכנסת קיימת תופעה פראית שצריך לשרש אותה, התופעה של הלובי החקלאי הנוראי", שמורכב מאנשים שכל חטאם, שהם או חברי קיבוצים או חברי מושבים.

אלי גולדשמידט: עצם העובדה הזאת פוסלת אותם מלעסוק בנושאים שקשורים באינטרסים לאומיים כמו למשל מה יקרה עם קרקעות הנגב, האם הן תהיינה מיובשות או שיהיו עליהן גידולים חקלאיים, גישה שבעצם אומרת, שמי שחי באזור קו העימות בצפון אסור לו לשרת את האינטרס של המדינה בצפון הארץ כיוון שהוא תושב הצפון ואז הוא נגוע בניגוד עניינים.

אלי גולדשמידט: גישה שאומרת לחבר כנסת חרדי, שלא יעסוק אף פעם בעניינים שקשורים למגזר שממנו הוא בא, גישה שאומרת למי שבא מהנגב, שלא יעסוק חלילה בענייני הנגב כי הרי הוא מהנגב וזה ניגוד עניינים, גישה שלדעתי פשוט הורסת עד היסוד את כל הבסיס הדמוקרטי של כנסת, שמייצגת בתוכה גופים שונים, ציבור שונה במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: למרות שפניתי בעניין הזה כבר בתחילת השנה ליועץ המשפטי של הכנסת וליועצת המשפטית של הוועדה, ביקשתי מהיועצת המשפטית של הוועדה לבדוק את הנושא פעם נוספת וקיבלנו ממנה חוות דעת משפטית, אבקש ממנה לומר לנו, מה יש בחוות הדעת המשפטית שלה לגבי הסוגייה לכאורה של קיום פסול בכך שנציגי חברי קיבוצים וחברי מושבים עוסקים בכנסת בנושאים חקלאיים.

אלי גולדשמידט: אני מבקש קודם מהיועצת המשפטית, אנה שניידר, לומר מילה בעניין ולאחר מכן נמשיך.

אנה שניידר: הגשתי חוות דעת בכתב ובקיצור נמרץ אני יכולה לומר, שהנושא נדון בזמנו בוועדת האתיקה של הכנסת ויצאו כללים.

אנה שניידר: אחד הכללים אומר מהו ניגוד עניינים וישנה הגדרה לכך לגבי חבר כנסת, כאשר מועט בה באופן מפורש נושא של ייצוג מגזר משקי מסוים.

אנה שניידר: פירושו של דבר, שחבר כנסת שמייצג מגזר משקי מסוים, לא נחשב כבעל ניגוד עניינים כאשר הוא מטפל בנושא הזה כי זאת בדיוק הסיבה שבגללה הוא נבחר לכנסת ואי אפשר לומר, שאם הוא מייצג את האינטרס שבגללו הוא נבחר לכנסת יש לו ניגוד עניינים.

אנה שניידר: ניתן לקרוא זאת בחוות הדעת שלי ביתר פירוט.

אנה שניידר: השורה התחתונה היא, שאני לא רואה שום פסול בכך, שחברי כנסת שהם מהמגזר החקלאי יטפלו בנושא מחירי המים.

אלי גולדשמידט: אגב, את חוות הדעת הזאת הפצתי כולל לכמה עיתונאים שטענו אחרת, כמובן שלא ראיתי שום פרסום אצל אותם עיתונאים כי זה כנראה הפריע להם בטיעון שהם טענו קודם לכן.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לומר מילה נוספת, בשבועות האחרונים התקיים מסע הכפשה, יש מילה יותר קשה מהכפשה, אני החלטתי שלא להשתמש בה כדי לא לגרום להקצנה, אבל בהחלט מסע הכפשה מאוד מתוכנן עם גורמים מוסדיים שעומדים מאחוריו, מסע הכפשה שכל כולו להראות שהמחסור במים היום במדינת ישראל נוצר באשמתם של החקלאים.

אלי גולדשמידט: במילים אחרות, העובדה שלפני עשר שנים לא הקימו מפעלי טיהור מים כדי להפנות מאות מיליוני קוב של מים שפירים מהחקלאות למגזר העירוני ובצורה כזאת לפנות מים שפירים לטובת המגזר העירוני ולהשתמש במים מטוהרים, את זה כמובן אף אחד לא אומר.

אלי גולדשמידט: אף אחד לא כותב על כך, שהייתה אפשרות לבצע התפלה של מים מליחים, מי ים.

אלי גולדשמידט: יש תחושה שגורמים ממסדיים חיכו לרגע הזה שתהיה בצורת, שיהיה מצב קשה וחרדה לגבי מים.

אלי גולדשמידט: לכל אורך ההיסטוריה למדו, שעל בסיס של חרדות קל מאוד להכפיש ציבור קטן ולהפוך אותו לאשם באותן חרדות.

אלי גולדשמידט: עושים את זה היום לחקלאים בגדול בהרבה מאוד מקומות.

אלי גולדשמידט: יש לי תחושה נוספת, שמישהו תכנן את הרגע הזה כדי לסמן את הרגע כרגע של סיום מינהל החקלאות במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: בפגישה אישית שהייתה לי עם שר האוצר, אמרתי לו, שנדמה לי, שכל תפיסת החקלאות בהתיישבות והפיכת הארץ המדברית הזאת לארץ פורחת, נוצרה בימיו של החותן שלו, של האבא של אשתו, שבנה את המוביל הארצי שהוביל את המים מהצפון לנגב.

אלי גולדשמידט: אבל כנראה שלוי אשכול כבר מחוץ לאופנה ובן גוריון מחוץ לאופנה, האופנה היום היא אופנה אחרת.

אלי גולדשמידט: אני חוזר לעניין שפתחתי בו בהתחלה, למרות כל מה שאמרתי בהתחלה ולמרות חוות הדעת המשפטית של הגברת אנה שניידר, שמכשירה לחלוטין את הזכות שלי ושל חבריי להשתתף בדיון הזה, ואת הזכות שלי לנהל את ועדת הכספים בנושא הזה למרות חטאי הנורא שאני חבר קיבוץ דגניה א', אני מתנצל בפני כולם על כך שאני חבר קיבוץ, החלטתי, כדי שלא להרבות לעז, שהנושא הזה, הואיל ובאמת ליושב ראש ועדת הכספים ישנה איזה שהיא סמכות עודפת בניהול דיון כזה מעבר לחברותו של חבר כנסת אחר בוועדה, החלטתי שאת הנושא הקונטרוברסלי הזה של מחירי המים בוועדת הכספים ינהל חבר כנסת שאיננו נמנה על המגזר ההתיישבותי, וביקשתי מחבר הכנסת שירי ויצמן להחליף אותי.

אלי גולדשמידט: בבקשה.

ויצמן שירי: בוקר טוב לכולם, בדיון הקודם דיבר דוד מילגרום בעניין, הפעם נתבקשנו שיופיע בפני הוועדה שר האוצר.

ויצמן שירי: שר האוצר יעלה את טענותיו, מדוע הוא חושב שצריך לקצץ במכסות המים תוך כדי העלאת מחירי המים כנראה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לומר כמה מילים כלליות לפני שאגיע להצעה הספציפית שעליה אנחנו מתדיינים.

אברהם-בייגה שוחט: יש משפט ידוע, שכשיש שעורים בבית אין מריבות בבית, וכשאין שעורים בבית יש מריבות בבית.

אברהם-בייגה שוחט: כשיש מים בצינורות והאקוופרים מלאים והכינרת מלאה, החיים יותר פשוטים, אבל כאשר מסתכלים על משק המים ורואים את הגרפים למיניהם שמציגים נציבות המים, מקורות או אגף התקציבים, כל אחד מבין שיש לנו בעיה קשה מאוד ממדרגה ראשונה בנושא של מים במדינת ישראל, של צריכת המים ושל יעדי צריכת המים.

אברהם-בייגה שוחט: הבעיה היא לא בעיה אידיאולוגית האם מישהו אוהב את החקלאים או לא אוהב את החקלאים, הבעיה היא, שישנה מציאות מסוימת עם כמות מסוימת של מים עם צרכים מסוימים, וכשהדברים לא נפגשים אחד עם השני צריך לקבל החלטות.

אברהם-בייגה שוחט: אני מסתייג מההתנפלות על החקלאים וטענת הדופי והאמירה שרק בגלל החקלאים יש חוסר במים, יש גם תרומה לחקלאים, יש תרומה להרבה גופים אחרים בתוך העניין.

אברהם-בייגה שוחט: שאל יושב ראש הוועדה, למה זורמים 100 מיליון קוב מים מטוהרים והם לא מחוברים לצרכנים?

אברהם-בייגה שוחט: זאת שאלה טובה שאין עליה תשובה.

אברהם-בייגה שוחט: ישנו מכלול גדול של גורמים הכלולים במשבר המים הנוכחי, בנוסף כמובן, השמיים שלא נתנו לנו מים בצורה מתקבלת על הדעת בשנים האחרונות ולא הצלחנו למלא את הכינרת וגם לא את האקוויפרים.

אברהם-בייגה שוחט: נדמה לי שהשנה האחרונה בה הכינרת גלשה זה היה בשנת 1992, האקוויפרים היו מלאים וכולנו חשבנו שאנחנו חיים בגן עדן מבחינת כמויות המים, מטבע הדברים גם התצרוכת עלתה.

אברהם-בייגה שוחט: כשנכנסתי לתפקיד ב-1992, היה צריך לתת רשת ביטחון לכותנה, סוכם שיעבדו רק עם מים מושביים, אחרי התופעה הזאת הרחיבו את הכותנה ועבדו עם מים מתוקים, כמו שאמרתי, רווח לכולם והשתמשו עם המים גם למטרות מן הסוג הזה.

אברהם-בייגה שוחט: היום את כל הכותנה משקים עם מים מושביים.

אבשלום וילן: משתמע מהדברים שלך, שמגדלים כותנה על מים מתוקים, אבל האמת היא, שאין מים מתוקים בכותנה.

ויצמן שירי: חברים, בואו נסכם שגם אם שר האוצר אומר דברים שלא מוצאים חן בעינכם, לא קוטעים אותו בזכות הדיבור.

ויצמן שירי: אני מודיע לכם, כל מי שיתפרץ לדברים במהלך הדיון, אני אדלג על זכות הדיבור שלו.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מבין את ההתפרצות, בסך הכל אמרתי משהו על התופעה שכאשר יש יותר מים, מטבע הדברים השימושים גדולים יותר, אלה דברים נכונים ואף אחד לא יכול לסתור אותם.

אברהם-בייגה שוחט: לצערי הרב, אנחנו נמצאים בנקודת זמן לא טובה.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מאלה שאומר, שהכל בגלל החקלאות, או הכל בגלל המים המושביים, הכל בגלל הצריכה העירונית או הכל בגלל שלא נעשה מאומה בעניין, אני אומר שכל הדברים מחוברים יחד למערך של החלטות שהביא אותנו למצב שאי אפשר להישאר אדישים כלפיו.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, צריך לטפל בעניין בהיקף הרחב.

אברהם-בייגה שוחט: זה נעשה יחד עם שרים נוספים, השר לתשתיות לאומיות, שר החקלאות, השרה לאיכות הסביבה, ועדת השרים לכלכלה וחלק מהאנשים שנוכחים באולם הזה אשר נכחו בחלק מהדיונים, וקיבלנו החלטה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לומר מילה על ההחלטה שקיבלנו, לאור הפרסומים בעיתונים אתמול שאנחנו לא שותפים להם, דובר על קיצוץ של 75%.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לומר, אנחנו בשלב הזה לא במשחק, זה גם לא תפקידנו וגם לא ידענו על הדיונים האלה.

אברהם-בייגה שוחט: אני יכול לומר שהייתה החלטה של חקלאות, שתהיה מבוססת על 500 מיליון קוב מים מתוקים וחלק מההוצאה של המים המתוקים יהיה במים מושביים שיחזרו לתוך נפח השימוש של החקלאים, כך שבסך הכל הם נמצאים בפחות 100 מיליון קוב מים, אם תעשנה הפעולות שנדרשות.

אברהם-בייגה שוחט: מה קרה?

אברהם-בייגה שוחט: בגלל השנים השחונות, גם לפני שנתיים וגם השנה האחרונה, היה צריך להיעשות קיצוץ, כולם שותפים לדעת שצריך לעשות אותו, אחרת נהיה בקטסטרופה, ולכן הורידו את הכמות האפקטיבית מ-800 מיליון קוב ניצול בשנה שעברה ל-600 מיליון קוב מים, וקיצצו את המכסות כי לא הייתה שום ברירה, אין את המים האלה ואני מניח שאף אחד, כולל החקלאים שיושבים באולם הזה, לא יכולים לומר שאפשר לייצר מים שהם אינם או שאנחנו צריכים עוד 200 מיליון קוב.

אברהם-בייגה שוחט: לכן נעשתה פעולה כהלכה על ידי משרד החקלאות, על ידי נציבות המים, ואחרי ויכוחים על סדרי הפיצוי והקריטריונים לפיצוי ששונו לטובה לעומת מה שהיה בשנה שעברה, שסוכמו ביני ובין שר החקלאות, באנו לוועדה עם החלטה קודמת שלצערי לא התממשה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לומר לכם, שההחלטה על העלאת מחירי המים לחקלאות ב-20% לא נולדה החודש ולא נולדה לפני חודשיים, היא באה לממשלה לאישור בחודש אוגוסט וגם התקבלה בממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: אפשר לחלוק על החלטות ממשלה, זאת לא תורה מסיני, אבל ההחלטה הזאת נולדה עכשיו, רק ששר החקלאות לא הביא את ההחלטה לוועדה במועד.

אברהם-בייגה שוחט: בשלב מסוים קיימנו דיונים אינסופיים על הפיצוי, היה סיכום ביני ובין שר החקלאות שיש לינקצ' בין שני הדברים, הפיצוי ומחירי המים, ולכן זה בא ביחד.

אברהם-בייגה שוחט: אם אתם שואלים אותי, האם צריך להעלות את מחירי המים?

אברהם-בייגה שוחט: חובה להעלות את מחירי הים, חובה להעלות את היטל ההפקה, לא יכול להיות שבמוצר במחסור לא תהיה מגמה של העלאת מחירים.

אברהם-בייגה שוחט: לא יכול להיות, אנחנו מנהלים מערכת אבסורדית שאנחנו לא מטפלים בנושא כראוי.

אברהם-בייגה שוחט: צריך לטפל גם בשאר הדברים, מים מושביים, התפלה, בארות מליחים, כל הנושאים הללו צריכים טיפול, אבל זה אבסורד יוצא מגדר הרגיל, שלפעמים קובע את רמת הביקוש, לא תמיד, אבל משפיע על הביקוש, וזה עניין מחיר המים.

אברהם-בייגה שוחט: כמו כן, תהיה רציונליזציה של השימוש במים בגידולים שבהם אסור לגדל על מים מתוקים.

אברהם-בייגה שוחט: רבותיי, אני לא רוצה להטריד אתכם, אבל יוסי ישי היה בישיבה יחד עם אנשי משרד החקלאות ויחד עם הפרדסנים, מה הם אמרו?

אברהם-בייגה שוחט: הם אמרו, אנחנו מפסידים כסף.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר לכם, 120 מיליון קוב מים הולכים לפרדסנים, שלא מכניסים שום דבר וגורמים להפסד.

אברהם-בייגה שוחט: משרד האוצר עשה הסכם עם יוסי ישי לגבי מגדלי הפרחים בעיקר אבל גם לגבי מגדלי התפוזים, שבהגדרה צורכים מים ומפסידים.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר לכם, הם ימשיכו להפסיד.

אברהם-בייגה שוחט: למה?

אברהם-בייגה שוחט: כששאלתי אותם, למה אתם מפסידים?

אברהם-בייגה שוחט: הם אמרו, בגלל שער החליפין באירופה.

אברהם-בייגה שוחט: מישהו יכול לקבוע מה יהיה שער החליפין בעוד שנה או בעוד שנתיים.

אברהם-בייגה שוחט: הם אמרו, יש עוד סיבה, השוק מוצף מתפוזים שבאים מספרד ומפורטוגל.

אברהם-בייגה שוחט: אז מה, בשנה הבאה לא יבואו התפוזים מספרד ופורטוגל, זה גידול חד שנתי בספרד?

אברהם-בייגה שוחט: לאחר שהם מפסידים, הם אומרים, תנו לנו כסף.

אברהם-בייגה שוחט: צורכים 120 מיליון קוב מים מתוקים, הולכים להמתיק מים ב-4 שקלים לקוב, שזה המים של הפרדס, הם לא המים של העיר ולא של התעשייה ולא של הגידולים הרווחיים, ואומרים, תסבסדו אותנו כי אנחנו מפסידים.

אברהם-בייגה שוחט: יש גבול.

אברהם-בייגה שוחט: יש גבול לחוסר ההיגיון במערכת, שנובע מהרבה מאוד דברים שאני מאוד לא אוהב.

שלום שמחון: זאת הבעיה, שהממשלה לא עשתה שום דבר כבר עשר שנים.

אבשלום וילן: לגבי הפרדס, שני שליש מהמים בנגב הם מים מושביים, אם לוקחים את הפרדסים מהנגב - - -

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מדבר על המים המושביים, מה אתה חושב שאני לא יודע שבנגב זה מים מושביים, אני לא יודע שבנגב זה נותן 6 טון לדונם ולא 5 כמו במרכז הארץ?

אברהם-בייגה שוחט: אני יודע.

אברהם-בייגה שוחט: הגענו להסכם עם יוסי ישי, מנכ"ל משרד החקלאות, שהמציא תוכנית וקיבלנו אותה במשרד האוצר.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה הולכת להשקיע 50 מיליון שקל.

קריאה: בפרדס?

אברהם-בייגה שוחט: לא, אמרתי בעיקר אצל מגדלי הפרחים.

אברהם-בייגה שוחט: רבותיי, זה לא הגיוני שהמערכת לא מאפשרת להעלות את המחיר.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא אומר, שאין עדכון על פי סל התשומות, אני לא יודע איך זה מחושב - - -

אלי גולדשמידט: 50% מדד המחירים, 20% אנרגיה, 30% שכר עבודה.

אברהם-בייגה שוחט: סל תשומות מסוים שקבעו אותו, אבל עדיין אנחנו נמצאים במחסור ולכן אנחנו חייבים לטפל בעניין מעבר להחלטות שקיבלנו על מים מושביים, על השקעה של 3 מילירד שקל, על התפלה.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שהמהלך הוא מהלך נכון ואי אפשר לומר, תנקטו בכל הצעדים, תעשו את כל המהלכים אבל אל תייקרו את מחירי המים.

אברהם-בייגה שוחט: דרך אגב, יש עיריות שעושות חיים משוגעים, ששואבות מים, היטל ההפקה הוא נמוך, המחיר שהם מקבלים הוא נמוך מחיר של 80-90 אגורות לקוב, הם לא יקנו מים ממקורות, לא ייקחו מים מושביים כי המחיר מעוות וכשהמחיר מעוות עושים עסקים מעוותים.

אברהם-בייגה שוחט: אני מודה שישבו אצלי מספר חברי כנסת של הוועדה ושוחחנו בעניין, הם אמרו, אנחנו לא מסכימים ל-20% גידול במחיר המים, הוצעה פשרה, לעשות זאת בשתי מנות, להעלות ב-7.5% עכשיו ו-7.5% בשנה הבאה, על 5% היה ויכוח, לא הייתה הסכמה.

אברהם-בייגה שוחט: סוכם לעשות זאת בשני מהלכים, האחד מיידי והשני בתחילת השנה הבאה, כולל העלאת מחירי היטלי הפקה.

אברהם-בייגה שוחט: יושבים כאן החקלאים ואני אומר לכם, אי אפשר לקיים את המשק הזה, הגידול צריך להיות יותר סלקטיבי, מחירי המים הם כלי בתוך העניין, גם עיריית הרצליה ועיריית רעננה צריכות לדעת, שהן משלמות היטלי הפקה ולא כדאי להן לשאוב מים בכמויות גדולות.

אברהם-בייגה שוחט: אמרו לי, אני לא יודע אם זה נכון, שמינהלת המים מאשרת להרצליה צינור שלוקח את הקולחין לים התיכון, למה?

אברהם-בייגה שוחט: כי היא לא צריכה מי קולחין אם היא מקבלת מים מתוקים ב-70 אגורות מהקידוחים שלה.

אברהם-בייגה שוחט: אם לא נעלה את היטל ההפקה, הם ימשיכו להתנהג כך, הם צורכים יותר ממה שהם צריכים וממה שמותר להם.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר לכם, המחיר הוא כלי לגיטימי בעניין.

אברהם-בייגה שוחט: אני מוכן ללכת לפשרה, יש הסכמה בעניין.

אברהם-בייגה שוחט: מכיוון שהבוקר דיברו אתי, אמרו לי, קראנו שמתכוונים לעשות קיצוץ של 75%, 75% מביא את רמת התצרוכת ל-250 מיליון קוב מים, אני אומר לכם, לא שמעתי על זה.

אברהם-בייגה שוחט: בישיבת ועדת השרים, כאשר סיכמנו את כל תוכנית המים, התקבלה החלטה על קיצוץ של 500 מיליון קוב מים שפירים בחקלאות.

אברהם-בייגה שוחט: חס וחלילה אם לא ירד גשם בשנתיים הקרובות, תהיה קטסטרופה, אני מקווה שלא יהיה כדבר הזה, אבל העלאת המחירים מתחייבת, אי אפשר לנהל מדיניות של משק במחסור עם השקעות גדולות מאוד כאשר מחיר המים, שהוא כלי לגיטימי בבחירת השימוש לאור ההשקעות בגידול, יהיה מנוטרל מהעניין.

ויצמן שירי: במילים אחרות, על הידיעה שמתכוונים לקצץ 75%, אתה אומר, שזה לא נכון?

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי שני דברים, ראשית, אני לא יודע על כך, בדקתי עם המשרד וגם הם לא יודעים על כך דבר.

אברהם-בייגה שוחט: שנית, אמרתי, שהתוכנית שנעשתה על ידי ועדת השרים על דעת ועל דעת כל הגורמים, מצב המים השפירים לחקלאות, לאחר שיקבלו תגבור במים מושביים, צריך לעמוד על 500 מיליון קוב לשנה.

אברהם-בייגה שוחט: זה אומנם תוכנן ל-2010, אבל הגענו לזה במהרה בגלל הבצורות הרודפות אחת את השנייה.

יוסי ישי: השנה, על החקלאות הוטל קיצוץ של 250 מיליון קוב - 200 מיליון קוב מים שפירים ו-50 מיליון קוב מי שפד"ן - לנו כמשרד החקלאות, לאחר שלמדנו את לקחי השנה שעברה, חשוב מאוד לבצע את הקיצוץ כלשונו ללא שום חריגות.

יוסי ישי: לכן, מהרגע הראשון שידרנו לחקלאים בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים, אנחנו עומדים על כך שהקיצוץ יתבצע, מכיוון שאם הקיצוץ לא יתבצע השנה, השנה הבאה תהיה חמורה יותר והנזק לחקלאות ברור.

צבי הנדל: אין מה לעשות?

יוסי ישי: אפשר לעשות, אבל אנחנו יודעים שפרות העשייה יבואו בעוד שנתיים.

צבי הנדל: אבל את זה אמרו לפני שנתיים, שלוש ועשר שנים, למה לא עשו דבר?

צבי הנדל: זאת דמגוגיה.

יוסי ישי: לפיכך, מהרגע הראשון עשינו כל שביכולתנו כדי שהחקלאים יעמדו בקיצוץ, ואני מודיע עכשיו לאור האינפורמציה שאני מקבל ממנכ"ל מקורות, החקלאים עומדים בקיצוץ.

יוסי ישי: כדי שהחקלאים ימשיכו לעמוד בקיצוץ, אנחנו צריכים לנקוט בפעולות שיבטיחו את ביצוע הקיצוץ.

יוסי ישי: הפעולה הראשונה שנעשתה, קבלת הודעות בזמן.

יוסי ישי: החקלאים קיבלו השנה – שלא כמו בשנה שעברה – כבר בינואר את ההודעות לגבי כמויות המים שיעמדו לרשותם השנה.

יוסי ישי: ניהלנו משא ומתן אינטנסיבי עם האוצר לגבי הפיצוי, למיטב זכרוני, נחתם הסכם ביני לבין הממונה על התקציבים לגבי עקרונות הפיצוי, סכומי הפיצוי, ואני אומר שהם סבירים.

יוסי ישי: מקורות ישבה עם כל חקלאי וחקלאי, עם כל מושב וכל קיבוץ, והיא קבעה בהסכמה על תוכנית מים רבעונית על מנת שאפשר יהיה לבקר את הצריכה מדי רבעון ולא לחכות לסוף השנה ולגלות את ההפתעה.

יוסי ישי: על מנת להבין את משמעות הקיצוץ, כשאני מדבר על 250 מיליון קוב קיצוץ, אי אפשר להשוות זאת לכלום, סתם עוד מספר.

יוסי ישי: תבינו את המשמעות, קיצוץ של 40% לחקלאות, המשמעות היא, שבמושבים ובקיבוצים מסוימים, הקיצוץ מגיע ל-70% מפני שהקיצוץ הוא מדורג בהתאם לסוג הגידולים, ויש גידולים כמו גידולי שדה שהקיצוץ הוא 100%.

יוסי ישי: לנו חשוב שהקיצוץ יתבצע.

יוסי ישי: החשש שלנו, שאם מנגנון הפיצוי לא ייצא לדרך ולא יעבוד מיידית, אנחנו נאבד את השליטה על השטח, דבר שהוא קיים היום – היום אנחנו שולטים על השטח, נאבד את השליטה ולהערכתי יהיה קשה להילחם בעשרות אלפי חקלאים אשר ימרדו.

יוסי ישי: לכן חשוב לנו מאוד שנושא הפיצוי יתבצע לאלתר.

ויצמן שירי: מה גובה הפיצוי?

יוסי ישי: הסכום לא אומר דבר, התקרה שנקבעה היא 160 מיליון שקלים, לומר לך, שינצלו את מלוא הפיצוי, אני לא יודע, זה תלוי בקיצוץ עצמו, תלוי בביצוע.

יוסי ישי: קבענו מכסה שתשמש כמסגרת, אני מניח, שאם בסופו של דבר כל הקיצוץ יתבצע על פי התוכנית שתכננו, הפיצוי יהיה בסדר גודל של 160 מיליון שקל.

יוסי ישי: אנחנו נעשה הכל כדי שזה יבוצע.

יוסי ישי: לצערי הרב, בישיבה הקודמת קשרו את העלאת מחירי המים יחד עם הפיצוי, מאחר ולא ניתן להגיע להסכמה לגבי ייקור מחירי המים, הפיצוי התעכב.

יעקב ליצמן: כלומר, זה אכן תלוי אחד בשני.

יוסי ישי: משרד האוצר הגיש את שתי הבקשות יחד.

יעקב ליצמן: אני שואל, האם היה תיאום?

יוסי ישי: אני לא חושב שמישהו שיאמר, שייקור מחירי המים ב-14% או 20%, ישמש מנגנון כלכלי שיווסת את הצריכה, כך שהקיצוץ ייושם.

יוסי ישי: כולנו יודעים, שקיצוץ בטווח הקצר אינו משפיע, החקלאי יאחז במשקו ובמטעו ולא יעז בשלב הראשון לייבש את המטע או את החממה גם אם הוא יידע שהוא יפסיד הרבה בטווח הקצר.

יוסי ישי: לכן ברור, שייקור מחירי המים בטווח הקצר לא ישפיע ולא יכוון את הצריכה.

יוסי ישי: נכון שלנהל כלכלה של מוצר במחסור במחיר שהוא מתחת לרמה מסוימת הוא בעייתי וצריך לאחד בין שני הדברים.

יוסי ישי: אנחנו יודעים שהחקלאים עדיין לא מסכימים למספרים שנאמרים כאן, אבל בשבועיים האחרונים נעשה מאמץ אדיר לנסות ולגבש הסכמה.

יוסי ישי: אני חושב שההצעה לייקור מחירי המים המוצגת על ידי משרד האוצר, 7.5% לשנה בשנתיים הקרובות, בשים לב לתנאים המוסכמים, אם נוסיף לזה הבטחה נוספת של שר האוצר שאומרת, שכל התמורה שתתקבל מייקור מחירי המים תיועד כתמיכה להשקעה בחקלאות - כתוצאה מהקיצוץ בייקור מחירי המים, החקלאים יצטרכו לבצע שינוי במבנה המשק שלהם, ועם המנגנון התקציבי שעומד לרשות משרד החקלאות, לא נוכל להתמודד עם זה - שר האוצר אמר באבירות, שהוא מוכן לייעל את כל התמורה שתתקבל מהייקור למטרה הזאת.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא אמרתי את זה.

יוסי ישי: אני חושב ששמעתי זאת.

אברהם-בייגה שוחט: היו דיונים שבהם דובר על תוכנית הרבה יותר רחבה, תוכנית ארוכת טווח, אגף התקציבים הציע, שאת כל החיסכון יש להעביר להשקעות במשק החקלאי.

אברהם-בייגה שוחט: התוכנית הזאת לא הגיעה לסיום, היא הרבה יותר רחבה, ארוכת טווח, עם שינוי מחירים לאורך זמן הרבה יותר גדול.

אברהם-בייגה שוחט: אני דווחתי על העניין, לא הייתי שותף לדיונים, נכנסתי לתמונה בקטע מאוד מצומצם שהיה צריך לקבל החלטה מהירה.

אברהם-בייגה שוחט: אתה לוקח הסכמות שניתנו על תוכנית גדולה שלא הגיעה לבשלות ומלביש אותה על העניין הזה.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא רוצה לומר שום דבר מכיוון שלא הייתה הסכמה.

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי על הקיצוץ של 500 מיליון קוב, אני לא יודע על קיצוץ של 75%, אני עומד מאחורי הדברים, הנושא שאתה מדבר עליו, יוסי, אני לא יכול להסכים עליו כי הוא לא נאמר על ידי.

יוסי ישי: הנושא האחרון והחשוב ביותר, אני פונה לכל היושבים כאן סביב השולחן, תראו כמה אנרגיה משקיעה התקשורת לגבי ייבוא של 50 מיליון קוב מתורכיה, אנחנו מדברים כאן על 250 מיליון קוב שכבר קיימים, כל יום שעובר ונושא הפיצוי לא מוסדר, נאבד את הסבלנות, אני מאוד מבקש שתתקבל כאן החלטה היום, שנושא הפיצוי יוסדר לאלתר כדי שלא תהיה סיבה שלא לבצע את הקיצוץ.

יעקב אפרתי: ראשית, לידיעת החברים, אני רוצה להבהיר, אנחנו מדברים על הצריכה לשנת 2000, אנחנו נמצאים בשיאה, יוסי ישי תיאר את קיצוץ המים בחקלאות בשיעור של 250 מיליון קוב כדי לספק את הצריכה הזאת, אנחנו מדברים על ירידה מתחת לקווים האדומים כולל הקווים האדומים שירדנו ב-1999.

יעקב אפרתי: הקו האדום בכינרת הוא 213-, בשנה שעברה ירדנו ל-213.5-, השנה, בלית ברירה, כדי לעמוד בהתחייבויות של הכמויות, בהנחה שלא יחרגו מהתוכנית, אני מקווה שאכן לא יחרגו בכמויות כי אם כן יחרגו, תהיה אנדרלמוסיה שלמה במשק המים - - -

ויצמן שירי: מדינות העולם השלישי – גם להן אין אגם ליד הבית – הבנק העולמי מימן להם כספים לצורך התפלת מי ים.

ויצמן שירי: אני יודע שההשקעה בתשתית לצורך העניין משהו כמו חצי דולר לקוב.

יעקב אפרתי: להשקעה, לא תפעול ולא אנרגיה.

ויצמן שירי: כאשר שר האוצר אומר, שהפרדסנים משתמשים ב-100 מיליון קוב מים מתוקים, והעלות של קוב היא 4 שקלים - - -

אברהם-בייגה שוחט: לא.

אברהם-בייגה שוחט: אני אמרתי, שאם יתפילו או יביאו מים מתורכיה במחיר של 4 שקלים לקוב, צריך לתת לעיר, לתעשייה, לתיירות, לגידולים החקלאיים, למשק החי, לאותם גידולים שבהם מרכיב המים הוא קטן מאוד, זאת אומרת שהמים השוליים הם המים שיעלו בעלות הזאת, אבל זה לא המצב כרגע, היום הם מקבלים את המים בשיעור של 80 אגורות.

ויצמן שירי: אפשר להתפיל מים, יש את תחנת הכוח באשקלון, הרי בעיית ההתפלה היא אנרגיה.

ויצמן שירי: תשתית להתפלת מים עולה 3 דולר לקוב והמדינה משלמת חצי דולר לקניית קוב מים, הדבר אבסורד.

ויצמן שירי: אם המדינה הייתה דואגת לכך בעבר, הדיון היום קרוב לוודאי היה מיותר.

יעקב אפרתי: על מנת לעמוד בהתחייבויות של אספקת כמויות המים לאחר הקיצוץ, כולל בחקלאות, להערכתי, הקו האדום בכינרת ירד מתחת ל-214-, אין לנו שום גיבוי מקצועי למשמעות הירידה הזאת.

יעקב אפרתי: אנשי המעבדה למינהלת הכינרת אומרים לנו, שלא מגבים אותם, הירידה ל-213.5- הייתה מגובה, הירידה ל-214- אינה מגובה ולכן אנחנו לוקחים סיכון.

אלי גולדשמידט: מה מצב הכינרת היום?

אברהם-בייגה שוחט: 212.5-.

יעקב אפרתי: המצב יהיה כך גם ביתר האקויפרים, כנ"ל באוקיפר החוף.

יעקב אפרתי: כשאנחנו מדברים על משק המים, בהנחה שירדו גשמים ממוצעים, אנחנו מדברים על משק במחסור.

יעקב אפרתי: כל כלכלן מתחיל יודע, שזה אבסורד לסבסד מוצר במחסור.

יעקב אפרתי: ברור שסבסוד של כל מוצר במחסור מעלה את הצריכה שלו.

יעקב אפרתי: התמיכה במשק המים היא בסדר גודל של 300 מיליון שקל, יש לממן זאת על ידי העלאת מחירי המים, לא לסבסד את מחירי המים, לקחת את הכסף הזה ולהשקיע אותו בחקלאות.

יעקב אפרתי: אין שום סיבה שבעולם שלא לתמוך בחקלאות, אבל לא דרך מחירי המים.

אבשלום וילן: החקלאים העבירו 600 מיליון שקל לפיתוח מקורות מים, במשך שנתיים החשב הכללי צבע את הכסף ולא השאיר גרוש, מדוע לא השתמשו בכסף הזה עד היום?

יעקב אפרתי: לא עולה על הדעת, שמי שיכול לקבל מים שפירים ב-80 אגורות ייכנס לפרוייקט של השבת קולחין,, זה לא סביר לחלוטין.

ויצמן שירי: כרגע זה לא סביר, אבל הקטסטרופה יכולה להיות הרבה יותר רחבה.

יעקב אפרתי: מדיניות המחירים היום מפריעה לכניסת פרוייקטים של השבה, לא עולה על הדעת בשום מקרה, שמישהו ייכנס לפרוייקטים של השבה כאשר הוא יכול לקבל מים זמנים ושפירים במחיר זול יותר.

שלום שמחון: הדיון המתקיים היום הוא לא על ייקור מחירי המים, הדיון היום הוא על קיומה של החקלאות במדינת ישראל ועל המשך יכולת החקלאים להתפרנס.

שלום שמחון: אין שום קשר בין ייקור מחיר היום לבין מצבו של משק המים הלאומי, את זה יודע גם שר האוצר ומודה בעניין הזה.

שלום שמחון: הוא מודה שאין שום השפעה לייקור מחיר המים על מצבו של משק המים הלאומי ועל הצריכה של החקלאים לשנה הקרובה.

שלום שמחון: צריך לומר את האמת, הדיון היום הוא על הוצאה של 5,000 חקלאים ממעגל הייצור החקלאי והעברתם לפרנסה חלופית אחרת, זאת האמת.

שלום שמחון: אלא מה, ממשלת ישראל כנראה החליטה, ש-5,000 חקלאים יעזבו את מקור הפרנסה שלהם ללא פיצוי וללא עבודה אחרת.

שלום שמחון: זאת החלטה של ממשלת ישראל, שהתקבלה אומנם לא בצורה מסודרת, אבל זה העניין, ממשלת ישראל לא מעונינת לשלם פיצוי לחקלאים.

שלום שמחון: אני רוצה לומר את כל האמת לחבריי בוועדת הכספים, מתקיים פה דיון על כך שממשלת ישראל רוצה להעביר מיליארד שקל ל-3,000 חברי "אגד" עבור הפרטה של 25% מקווים שוליים במערכת.

שלום שמחון: זה בסדר, אין שום בעיה עם זה, אפשר לתת ל-3,000 איש, מיליארד שקל פיצוי והכל בסדר, הכל עובר בשקט, אין בעיה, נותנים למגזר מצומצם מיליארד שקל עבור הפרטה של 25% מהקווים בפריפריה שאין להם שום משמעות לגבי "אגד", אבל כאשר מדובר על המשך קיומה של החקלאות במדינת ישראל, יש בעיה.

שלום שמחון: זה לא ברור לכולם, שכאשר מכריז שר התשתיות, שהוא רוצה להוציא תקנות, לאיסור של השקיית גינות פרטיות, ברור לגמרי שנוצר כנגד החקלאים לובי של 250 אלף בתים פרטיים במדינת ישראל.

שלום שמחון: אם אתם חושבים שמישהו בסביון יפסיק להשקות את הגינה שלו, או מישהו בכפר שמריהו יפסיק להשקות את הגינה שלו, אתם טועים.

שלום שמחון: אני פונה לחברי ועדת הכספים ואני אומר לכם, הולך להיעשות כאן עוול ברמה הלאומית.

שלום שמחון: אני רוצה להפריך כאן טענה, החקלאים לא מתנגדים לייקור מחירי המים בהסדר כולל לשנים הבאות, זה שקר וכזב, הראשון שהסכים והציע לייקר את מחיר המים במספר תנאים, זה אני.

שלום שמחון: אבל במספר תנאים, שאגב, שר האוצר ביטל כרגע אחד מהם, את השני הוא לא מוסמך לאשר, מוסמכים לאשר משרד התשתיות ונציבות המים, את השלישי הוא מעכב בעניין פיצוי המכסות של השנה.

יעקב ליצמן: מה התנאים?

שלום שמחון: התנאים הם: ראשית, לשלם לחקלאים פיצוי עבור קיצוץ המים בשנה הקרובה באופן מיידי ללא שום חסמים.

שלום שמחון: התנאי השני, להבטיח את כמות המים שמיועדת לחקלאות בשנים הבאות במחיר סביר, שלא תרד מ-500 מיליון קוב מים, וזאת בעיה של מדינת ישראל כיצד להשיג את המים, יכולים להביא זאת במטוסים, באוניות, בשרוולים או בכל דרך אחרת.

שלום שמחון: התנאי השלישי, שמדינת ישראל תבין, שכבר נפלטו אלפי חקלאים בשנים האחרונות וצריך לרכוש מהם את מכסות המים, להכניס את היד לכיס – לא לכיס של החקלאי כפי שהשר מתכנן – לבוא אל החקלאי אם הוא הפסיק להיות חקלאי - בהצעה לרכוש את המכסה של המים ולהעביר זאת למקום אחר.

שלום שמחון: יש כ-200 מליון קוב מים במערכת שאפשר לעשות אתם משהו.

שלום שמחון: זה לא עניין כלכלי לייקר את מחיר המים אלא רק לגרום לכך, שהחקלאים לא יוכלו לצרוך מים במחיר גבוה.

שלום שמחון: מה קובע חוק המים?

שלום שמחון: שאי אפשר להעלות את מחיר המים מבלי להתחשב ביכולת של הצרכן לשלם אותו.

שלום שמחון: יושב ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת אלי גולדשמידט הסב את תשומתי לסעיף 112 לחוק שקובע, אם אני לא מסוגל לשלם את מחיר המים, אי אפשר לייקר את המחיר.

שלום שמחון: לכן, התנאי הרביעי הוא, שכל ההכנסות שיגיעו כתוצאה מהעלאת מחיר המים, יחזרו חזרה לסיוע לחקלאים, לא להשקעה שמדינת ישראל צריכה לעשות בתשתיות מים, אלא לסיוע לחקלאים וזאת בנוסף לתקציב משרד החקלאות.

שלום שמחון: אמרנו, שאנחנו מוכנים להמשיך לנהל משא ומתן עם משרד האוצר ומשרד החקלאות על ייקור מחיר המים בשנים הבאות, אם נגיע להסכמה בעוד חודש למשל, שמחיר המים צריך לעלות ב-20%, אני אשכנע את חבר הכנסת צבי הנדל, המתנגד הראשי לייקור מחירי המים, שזה יהיה באופן מיידי.

שלום שמחון: אבל מה מצפים מאתנו?

שלום שמחון: לייקר את מחיר המים, להוציא 5,000 איש ממעגל החקלאות ושאנחנו נמחה כפיים.

שלום שמחון: חברים, אסור להעלות את מחירי המים לפני שיונח בפני חברי ועדת הכספים הסכם חתום בין משרד החקלאות ומשרד האוצר לבין החקלאים.

שלום שמחון: ללא הסכם כזה, אתה עושים עוול, ייקור מחיר המים לא יביא למאומה בשנה הקרובה.

שלום שמחון: מילה אחרונה לגבי הפיצוי.

שלום שמחון: בשנה הקודמת ניסו לעשות את אותו תרגיל.

שלום שמחון: מה קרה בסופו של דבר?

שלום שמחון: הקיצוץ לא היה ריאלי בפועל כפי שהיה צריך להיות, והממשלה לא שילמה את הפיצוי.

שלום שמחון: מה יקרה בשנה הקרובה?

שלום שמחון: אצלי בגליל, הפירות כבר על העץ, מה אני אפסיק להשקותם?

שלום שמחון: השתגעתם?

שלום שמחון: מה מצפים, שאני אפגע בפרנסה של עצמי?

שלום שמחון: נותנים כאן פיצוי של 160 מיליון שקל, כל בר דעת בחדר הזה יאמר לכם, שהחקלאים לא יקבלו יותר מ-30% מהסכום הזה, למה?

שלום שמחון: כי החליטו על רמת חסמים שלא תאפשר את קבלת הפיצוי.

שלום שמחון: אני רוצה לומר לנציב המים בפועל ולמנכ"ל משרד התשתיות, יעקב אפרתי, אני אומר במלוא האחריות, הקיצוץ במים לא יתבצע בפועל אם לא יאשרו את הפיצוי באופן מיידי.

שלום שמחון: זה לא שאני לא רוצה שהקיצוץ יתבצע, אני גם חרד למשק המים, אני רק אומר, מה אתם מצפים, שאני אסביר לחקלאים בנגב או בגליל, שלא ישבו על השיברים של מקורות?

שלום שמחון: מה אתם מצפים שאני אומר להם, שמישהו במשרד האוצר החליט לבנות חסמים כאלה כדי שלא תקבלו פיצוי?

שלום שמחון: גם אם אצביע כאן בעד, לא יעזור דבר, אם לחקלאי לא תהיה פרנסה מובטחת, הוא לא יקצץ במים.

שלום שמחון: קשה לי לומר את זה, אבל מה אתם מצפים, שאני אלך לחקלאים במושב מסוים ואומר להם אל תתפרנסו?

שלום שמחון: בלתי הגיוני לפגוע במגזר שלם בלי לשים לב.

שלום שמחון: מה הציפייה שלכם, שאנחנו נחתוך לעצמנו את הרגליים?

שלום שמחון: זה בלתי אפשרי.

שלום שמחון: אני תובע מוועדת הכספים, אני מבקש, אני מתחנן בפניכם, לא לאשר היום את מחיר המים עד שלא יהיה הסכם חתום שבנוי מכל הסעיפים שדיברתי עליהם כאן.

שלום שמחון: גם אם נאשר היום חלק מהסעיפים, החלק השני יכול להיות רק בחקיקה כי הממשלה חייבת להתחייב לזה.

שלום שמחון: אני יודע שהציבור מהלך עליכם אימים, אבל תאמינו לי, אנחנו חייבים להגיע להסכם כולל עם הממשלה ולעשות זאת בטווח סביר ובמהירות.

שלום שמחון: אני יודע שעד שההצעה לא תיפול כאן בוועדה, לא יבינו במשרד האוצר את העניין.

שלום שמחון: אני אומר את הדברים בצורה הקשה ביותר אבל אני חייב לומר, בלי שהדבר הזה ייפול, לא יהיה משא ומתן אמיתי.

שלום שמחון: אני נחשב כאחד התומכים הגדולים של ראש הממשלה ושל שר האוצר, אני אומר זאת בכל הכנות האפשרית, אבל הגעתי לקו שאתו אני לא יכול להסכים.

יורם תמרי: אני רוצה להזכיר כאן לאנשים מה היה בשנת 1991, בשנת 1991 שילמו לחקלאים 113 מיליון שקלים בגין הקיצוצים במים, היה ויכוח על מחירי המים, זה היה מאוחר יותר, החקלאים שמרו על משק המים וקיצצו 320 מיליון קוב.

יורם תמרי: רבותיי, אי אפשר גם לייקר את מחירי המים ובמקביל גם לקצץ במים.

יורם תמרי: נאמר כאן על ידי יוסי ישי, שהקיצוץ מתבצע על פי סוגי הגידולים, בקיבוץ להב יש גידולי שדה שקוצצו ב-50%, אני אומר לכם, שב-50% הנותרים הם לא יוכלו להשתמש.

יורם תמרי: מה שהיה בשנה שעברה, שקיצצו כמויות גדולות של מים, די דומה למה שקורה השנה, החקלאים לא עמדו בזה, ואני אומר לכם, שגם השנה לא יעמדו בזה.

יורם תמרי: אני חושש מאוד מהעובדה שייפרצו מערכות מים של מקורות ושל אחרים כדי לקבל את טיפת המים האחרונה.

יורם תמרי: רבותיי, בהצעת הממשלה המוצעת כאן, כולל היטלי ההפקה והייקור המתוכנן של 20%, לממשלה יש הכנסה של 270 מיליון שקלים.

יורם תמרי: יוסי ישי כבר אמר, הפיצוי המובטח הוא 160 מיליון שקל, 270 מיליון שקל פחות 160 מיליון שקל, למדינה נשאר 110 מיליון שקלים.

יורם תמרי: כאשר שר האוצר הופיע בישיבה גדולה של ראשי המועצות האזוריות לפני כשבועיים, הוא אמר, שכל הפרדסים מושקים במים שפירים, מה שלא נכון אלא רק 55% מהפרדסים מושקים על ידי מים שפירים.

אברהם-בייגה שוחט: אני אמרתי דבר כזה?

אברהם-בייגה שוחט: איך אני יכול לומר את זה?

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי בדיוק מה שאמרו לי הפרדסנים, ש-60% המים הם שפירים, 40% מים מושביים, המושביים נמצאים בנגב, והם אמרו לי בפרסום רשמי, שמשרד החקלאות אומר שמשתמשים ב-140 מיליון קוב מים טובים לפרדס.

יורם תמרי: כאן אמרת 100 ושם אמרת 160.

יורם תמרי: אני רוצה להזכיר כאן לכולם, שהקצאות המים שהחקלאים משלמים, הרי האוצר לא ניסה להתמודד עם זה כמו שהתמודד בשנת 1991.

יורם תמרי: בשנת 1991 היה קסם, הייתה הסכמה בין משרדי החקלאות האוצר והמגזר החקלאי, עובדה ששולמו 113 מיליון שקל, זה עבד בצורה טובה והייתה לכך הסכמה.

יורם תמרי: קחו את הדוגמה של קיבוץ להב ותבינו מה אתם עושים פה, הרי קיבוץ להב לא יוכל להשתמש ב-50% הנותרים.

יורם תמרי: כפי שאמר חבר הכנסת שלום שמחון, החקלאים לא לוקחים את ה-20% האחרונים, אתם יודעים למה?

יורם תמרי: 200 מיליון קוב שנשארים הם במחיר כלכלי לא כדאי.

יורם תמרי: בשנת 1992 עשו דירוג כלכלי, הם למדו להיות כלכלנים בעצם השימוש במים שלהם.

יורם תמרי: אני שואל, האם אנחנו רוצים לחסל את הירוק בעיניים?

יורם תמרי: זה מה שיהיה אם באוצר לא יבינו שאי אפשר באותה שנה לבצע את שתי הפעולות יחד, גם לקצץ וגם לייקר, כי ייקור המים ילך רק לגידולים של רק 20% מכל החקלאות.

יורם תמרי: אני מציע למשרד האוצר, לחזור מכל הכוונות שלו, להציל את מה שאפשר והחקלאים ישמרו על המים.

אבשלום וילן: אם הייתי שר האוצר, הייתי קורא לדוד מילגרום, הממונה על התקציבים, ולרונן וולפמן ואומר להם, כאשר מקצצים 45% מהכמות ואת עקומת ההיצע מורידים כמעט למחצית, זה נכון שיש בעיה של העלאת מחיר, אבל בעיית המים לא יכולה להיות בעיה של היצע וביקוש.

אבשלום וילן: מדוע?

אבשלום וילן: משום שיש לי בעיה לאומית בנגב מקו אשקלון, קריית גת ודרומה.

אבשלום וילן: מחצית מהשטח הקרקעי במדינת ישראל נתון שם ואם אני הולך בצעדים מרחיקי לכת, פירושו של דבר שאני מייבש אותו ומעלה עליו עדרי עזים.

אבשלום וילן: יתרה מכך, יש בעיה רצינית של אקולוגיה, מי הביוב זורמים לים, מזהמים אותו ויש בעיה אמיתית כיצד מתמודדים אתה.

אבשלום וילן: ב-1988 גמרנו את הפרוייקט הלאומי האחרון של הובלת מי השפד"ן לנגב, בעצם מאז, לא השקענו בשום פרוייקט לאומי.

אבשלום וילן: הטענה שלכם ידידיי, שאם נעלה את המחיר הצריכה תרד, על פניו היא אולי נכונה, אבל המחיר הוא כזה שצריך לייבש את הנגב ויש בעיות אקולוגיות חמורות.

אבשלום וילן: מכיוון שגם אם נשתמש במי הביוב, הקרקע מומלחת ממי הביוב וצריך לערבב אותם ב-25% מים מתוקים כדי שאפשר יהיה להשתמש ב-100% מי הביוב.

אבשלום וילן: כלומר, אותם פרוייקטים מדוברים, אם מדובר בהתפלת מים, אם זה שיקום הביוב או שיקום בארות, אלה פרוייקטים שיש להם מקורות כספיים.

אבשלום וילן: קרן איזון, במשך שנים החקלאים שילמו קרן איזון ומתוך זה 600 מיליון שקל יושב אצל החשב הכללי, עוד 200 מיליון שקל נמצאים אצל יעקב אפרתי.

אבשלום וילן: הכספים האלה צריכים להיות מיועדים למטרה אחת ואז אפשר יהיה להתמודד עם זה ברמה הלאומית.

אבשלום וילן: אבל מה קרה?

אבשלום וילן: בחרו כאן

אבשלום וילן: בדרך הקלה, הכפישו ציבור שלם, איך אמרו בטלוויזיה?

אבשלום וילן: "במסווה של ציונות הם גונבים את המים".

אבשלום וילן: מי משקה כותנה במים מתוקים?

אבשלום וילן: אני בא ממקום שמשתמש ב-2 מיליון קוב מים לשנה, מיליון ו-700 אלף קוב זה השקעות שלנו, מי ביוב, מי שטפונות, אין בכלל מים מתוקים, אבל מה הבעיה, אפשר להשמיץ.

אבשלום וילן: אני פחות חסר אחריות לאומי ממישהו אחר כאן, שלום שמחון פחות חסר אחריות לאומי, מה יש לנו מים לתיאבון?

אבשלום וילן: כאן היה קמפיין מסודר שניסה להכפיש את החקלאים, אין התיישבות, אין נגב ירוק, אין אקולוגיה, יש כמה חקלאים שאם נכה בהם נכון נציל את המדינה, כך זה הוצג.

אבשלום וילן: לא ראיתי שר אחד בממשלת ישראל שאמר, חבר'ה השתגענו, מה קורה פה, החקלאים הם אויבי העם, יש ניגוד אינטרסים?

ויצמן שירי: כאשר שר האוצר פתח את הדיון הוא אמר זאת.

אבשלום וילן: אמרתי עד היום לא שמעתי זאת.

אבשלום וילן: אני כבר 30 שנה בעסקי תקשורת ואני יודע איך מנהלים קמפיין.

אבשלום וילן: היום קראתי את האבסורד הכי גדול, כל שנה כאשר יש עודפי ירקות, ישנה השמדה.

אבשלום וילן: היום הופיעה כתבה גדולה בעיתון שאומרת, שהחקלאים המתוחכמים השקו במים יקרים ירקות כדי להשמיד אותם ולקבל פיצוי.

אבשלום וילן: אני חושב שניתן להגיע לפתרון.

אבשלום וילן: איך מגיעים לפתרון?

אבשלום וילן: כאשר לוקחים בחשבון את כל הדברים שאמרתי, גם אקולוגיה, גם ארץ ירוקה וגם קיום בכבוד.

אבשלום וילן: אמר כאן מנכ"ל משרד החקלאות, אם הפיצויים לא יעברו מיידית, נחזיק 50 אלף שוטרים ולא נצליח להשתלט על החקלאים.

אבשלום וילן: לפני שנה הייתה החלטה על פיצויים, אם אני הייתי שר האוצר הייתי אומר, דוד מילגרום, יש לנו הסכם עם יוסי ישי, בשבוע הבא יש לתת 30% מקדמה לחקלאים כדי להבטיח שאיש לא יעז לגעת באותם 250 מיליון קוב.

ויצמן שירי: בהנחה שגובה הפיצוי יאושר היום ושר האוצר יתחייב להעביר את הפיצוי תוך שבוע ימים מהיום, השאלה, האם זה פותר את הבעיה?

ויצמן שירי: אי אפשר לפתור את כל הבעיות בדיון כזה או אחר.

אבשלום וילן: מכל ההתחייבויות האלה, אני לא רואה, איך האוצר מעביר את הפיצוי בלי משחקים.

אבשלום וילן: הרי לפני שנה הוא אישר 145 מיליון שקל פיצויים לחקלאים בגין הקיצוץ, החקלאים לא קיצצו, אבל אלה שקיצצו קיבלו 3 מיליון שקלים, כלומר 142 מיליון שקל נשארו בקופת האוצר.

אבשלום וילן: אני בסרט הזה כבר הייתי ולכן אני אומר דבר פשוט, הסדר זה הסדר הוגן, אני לא מוכן לשחק בנדמה לי, כלומר, יש פיצוי, בשבוע הבא משלמים אותו בגובה של 30%, המנגנון שמוצע כאן, 500 מיליון קוב זאת מנת הברזל, אם בשנה הבאה תהיה קטסטרופה, נדון שנית, אבל מדובר כאן על שנים נורמליות, 500 מיליון קוב מנת ברזל והתחייבות עקרונית, שהולכים על התפלה, שיקום בארות ומי בארות, ולא ייעשה חישוב שזה לא כלכלי, עם כל הכבוד לרונן וולפמן, הוא רואה את התמונה בהיבט של היצע וביקוש, ממשלת ישראל והשרים רואים זאת בהיבט הלאומי וההכרעה היא תמיד לאומית ולא היצע וביקוש.

אברהם-בייגה שוחט: החלטות הממשלה הן כדי לבצע אותן ולא כדי לצאת לידי חובה.

אברהם-בייגה שוחט: מכיוון שגם חבר הכנסת שלום שמחון וגם חבר הכנסת אבשלום וילן העלו את עניין הקריטריונים, הייתי רוצה שיוסי ישי, שהכין את הקריטריונים יתייחס לזה.

צבי הנדל: לא הקריטריונים הם הבעיה.

צבי הנדל: ראשית, אני רוצה לחזור על הדברים של חברי הכנסת שלום שמחון ואבשלום וילן, אבל אני רוצה לומר שהרמיסה ברגל גסה של כבודם של החקלאים דומה בעיניי לתחושה שחשו ש"ס, לא מדובר בבעיה כספית אלא בזלזול בבני אדם.

צבי הנדל: המצב שהבאתם את החקלאים – אני מדבר בראש ובראשונה על משרד האוצר – עשיתם מלאכה להבאיש את ריחו של החקלאי בצורה הגרועה ביותר.

צבי הנדל: אם אתה לא חקלאי, אתה לא חש זאת, אבל זה יכול להיות דומה להבאשת ריחם של המתנחלים בימים הגרועים ביותר, אני לא רוצה להביא דוגמאות, אבל אני רוצה לומר לכם, שהנושא הזה של הבאשת ריחו של ציבור נפלא שמיישב את הנגב ואת הגליל נעשה בצורה אינטנסיבית וזאת מלאכת קודש של משרד האוצר.

צבי הנדל: אני רוצה לסיים בנתון חד משמעי והוא מוחלט לפני עשר שנים.

צבי הנדל: אני כראש מועצה באזור בעייתי במים, בכסף שלנו הזמנו תכנון מסודר - בסופו של דבר נציבות המים קנתה זאת מאתנו רק שהיא לא שילמה עבור זה - של התפלת מי ים, אנחנו סמוכים לים והייתה לנו תוכנית מסודרת להתפלת מים, המדינה לא הייתה צריכה להשקיע אגורה שחוקה, אדוני שר האוצר, זה לא עלה אגורה שחוקה למדינה לדאוג למים כמה שרוצים, רק דבר אחד ביקשו אותם המשקיעים, שהמדינה תתחייב לרכוש את המים, שיהיה מכרז יותר זול מאשר להוביל את המים לנגב.

צבי הנדל: זה קיים גם היום אז אל תגידו לי שאי אפשר למצוא פתרון עכשיו כי זה לוקח שנתיים, לפני עשר שנים הבאתי תכנון מוכן ומסודר, היו צריכים רק לצאת למכרז.

צבי הנדל: המדינה הייתה צריכה להתחייב לרכוש את המים, שלא יקרה מצב שמתאים למדינה שלנו, שבשנה הבאה ירדו גשמים והיא לא תרכוש את המים.

צבי הנדל: זה קיים גם היום, תוך שבוע אפשר לצאת למכרז.

ויצמן שירי: למדנו, שעד שאין קטסטרופה טוטאלית במדינת ישראל, אף אחד לא נוקט אצבע.

צבי הנדל: יש משקיעים, המדינה לא צריכה לשים אגורה, אם היא הייתה עושה זאת, לא היינו מגיעים למחסור של מים.

צבי הנדל: המצב שאנחנו נמצאים בו היום התרחש רק בגלל משרד האוצר על מנת להרוס את החקלאות בנגב ובגליל.

יוסי ישי: לגבי הסדר הפיצוי.

יוסי ישי: הסדר הפיצוי נחתם לשלושה חודשים, להערכתי, תוך חודשיים נוכל לראות אם ההסדר הזה עובד או לא עובד.

צבי הנדל: למה צריך פיצוי?

צבי הנדל: תביאו מים.

צבי הנדל: למה דנים כאן בפיצוי?

צבי הנדל: אנחנו רוצים מים, אפשר להשיג מים.

ויצמן שירי: ישנם חברים שהעלו טענה, שהייתה החלטה על פיצוי והוא לא מומש, לכן הם לא מוכנים לקצץ במכסת המים עד שלא יקבלו את הפיצוי לאלתר.

יוסי ישי: בהסכם הפיצוי ייעשו שלוש פעולות: ראשית, סכום הפיצוי גבוה יותר למי שהקיצוץ אצלו גדול יותר.

יוסי ישי: הפיצוי הוא לא בסכום אחיד, ככל שהקיצוץ גבוה יותר, הפיצוי פר גידול גבוה יותר.

יוסי ישי: שנית, כל תנאי הסף האפקטיביים ירדו, נשאר תנאי סף אחד, שלהערכתי הוא לא אפקטיבי, וזאת ההשפעה של לפחות 10% על ההכנסה.

יוסי ישי: קשה לי להאמין שישנו חקלאי במושב או בקיבוץ, עם קיצוץ של 40%, שהפגיעה בהכנסה שלו היא מתחת ל-19%.

יוסי ישי: הנושא השלישי והכי חשוב הוא המקדמות.

יוסי ישי: ההסכם מבוסס על כך, ש-80% מהמקדמות ניתנות השנה.

יוסי ישי: בהסכם הקודם המקדמות היו תלויות בהוכחה שנגרם נזק על פי מאזנים ועל פי ספרי האגודה.

יוסי ישי: אנחנו יודעים שמאזנים מגיעים באיחור של שנה או שנתיים, ההסכם הנוכחי מדבר על 80% מקדמה עוד לפני המאזנים.

יוסי ישי: שכל אחד יעשה לעצמו את החשבון, חבל להתווכח, יעברו חודשיים ונראה אם הפיצוי אכן מתבצע.

שלמה לשם: משק המים והחקלאות לא היו ניצבים היום במשבר אילו משרד האוצר לדורותיו היה משקיע בפיתוח מקורות מים, החלטות שהוא קיבל לאחרונה ואני מקווה שהוא מתייחס אליהן ברצינות לביצוע, אני עדיין מטיל בכך ספק.

שלמה לשם: בייגה, שר האוצר, הוא שר האוצר בקדנציה שניה, הוא מכיר את העניינים לפרטים, כבר בקדנציה הקודמת שלו הוא היה צריך לנקוט הליכים בעניין, ולפי דעתי משרד האוצר יצר מחסור של מים במודע על מנת שהוא יוכל לנהל את משק המים באמצעות המחירים בלבד, שום דבר אחר לא עומד מאחורי העניין הזה.

שלמה לשם: אני חושב שיש כאן ידיעה כוזבת, שבאמצעותה מנהלים משאב כל חשוב.

שלמה לשם: ההצעה של הפיצוי, שלצערי הרב משרד החקלאות התפשר עליה, לפי בדיקות שנעשו במחלקות כלכליות שלנו, מעט מאוד חקלאים יגיעו לידי זכות לקבל את הפיצוי, מקדמות אולי יקבלו - - -

יוסי ישי: לה אתה אומר את זה, בגלל שאין נזק של 10%?

יוסי ישי: אומרים כאן סתם דברים.

שלמה לשם: אני אסביר לך למה, משום שאם אתה תובע ירידה של 10% בהכנסה החקלאית הכוללת, שכוללת גם בעלי חיים, זה יוצר את הבעיה הזאת.

שלמה לשם: אם יש רצון לשלם פיצוי, צריך להוריד את החסם הזה, את החסם הזה הכניסו על מנת לא לשלם את הפיצוי, על מנת לחסוך את הכסף, ואני חושב שיש להוריד את החסם הזה.

שלמה לשם: אני רוצה לומר דבר נוסף לשר האוצר, אנחנו נכנסים לקיצוצים נרחבים יותר, אני מקווה שלא על פי הדברים שאמר כאן מנכ"ל משרד התשתיות, אבל אם זה יקרה, בשנה הבאה לא יכול להיות שום חסם אם יקצצו לחקלאים 75% בפרנסה שלהם.

שלמה לשם: כשמדברים על הסכם כללי, צריך להביא את התמונה כולה.

שלמה לשם: אני רוצה לסכם ולומר, אני לא חושב שוועדת הכספים בשלה להסכם, ההסכם תלוי במחויבויות הדדיות שצריך לעגן אותן בחוזים ובשינוי חוק.

שלמה לשם: אני חושב שצריך להפסיק את הישיבה היום ותוך שבוע למסור את ההסכמים, להתחיל בתהליך החקיקה ואז אפשר יהיה לדון בעניין, כל דרך אחרת תהיה כמו עם תפוחי האדמה, התחייבת ואתה לא מקיים את ההתחייבות שלך.

אברהם-בייגה שוחט: שלמה לשם, אני התחייבתי להרבה מאוד דברים בקדנציה הקודמת והדברים האלה מצאו את ביטויים לאורך ולרוחב במשק החקלאי, הסכמים שעלו מאות מיליוני שקלים, חבר הכנסת שלום שמחון אמר לי בזמנו, השתגעת, איזה מחירים אתה משלם בשביל הרפורמה בלול, ועכשיו הוא מחשב לי את ההסכם עם "אגד".

אברהם-בייגה שוחט: כמה שולם על העגבניות בעקבות הסכם אוסלו?

אברהם-בייגה שוחט: אני מבקש ממך שלא להציג כך את הדברים, אנחנו חיים במערכת שעשתה מטרייה לחיטה, עשתה מטרייה לכותנה ועכשיו עושים הסכם כדי לעזור בעניין של הפרחים וההדרים, אני מציע להסתכל על הדברים בפרופורציה, יש גם אחריות מסוימת.

אברהם-בייגה שוחט: אומר חבר הכנסת צבי הנדל, תנו לי להתפיל מים, אבל כשצריך להעלות את מחיר המים ב-10 אגורות הוא אומר שאי אפשר לשלם, אבל מים מותפלים שיעלו 4 שקלים לקוב, זה כן אפשר לשלם.

אברהם-בייגה שוחט: מאיפה הוא ישלם 4 שקלים לקוב?

שלמה לשם: אתה נפגש עם הרבה שרי אוצר, תשאל אותם איך אפשר לבצע זאת.

אברהם-בייגה שוחט: תראו רבותיי, אנחנו נמצאים במצב חירום גם מבחינת הפיצוי לחקלאים ומבחינתנו גם מבחינת מחירי המים.

אברהם-בייגה שוחט: אני יכול להסכים שמחירי המים לא ישפיעו על הקיצוץ בשלב הראשון.

אברהם-בייגה שוחט: במכתב ששלח אלי יוסי ישי, יש סעיף שאומר, ניכנס לדיון בעניין המכסות, איך מפנים מכסות מים, האם משלמים, כמה משלמים?

אברהם-בייגה שוחט: שר החקלאות הקודם טרם התפטרותו אמר, שעוסקים בעניין מכיוון שברור להם שיש בעיה.

אברהם-בייגה שוחט: אני מציע שלא לקבל את הצעתך, לא מדובר בעניין של שבוע אלא בחודשים, אם רוצים בינתיים לא לקבל את הפיצוי, אז לא יקבלו פיצויים, אם רוצים לעכב החלטות, אנחנו מומחים בכך עד אינסוף.

אברהם-בייגה שוחט: אני מציע שכן לקיים את הדיון בעניין שאתה מדבר עליו, איך מפנים מכסות מים, מה קורה עם משטר המים?

אברהם-בייגה שוחט: אני מציע לוועדה לאשר את ההצעה היום, אחרת נהיה בתוך משבר נוראי.

יעקב ליצמן: זאת הישיבה השניה בנושא ומה שמפליא אותי, שכ-ו-ל-ם הכחישו שיש איזשהו קשר בין הפיצוי לבין העלאת מחירי המים.

יעקב ליצמן: כולם התנערו מכך ואמרו שאין קשר בין הדברים.

יעקב ליצמן: היום שר האוצר אמר מפורשות, שיש קשר בין הדברים.

יעקב ליצמן: אני שמח על הכנות ואני אומר, ששר האוצר אכן מקיים מה שהוא מבטיח.

יעקב ליצמן: אני לא מכיר את הנתונים בענף החקלאות, אני מכיר את החקלאות רק מהשטח, לאחרונה הכרתי זאת בסיורים של הוועדה, ראיתי את האנשים ואני אומר לך, הם "על הפנים".

יעקב ליצמן: לדעתי צריך לקיים דיון נוסף לאחר שיגיעו להסכמה עם החקלאים, אבל קודם כל יש לתת לחקלאים את הפיצוי המתבקש.

יואל צימרמן: אדוני, מה שמונח על השולחן, אני אומר לך מהשדה, חקלאי 100 שנה, יום אחד לא עזבתי את האדמה הזאת.

יואל צימרמן: שני דברים מלווים אותי, האחד, ההתבזות שאתם נוהגים בנו, ההשתלחות שאתם נוהגים בנו, ששיאה היה ביום שישי כאשר אמרתי לי שאני מתחפש בהתחפשות של ציוני על האדמה.

אברהם-בייגה שוחט: אני אמרתי את זה?

יואל צימרמן: לא אתה, אבל כך נאמר בתוכנית שלא הגבת עליה.

אברהם-בייגה שוחט: הוא בא אלי הביתה, הקליט אותי שתי דקות, לא הייתה לי אפשרות להגיב.

אלי גולדשמידט: אפשר להוציא תגובה לקראת סוף התוכנית.

יואל צימרמן: בייגה, אנחנו לא ילדים, אנחנו יודעים איך הדברים מתנהלים.

יואל צימרמן: אני אומר לך, אני לא מאמין, שאתה מוליך קמפיין כזה שפירושו חיסול החקלאות.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מוליך שום קמפיין.

אברהם-בייגה שוחט: לא יכול להיות שייאמרו כאן האשמות חסרות שחר כאלה.

יואל צימרמן: אלה הם התחושות שלנו.

יואל צימרמן: אני גם מדבר עם הרפרנטים במשרד האוצר שאומרים, לא צריך חקלאות, נעשה יערות, אתה תהיה שומר היערות, לא יקרה כלום.

יואל צימרמן: יש דבר שהוא בידיים שלך, אדוני שר האוצר, וזה המבחן שלך, ייקור המים ברגע זה כאשר מקצצים לנו 50% מהמכסות הוא מכת מוות עבור החקלאים, כי מעצם הקיצוץ יש ייקור של 20%.

יואל צימרמן: יושב כאן עמוס אפשטיין, מנכ"ל מקורות, תשאל אותו, מעצם מהלך הקיצוץ יש ייקור של 20%.

יואל צימרמן: כאשר אתה לוקח מערכת כזאת ומטיל עליה קיצוץ של 50% יכולת תפוקה, מה אני עושה בבית כאשר אתה מקצץ?

יואל צימרמן: אני מפסיק להשקות.

יואל צימרמן: איך אוכל להתמודד עם זה?

יואל צימרמן: אני שואל אותך, מה בוער לך עם ייקור המים מחר בבוקר?

יואל צימרמן: מה זה בוער לך?

יואל צימרמן: אני לא יכול לקלוט זאת, בפרט שאין לזה קשר לתוספת מים כזאת או אחרת, רק קשר אחד, להרוג אותנו.

יואל צימרמן: אני מבקש אותך, בייגה, זה המבחן שלך, אני מבקש ממך, תן לנו להישאר בחיים, אל תגרום לכך שנתחסל ולא נישאר בחיים.

יואל צימרמן: אני אומר לך, אם המהלך הזה יתקיים, אני סוגר את המים, אל תעשה את זה.

שלמה רייזמן: אנחנו לא רוצים פיצויים, צריך ליצור מקורות מים ומשרד האוצר עושה עוול נורא למדינת ישראל, לא רק האוצר במתכונתו הנוכחית, השרים מתחלפים, אבל הרפרנטים ואנשי אגף התקציבים, עושים עוול נורא למדינת ישראל.

שלמה רייזמן: מדינת ישראל הייתה יכולה להוסיף עוד 500-600-700 מיליון קוב.

שלמה רייזמן: הולכים לעשות מתקן התפלה, אבל עוד לא הוציאו את המכרז, כבר ארבעה חודשים מסתובבים עם מכרז, אבל שום דבר.

שלמה רייזמן: חברת החשמל מוכנה להעמיד לרשותם את חצרות חברת החשמל ותחנות הכוח, זה לא יפגע בירוקים, אפשר לעשות זאת בחצרות חברת החשמל, מדובר בארבעה מתקנים, 250 מיליון קוב שלא יעלו למדינה גרוש אחד, משקיעים מוכנים להיכנס לעניין הזה ובצדק, לא בדולר לקוב, אלא בחמישים סנט לקוב, אבל המדינה לא מזיזה את עצמה, מה בוער לה עכשיו?

שלמה רייזמן: ייקור המים.

שלמה רייזמן: מים מושביים, 230 מיליון קוב הולכים לואדיות ולים, מתוך זה 170 מיליון קוב כבר מטוהרים וכל מה שצריך זה 80 מיליון שקל כדי לכוון אותם לצינורות על מנת להשקות.

שלמה רייזמן: התאחדות האיכרים רוצה ועדת חקירה לעניין הזה.

שלמה רייזמן: לעניין ייקור המים, קיבלנו החלטה במסגרות שלנו, לא של התאחדות האיכרים אלא של כלל מגזרי ההתיישבות, לא נשלם את הייקור, אם תכריחו אותנו לקצץ במים מבלי להגיע אתנו להסכם, לא נקצץ במים, לא נאבד את המשפחות שלנו, 30 אלף משפחות לא ילכו לאיבוד בגלל גחמות של האוצר.

אחיקם בר-לוי: אני רוצה להפריך כמה השמצות שהסתובבו בשבוע האחרון או בשבועיים האחרונים לגבי נושא המים, וזה קודם כל שהחקלאות מסבסדת את המגזרים האחרים, זה פשוט לא נכון.

אחיקם בר-לוי: תמחור המים במדינת ישראל הוא חישוב לא נכון.

אחיקם בר-לוי: מחירי הפקת המים לחקלאות הרבה יותר זולים מאשר מחירי הפקת המים למגזר התעשייתי ולמגזר הביתי.

אחיקם בר-לוי: ניקח מדינה מפגרת כמו קליפורניה, שגם שם יש בצורת כמו בארץ, מחירי המים לחקלאות שם הם 20% מהמחירים בארץ ומחירי המים למגזר הביתי הם בשיעור כפול, ואף אחד לא בטענות שם, שהחקלאים מסבסדים מישהו אחר או שמישהו אחר מסבסד את החקלאים, כי התמחור במדינה לא נכון וזה נעשה בידיעת האוצר, אבל הכי קל להאשים את החקלאים.

אחיקם בר-לוי: שנית, החקלאים משתמשים במים שפירים פחות ופחות כל שנה מהמגזר הביתי והמגזר התעשייתי.

אחיקם בר-לוי: המגזר הביתי הולך ועולה והחקלאים אשמים בזה שאין מים.

אחיקם בר-לוי: החקלאים אשמים בזה שאין מים?

אחיקם בר-לוי: החקלאים הם הראשונים שיודעים שאין מים כי אנחנו יושבים על הברזים ואנחנו יודעים בדיוק איפה יש מים ואיפה אין מים, ואנחנו באנו בתחילת השנה ובתחילת השנה שעברה ואמרנו לחברים, יש משבר, אנחנו מוכנים לשתף פעולה, אלא מה, אנחנו לא יכולים לוותר על הפרנסה שלו, בואו נעשה דיל, אנחנו נוותר על המים ואתם תתנו לנו פיצויים.

אחיקם בר-לוי: אבל מה, רימו אותנו בשנה שעברה, לא קיבלנו פיצוי למרות שקיצצנו כי ערבבו לנו תעשייה עם חקלאות.

אברהם-בייגה שוחט: עמוס אפשטיין אומר שלא קיצצו שום דבר בשנה שעברה.

אחיקם בר-לוי: אדוני שר האוצר, אני יושב ראש אגודת מים שב-1998 שילם סיפק 17 מיליון קוב לצרכנים שלו ובשנה שעברה סיפק 13 מיליון קוב, אז שלא יגידו לי שלא קיצצתי במים.

אחיקם בר-לוי: קיצצתי במים ולא קיבלתי פיצוי, והסיפור הזה חוזר על עצמו השנה משום שערבבו לנו, שקיבוץ או חקלאי שהגדיל את הלול שלו, לא יכול לקבל פיצוי גם אם קיצצו לו 70% מהמכסה, כי על 25% הראשונים לא מגיע לנו פיצוי, ועוד 25% השתתפות עצמית, ועם חישוב כזה אי אפשר לקבל פיצוי.

אחיקם בר-לוי: יש לי ויכוח על זה גם אתכם וגם עם משרד החקלאות.

אחיקם בר-לוי: מדינת ישראל הפכה את המים למוצר במחסור בגלל מדיניות האוצר משום שהמים בעולם הם לא מוצר מחסור, יודעים איך לייצר יותר מים, אבל משרד האוצר מעכב כבר שנים את נושא ההתפלה וכל החלטת ממשלה בעניין לא מבוצעת, את המכרזים שהיה צריך לעשות בדצמבר שעבר טרם פרסמו.

אחיקם בר-לוי: אני אומר לכם, השנה אני לא אספק יותר מ-10 מיליון קוב מים.

אחיקם בר-לוי: אני רוצה להשוות זאת לדבר פשוט, הייתה דרישה גדולה לתקשורת ולכן עברו מטלפונים רגילים לטלפונים סלולאריים והגדילו את היכולת, כך צריך להגדיל את היצע המים, להשקיע בהתפלה ובפיתוח מקורות המים ויש מי שמוכן לשלם.

אחיקם בר-לוי: אני רוצה להפסיק עם הדמגוגיה הזאת, שלוקחים מים מהחקלאות ומעבירים אותם למגזר הביתי.

ויצמן שירי: מכיוון שחבר הכנסת שלום שמחון ביקש התייעצות סיעתית, אנחנו יוצאים להפסקה בת 20 דקות.

ויצמן שירי: אני מחדש את הדיון, שר האוצר מבקש להודיע את הסיכום.

אברהם-בייגה שוחט: הייתה התייעצות סיעתית של חברי הקואליציה וחברי ועדת הכספים, סוכמו הדברים הבאים: מחירי המים יתייקרו השנה ב-7.5% ובשנה הבאה ב-7.5%.

אברהם-בייגה שוחט: היטלי ההפקה יתוקנו ולא יעלו במחיר שנאמר אלא בחלק היחסי כמו מחירי המים.

אברהם-בייגה שוחט: מסרתי הודעה, שוועדת שרים לכלכלה בסמכות ממשלה החליטה על פגיעה במים שפירים לחקלאות בהיקף של 500 מיליון קוב, ובנוסף, משרד האוצר ומשרד החקלאות יסכמו תוך 60 יום תוכנית לייעוד חלק מהתמורות מהייקור למים ולתמיכה בהשקעה בחקלאות.

אברהם-בייגה שוחט: על התוכנית ידווח לוועדת הכספים של הכנסת.

שלום שמחון: אני מציע הצעה נגדית להצעתו של שר האוצר שאומרת, שהאישור של 7.5% לשנה הבאה הוא אישור על תנאי, ללא הסכמה שתהיה לגבי התוכנית הכוללת, אין הסכמה של ועדת הכספים ל-7.5%.

אברהם-בייגה שוחט: אם זה יתקבל, אנחנו מושכים את ההצעה, כולל הפיצויים לחקלאים.

שלום שמחון: אני מצטער שהבאתם אותי למצב הזה.

אבשלום וילן: אני פונה לחבר הכנסת שלום שמחון, שלא להעמיד הצעה נגדית, בנוסח שהקריא שר האוצר נאמר, שמקורות יופנו לתמיכה בהשקעה בחקלאות.

שלום שמחון: אני לא מתווכח על הנקודה הזאת, זה לא קשור, אבל אם לא תבוא חבילה כוללת, לא יהיה אישור המחיר לשנה הבאה.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת שמחון, הרבה פעמים ביקשתם דברים גם בתחום פעילותה של הוועדה, אני רוצה לומר לך, שמה שאתה עושה עכשיו יביא אותי לכך שאמשוך חזרה את ההצעה ולא יהיה הסדר בעניין.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שאתה לוקחת על עצמך את האחריות.

שלום שמחון: אני מעמיד את מקומי בוועדת הכספים לרשות הסיעה, אם הסיעה חושבת שהיא צריכה להחליף אותי, שתחליף אותי, אני משחרר את עצמי מהצבעה, אם הסיעה רוצה להחליף אותי, בבקשה, כולל התפקיד שלי כיושב ראש הקואליציה.

שלום שמחון: העניין הזה נוגע לאלפי חקלאים במדינת ישראל, אני לא יכול לתת לזה יד, מה אתם רוצים שאעשה, נבחרתי לכנסת בשביל הדבר הזה, לא נבחרתי בשביל דבר אחר, אני יושב כאן בגלל הדבר הזה.

שלום שמחון: מה ביקשתי בסך הכל?

ויצמן שירי: חבר הכנסת שלום שמחון, הסכמת לגובה ההעלאה, כרגע הויכוח - - -

שלום שמחון: שהמחיר לשנה הבאה יהיה צמוד לתוכנית הכוללת.

ויצמן שירי: מהיכרותי הצרה עם יוסי ישי, הוא לא יוותר על תקציב שיכול לזרום מהמשרד שלו, אני בטוח שתגיעו ביניכם להבנה, אפשר לגשר בעניין.

אבשלום וילן: יוסי ישי לא הקריא בהצעה, שהפיצויים משולמים.

אבשלום וילן: בהצעה שהציע שר האוצר חסרים שני אלמנטים, ראשית, נושא הפיצויים, שנית, עלה כאן בדיון, שיש יישובים בגליל שיש להם רפת גדולה או לול גדול ואסור ש-10% יחסמו את היישובים האלה.

יוסי ישי: יש הסכמה בכתב עם משרד האוצר שאומרת, והיה ואילוצים חשבוניים יעוותו את הסף, נטפל בזה.

אבשלום וילן: אמר שר האוצר, היטל ההפקה יעלה באותה פרופורציה.

אבשלום וילן: בגליל העליון יש בעיה עם היטל ההפקה, צריך לפתור אותה נקודתית.

ויצמן שירי: אני מודיע, שהדיון בנושא המים תם, ההצבעה בנושא תתקיים בשעה אחת.

שלום שמחון: אני מבקש, שייקור 7.5% הנוספים יבואו לאישור ועדת הכספים.

יוסי ישי: ההסכם כלהלן: ההתייקרות בהיקף של 7.5% לשנה הבאה תיכנס לתוקף לאחר שהתוכנית כאמור תוגש לוועדת הכספים לאישור.

יוסי ישי: הסדר הפיצוי בשל קיצוץ המים יבוצע לאלתר.

שלום שמחון: אני מבקש, שייקור המים בשיעור 7.5% נוספים יהיו טעונים אישור נוסף של ועדת הכספים.

רונן וולפמן: האם 7.5% מגיעים לאישור מועצת המים?

אברהם-בייגה שוחט: לא.

ויצמן שירי: בכפוף לאישור ועדת הכספים.

אברהם-בייגה שוחט: המסגרת מאושר, החלק השני של הביצוע לשנה הבאה יצטרך אישור נוסף של ועדת הכספים.

אבשלום וילן: יוסי ישי הקריא קטע בישיבה קודמת, שהמקורות - - -

אברהם-בייגה שוחט: בתקנות יהיה כתוב, שההתייקרות של 7.5% בשנה הבאה תיכנס לתוקף לאחר אישור נוסף של הוועדה.

נטע דורפמן: לא נמצאת כאן היועצת המשפטית של ועדת הכספים, יש בעיה, אם מכניסים בתקנות את ההתייקרות של 7.5% של שנת 2001, אי אפשר לכתוב בתקנות שהעניין צריך אישור נוסף.

נטע דורפמן: אם לא מכניסים זאת עכשיו לתקנות, צריך לעשות את כל ההליך מחדש בתקנות חדשות.

אלי גולדשמידט: תדברי עם אנה שניידר ותגיעו להבנה בעניין.

ויצמן שירי: אני מבקש מיוסי ישי להקריא לנו את הנוסח הסופי.

יוסי ישי: הוועדה מאשרת ייקור של 15% במחיר המים, 7.5% השנה ו-7.5% בינואר שנה הבאה.

יוסי ישי: משרד החקלאות ומשרד האוצר יגבשו תוך 90 יום תוכנית לייעוד תמורות מייקור המים לתמיכה והשקעה בחקלאות.

יוסי ישי: ההתייקרות בהיקף של 7.5% בשנה הבאה תיכנס לתוקף לאחר אישור נוסף של הוועדה, לאחר שתוגש לה התוכנית כאמור.

יוסי ישי: הסדר הפיצוי בשל קיצוץ מים 2000 יבוצע לאלתר.

ויצמן שירי: אני מבקש להעמיד זאת להצבעה.

ויצמן שירי: מי בעד ההצעה שהעלה מנכ"ל משרד החקלאות, יוסי ישי ושר האוצר קיבל אותה, ירים את ידו.

ויצמן שירי: בעד – 6 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה התקבלה.

ויצמן שירי: אני מודיע שהצעתו של מנכ"ל משרד החקלאות התקבלה.

ויצמן שירי: פניה מס' 77:

ויצמן שירי: אני מבקש להצביע על הפיצוי לחקלאים, פניה מס' 77.

ויצמן שירי: פניה מס' 77 מדברת על החלק המשלים לבקשה הקודמת של 160 מיליון שקלים.

ויצמן שירי: אני מעמיד זאת להצבעה, מי בעד ירים את ידו.

ויצמן שירי: בעד פניה מס' 77 – 6 נגד- אין נמנעים – אין פניה מס' 77 אושרה.

ויצמן שירי: פניה מס' 77 אושרה.

ויצמן שירי: שינויים בתקציב פניה מס' 200:

אלי גולדשמידט: אנחנו דנים בנושא הבא על סדר היום: שינויים בתקציב.

אלי גולדשמידט: פנייה ראשונה, פנייה מספר 200, 117 מיליון שקלים לכבישים עוקפים.

אלי גולדשמידט: שר האוצר מבקש את אישורה של ועדת הכספים של הכנסת להעברת סכום של 117 מיליון שקל מרזרבה כללית לסעיף 80 - כבישים ומסילות ברזל.

אלי גולדשמידט: פניה זו נועדה להעביר 117 מיליון שקל בהרשאה להתחייב למטרת ביצוע כבישים עוקפים.

בני שליט"א: מדובר בהעברת 117 מיליון שקלים בהרשאה להתחייב בתקציב מע"ץ למטרת ביצוע כבישים עוקפים.

אלי גולדשמידט: איפה עיקר הכבישים העוקפים, ביש"ע?

בני שליט"א: כן.

בני שליט"א: כסף ממשרד הביטחון.

אלי גולדשמידט: מי בעד ירים את ידו.

אלי גולדשמידט: בעד פניה מס' 200 – 3 נגד – אין נמנעים – אין פניה מס' 200 אושרה.

אלי גולדשמידט: פניה מספר 200 אושרה פה אחד.

אלי גולדשמידט: בקשה מס' 28011:

אלי גולדשמידט: אנחנו מתבקשים להקדים את אישורה של בקשה מס' 28011, קיצור 21 ימי ההמתנה.

אלי גולדשמידט: מדובר בביצוע שינויים פנימיים בתקציב הארגוני של מע"צ.

שוקי שדה: מדובר בתקציבים שאנחנו מעבירים לנושא שמירה וניקיונות.

אלי גולדשמידט: מה הדחיפות בעניין?

אלי גולדשמידט: אני מציע שזה יחכה להמתנה של 21 יום.

צבי הנדל: זה היה "תקוע" במשרד האוצר זמן רב, לכן כרגע העניין דחוף.

אלי גולדשמידט: מי בעד, ירים את ידו.

אלי גולדשמידט: בעד פניה מס' 28011 – 2 נגד – אין נמנעים – אין פניה מס' 28011 אושרה.

אלי גולדשמידט: פניה מס' 28011 אושרה.

אלי גולדשמידט: פניה מס' 190:

אלי גולדשמידט: פניה מס' 190, BIRTH RIGHT.

אביעד פרידמן: אני רוצה לומר לפרוטוקול, אנחנו רוצים להודות לוועדת הכספים, אם היינו מעבירים את הפניה בשבוע שעבר זה היה נעשה באווירה לא נעימה, שלחתם אותנו לדיון של יומיים, קיימנו דיון של 46 שעות רצופות והגענו להסכמה.

אלי גולדשמידט: אני מבין שהסוכנות לא מתנגדת.

אביעד פרידמן: הסוכנות תומכת.

אלי גולדשמידט: ההנחה היא, שהסוכנות תומכת, אנחנו נצביע, בהנחה שזה יאושר, אבקש ממר קרשנר שירים טלפון לאהרון אברמוביץ, מנכ"ל הסוכנות, או לסלאי מרידור, אני צריך הודעה פורמלית של הסוכנות.

צבי הנדל: מה הנושא?

אביעד פרידמן: הבאת סטודנטים יהודים לביקור בישראל, ממשלת ישראל תממן הבאתם של כל נער ונערה מהתפוצות לבקר בישראל במסגרת מאורגנת המיועדת לחזק את זהותם היהודית.

אלי גולדשמידט: ההסכם נחתם בימים האחרונים?

אביעד פרידמן: מצד שמאל של המסמך ישנו תאריך, 29 ביוני.

אלי גולדשמידט: יש הסכמה של כל הגורמים בעניין הזה.

אלי גולדשמידט: נותרה עוד שאלה שהעלה אותה חבר הכנסת מאיר שטרית, הוא ביקש, לא רק את ההסכם אלא גם את מבנה החברה על מנת שהיועצת המשפטית שלנו תעבור על זה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש להמציא זאת ליועצת המשפטית שלנו, אם היא תמצא בעיות שכתוצאה מהן ההחלטה שלנו לא תקינה, אנחנו נחזור לדיון מחודש.

אביעד פרידמן: אני רוצה להוסיף, שבעקבות הישיבה הקודמת הוחלט, כדי לא ליצור הרגשה רעה, כל המניות של החברה הופקדו בנאמנות אצל עו"ד נאמן, שמקבל את ההוראות פה אחד מכל חברי הוועדה.

אלי גולדשמידט: אני מאוד מעריך את הרצון הטוב כל הצדדים, אבל אני הכי מעריך את השכל הישר של הצוות המקצועי שלנו ושל אנה שניידר.

אלי גולדשמידט: היועצת המשפטית תבדוק את העניין, יסוכם, שאם אנה שניידר תמצא שיש פגם מסוים, אנחנו נחייה את הדיון, כלומר, ההחלטה כאילו לא התקבלה ונחייה את הדיון.

עופר חוגי: האם החברה הזאת מפעילה חברת בת?

אביעד פרידמן: לא חברות בת, החברה הזאת יוצאת במכרז שמפעילים ספקים.

עופר חוגי: איך אנחנו מוודאים שהילדים יקבלו אוכל כשר ושלא יהיו טיולים בשבת?

אביעד פרידמן: אין טיולים שכרוכים בחילול שבת, הילדים אוכלים כשר, הם מתאכסנים באכסניות נוער של אכסניות הנוער בישראל, במסגרת הארוחות הרשמיות – האוכל כשר, מה כל אחד אוכל בחדר שלו, זה לא ענייני.

אביעד פרידמן: אין פעילות שכרוכה בחילול שבת, כל הפעילויות בשבתות הן בירושלים ואין נסיעות בשבת.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת עופר חוגי שאל שאלות לגיטימיות וקיבל על כך תשובות.

אלי גולדשמידט: אני מבקש שנצביע על פניה מספר 190, האישור שלנו כפוף לביקורת המשפטית של היועצת המשפטית.

אלי גולדשמידט: מי בעד, ירים את ידו.

אלי גולדשמידט: בעד פניה 190 – 6 נגד – אין נמנעים – אין פניה מס' 190 אושרה.

אלי גולדשמידט: פניה מס' 190 אושרה פה אחד.

אלי גולדשמידט: פניה מס' 191:

אלי גולדשמידט: צו לעידוד השקעות הון (קביעת אזורים לענין התוספת לחוק)

אלי גולדשמידט: אנחנו דנים בצו לעידוד השקעות הון, מכתב שר האוצר ושר התעשייה והמסחר: נודה לך על העלאת הצו להארכת תוקפם של אזורי פיתוח זמניים לפי החוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט 1959, לאישור בוועדת הכספים, בהקדם.

גבי גולן: כפי שידוע לחברי הוועדה, במסגרת החוק לעידוד השקעות הון ישנם אזורי עדיפות לאומית במדינת ישראל, שהממשלה מגדירה אותם מדי פעם, במסגרת החוק ניתנים הטבות לתעשייה.

גבי גולן: במסגרת זו כלולים מספר אזורים בערים שקיבלו מעמד שונה מהמעמד של האזור שלהם, האזורים הזמניים.

גבי גולן: הממשלה ביקשה לפני שמונה חודשים להאריך לשנה - - -

ויצמן שירי: לששה חודשים.

גבי גולן: ביקשה להאריך לשנה, הוועדה אישרה לששה חודשים - - -

ויצמן שירי: תוך התחייבות של הממשלה, לשנות את מפת חוק עידוד השקעות הון תוך ששה חודשים.

ויצמן שירי: למעשה, מזה חודשיים החוק הזה אינו בתוקף.

ויצמן שירי: אני אומר לכם, גם היום לא נאשר את הצו כי אני רוצה לראות את המפה החדשה.

גבי גולן: רבותיי חברי הוועדה, המפה הקיימת היום היא המפה שהוחלט עליה בפעם הקודמת והיום היא עדיין מונהגת.

גבי גולן: הממשלה החדשה החלה בהליכי שינוי המפה ובחינת סדרי העדיפויות.

גבי גולן: הליכי השינוי האלה התארכו מעבר למה שחשבנו, באותו דיון שהתקיים כאן בפברואר, אמרנו, שנוכל לסכם את הדיונים, להחליט בממשלה ולבוא אליכם עם צווים חדשים במהלך ששה חודשים.

גבי גולן: לצערי, הסיכום עדיין לא צלח.

ויצמן שירי: אני יודע מה דעתו של שר התעשייה והמסחר, בישיבה שהתקיימה בעיריית דימונה אמר שר התמ"ס, אני אביא את זה לאישור הממשלה עד סוף החודש.

ויצמן שירי: אני יודע מה הסיבה האמיתית לעיכוב, לא מדובר בדיונים, מדובר באילוצים.

ויצמן שירי: אבל עברה כבר שנה, יש אזורים שלמים במדינת ישראל שכתוצאה מהאילוצים האלה הם משלמים את המחיר.

ויצמן שירי: אני מודיע לכם, רק בדרך זו שהוועדה לא תאשר את ההארכה, כנראה שזה יזיז למישהו ואז הוא יקבל את ההחלטה לשנות את המפה.

ויצמן שירי: הנגב לא יכול לחכות כמו שהגליל לא יכול לחכות.

ויצמן שירי: אני אומר לכם, תמשכו את הצו בחזרה, חבל על הזמן, זה לא יעבור.

אנה שניידר: יש בעיה מ-1 במרץ.

ויצמן שירי: הם לא באו לוועדה, העלנו את העניין הזה בחודש אוגוסט, אישרנו לששה חודשים, והם התחייבו שתוך ששה חודשים הם יביאו לוועדה את מפת חוק עידוד השקעות הון החדשה.

ויצמן שירי: מזה ארבעה חודשים אין להם מפה כזאת ולמרות זאת מעבירים כאן אישורים לא חוקיים.

אנה שניידר: כדאי להסביר מה המשמעות של אי הארכה.

ויצמן שירי: בישיבה הקודמת הבנו את האילוצים של מפעלים וכו' ולכן הארכנו בששה חודשים, אבל עברה שנה ואין עדיין מפה חדשים.

גבי גולן: אנחנו מבקשים מהוועדה להאריך את הצו עד ל-31 באוגוסט, זה אומר, מחצית מההארכה היא רטרואקטיבית.

גבי גולן: במסגרת הצוות המקצועי של משרדי הממשלה אנחנו מקווים מאוד לסיים תהליך, ראש הממשלה מתכוון להביא את המפה החדשה במהלך חודש אוגוסט.

גבי גולן: הוועדה הבינה בפעם הקודמת שאותם ששה חודשים יספיקו כדי לאשר, אני לא רוצה להיכנס לשיקולים שהם לא מענייני, השורה התחתונה היא, שראש הממשלה מתכוון להביא את המפה החדשה או המפות החדשות לאישור במהלך חודש אוגוסט כדי שב-31 באוגוסט תהיה מפה חדשה.

גבי גולן: ההארכה המבוקשת היא עד ה-31 באוגוסט.

אנה שניידר: האם המשמעות היא, שבעצם מ-1 במרץ אין אזורי עדיפות?

ויצמן שירי: ממש כך, הם פועלים בניגוד לחוק.

חביבה כהן: אף אחד לא פועל בניגוד לחוק, למעט אותם יישובים שנמצאים בסטטוס זמני ושלגביהם, הם ואנחנו כרגע בבעיה.

ויצמן שירי: העברתם כספים לאחר חודש מרץ לאותם יישובים שהם בסטטוס זמני, במסגרת חוק עידוד השקעות הון, זאת עבירה על החוק.

חביבה כהן: המפה הקיימת היא מפה תקפה על פי חוק ולכן אין כאן שום עבירה על החוק.

חביבה כהן: אנחנו עדיין מאשרים השקעות גם בצפון וגם בדרום לפי אותה מפה, ואין שום בעיה עם הנושא הזה.

חביבה כהן: שום דבר לא נעשה על חשבון מפעלים בנגב או בגליל.

ויצמן שירי: אל תגידי לי שזה לא על חשבון הנגב והגליל, כשמאשרים 24% למצפה רמון ו-24% לאזורים שנמצאים במרחק של 20 דקות מכאן, זה בא על חשבון הנגב והגליל.

ויצמן שירי: אל תגידי לי שזה לא בא על חשבון שום דבר, עובדה, שנה תמימה מאז הבחירות האבטלה לא יורדת.

חביבה כהן: השנה את לנו מגבלת תקציב ושום דבר לא בא על חשבון מפעל אחר.

ויצמן שירי: כשאת מאשרת 24% למקום שנמצא 20 דקות מירושלים ובמקביל 24% לנגב, אף אחד לא יבקש להקים מפעל בנגב כי אין פער בין הנגב לבין האזור הזה.

ויצמן שירי: אם מחר בבוקר תפעלו על פי ההתחייבות של ראש הממשלה וההתחייבות של השר התמ"ס – את יודעת למה הוא התחייב בדימונה וגם בוועדה הזאת.

ויצמן שירי: כמו שישבנו כאן קודם חברי הכנסת, נציגי החקלאים, ודאגו למחירי המים, היועצת המשפטית אמרה, שזה דבר לגיטימי לדאוג לאותו סקטור, אני יושב כאן לשרת את האינטרס של הנגב.

ויצמן שירי: אפילו דוח מבקר המדינה התייחס לנגב וביקר אתכם על התייחסותכם לנגב.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת ויצמן שירי, אני שותף לך בכעס הזה, אבל הוא לא אל גברת כהן, הכעס צריך להיות מופנה לממשלה שקיבלה את ההחלטות האלה.

עופר חוגי: האם מבחינה חוקית את יכולה לאשר השקעות למפעלים זמניים שמופיעים בטבלה?

חביבה כהן: היישובים שנמצאים בסטטוס זמן, מרגע שפג התוקף של הסטטוס הזמני, ואומר בסוף פברואר, חזרו לסטטוס הטבעי שלהם שהוא ב'.

חביבה כהן: אנחנו לא מאשרים אותם כרגע, לא כ-א' ולא ב' כי אנחנו לא רוצים לפגוע בגבוליים שנופלים בתפר ולכן אנחנו מחכים אתם.

ויצמן שירי: במילים אחרות את אומרת, אנחנו מאשרים היום את הצו, כל אלה שנמצאים בצינור מחודש מרץ, מחר בבוקר את מאשרת להם א'.

ויצמן שירי: לזה אני לא מוכן.

חביבה כהן: לא מתוך שרצינו להפלות אלא מתוך המציאות שהכתיבה זאת, כמעט ולא היו אישורים בשנה האחרונה באותם אזורים שאתה היית רוצה לראות אותם כאזורים שהם לא א'.

חביבה כהן: לכן, אי אפשר לומר, שאחד בא על חשבון השני.

חביבה כהן: אין מגבלת תקציב.

ויצמן שירי: אני מבקש לקבל את רשימת ההשקעות מחודש אוגוסט שנה שעברה על אותם אזורים, לעומת זאת, אני רוצה לקבל את אותן השקעות פרופורציונליות שהיו בנגב באותה תקופה, ואני מכיר את הטבלה, הקרנת אותה על שקופית בדימונה.

ויצמן שירי: אני אומר לכם בצורה ברורה, תמשכו בחזרה את הצו, לא יהיה כאן אישור היום, אולי אם ניצור בלגאן נוכל לומר - - -

חביבה כהן: אני רוצה שתבינו, שהבלגאן הזה נוצר על גבם של שמונה-תשעה מפעלים.

ויצמן שירי: אבל את אומרת, שלא ביקשו דבר, אז אין בכלל בעיה.

חביבה כהן: לא הבנת אותי נכונה.

חביבה כהן: אמרתי שבשנה האחרונה, ההשקעות שאושרו באותם אזורים שאתה היית רוצה, כמעט ולא היו השקעות השנה.

חביבה כהן: לכן אני אומרת, זה לא בא לא על חשבון אופקים ולא על חשבון הנגב.

חביבה כהן: כל מי שמעונין, יש תקציב וזה הולך גם לנגב.

ויצמן שירי: לא יבואו לשם אם את מאשרת 24% באזור המרכז, למה צריך להגיע עד לנגב?

ויצמן שירי: אני רוצה להקים מפעל לייצור בקבוקי פלסטיק, למה אני צריך להקים אותו במצפה רמון, 200 קילומטר מאזור המרכז, כשאתם נותנים בחוק עידוד השקעות הון לאזורים שנמצאים 20 דקות מכאן, המצאה גאונית, יכול להיות שצריך לבטל את הדבר הזה.

ויצמן שירי: יש כאן כוח עבודה פלסטיני, יכול להיות גם יותר זול, למה צריך ללכת עד לנגב?

ויצמן שירי: אתם אומרים, שזה לא בא על חשבון הנגב.

ויצמן שירי: אני מבטיח לך, שאם מחר תביאי לוועדה הצעה ש-36% או 38% יקבלו בנגב, וכאן ימשיכו לתת 24%, קרי, יהיה פער של 14%, אני לא בטוח שלא יגיעו לנגב, מה שהיום לא כדאי לאף אחד להגיע לשם, כולם אידיוטים כמוני, שמוכנים לבוא כל יום מבאר שבע לירושלים?

חביבה כהן: אנחנו מדברים על שני דברים שונים, זה שהמפה חדשה תאושר, עדיין לא יהיה לנגב 36%.

ויצמן שירי: מי אמר?

חביבה כהן: זה רק שינוי של מפה, זה שני דברים שונים.

אלי גולדשמידט: חביבה כהן אומרת, שיש היום חוק קיים והחוק הקיים מדבר על כמה נותנים באזור עדיפות א' וכמה נותנים באזור עדיפות ב'.

אלי גולדשמידט: אנחנו צריכים לשנות את החוק הקיים.

אלי גולדשמידט: היא אומרת, שהמפה החדשה תבוא לאישור באוגוסט.

אלי גולדשמידט: לעומת זאת, אומר חבר הכנסת ויצמן שירי, שאם הוא לא יראה מצד הממשלה ביטוי של שינוי סדר העדיפויות, שייתן את היתרון האמיתי לנגב ולקו העימות בגליל, אם לא יהיה השינוי הזה, מבחינתו, הוא לא מוכן לשתף פעולה עם שום פעולה של הממשלה בקשר לכל התהליך הזה כולל המפה הזאת.

אלי גולדשמידט: מצטרפים לעמדתו חברי הכנסת עופר חוגי ואמנון כהן.

אמנון כהן: אני רוצה לשאול, הרי תקציב מסוים שוריין לנושא הזה, במידה ולא נאשר את הצו, לאן ילך הכסף?

חזקיה ישראל: אני לא רוצה להיכנס לויכוח, שהוא לגיטימי מזווית הראייה של חבר הכנסת שירי, אבל יש קבוצה של מפעלים שממתינה עם תוכנית השקעות לאישור הצו הזה.

ויצמן שירי: אני רוצה לראות את רשימת המפעלים ומיקומם.

חזקיה ישראל: יש לי רשימה של מפעלים עם תוכנית השקעות שמתעכבת ומחכה לצו הזה.

חזקיה ישראל: המשמעות של העיכוב היא פגיעה באותם יישובים, חלקם יישובים עם מוקדי אבטלה.

חזקיה ישראל: אני מכבד את מה שאומר חבר הכנסת ויצמן שירי, אני בעד הנגב, אבל חייבים לאשר את הצו הזה.

ויצמן שירי: כולם בעד הנגב ואף אחד לא עושה כלום.

חזקיה ישראל: הממשלה מבקשת להאריך את הצו הזה עד 31 באוגוסט.

ויצמן שירי: אז מה, גם באוגוסט שנה שעברה ביקשה הממשלה לאשר בשנה נוספת ואישרנו לששה חודשים, תסלח לי, זה כבר ארבעה חודשים אחרי הזמן.

חזקיה ישראל: זה לא תלוי בי.

ויצמן שירי: זה לא תלוי גם בי אבל תלוי באצבע שלי, אני צריך להראות את הפרצוף שלי לתושבי המקום.

ויצמן שירי: מבקר המדינה כתב בדוח האחרון שלו, שתושבי הנגב קיבלו ממדינת ישראל פר אזרח 1,600 שקלים ולעומת זאת, ביהודה ושומרון קיבלו 4,500 שקל פר אזרח.

ויצמן שירי: אז אל תסנגר על שום דבר.

גבי גולן: רבותיי, אני רוצה לומר לגבי משמעות ההחלטה של אי אישור הצו היום, למעלה מ-60% מההשקעות בגליל, ההשקעות נעשות באותם אזורי תעשיה, שהם שונים מאזורם, אנחנו מדברים על אזור התעשייה אלון תבור, על תרדיון, אזור התעשיה ציפורי - - -

ויצמן שירי: אין בעיה, תבוא עם אישור קבוע, מי אמר שצריך אישור זמני, אני לא אתנגד, תגידו שהאזורים האלה לא שנויים במחלוקת, אין בעיה, אני לא רוצה ל"דפוק" את היישובים בצפון, אני ער למצוקה האמיתית, אבל אני לא מוכן לקבל את העובדה ש-20 דקות מהבית הזה נמצאים אנשים באותה קטגוריה.

ויצמן שירי: אני לא מדבר על המקומות שיש בהם אבטלה, מקום שיש בו אבטלה כמו קריית שמונה, צריך לתת להם את כל ההנחות בדיוק כמו למצפה רמון ואולי אפילו יותר, אבל אני מדבר כרגע על מקומות שכלולים כאן כתוצאה של החלטה פוליטית ולא החלטה עניינית.

ויצמן שירי: תבינו, אני לא יכול לשבת כאן על תקן של איש הנגב, שנשלח על ידי תושבי הנגב, ולהיות לכם חותמת גומי.

ויצמן שירי: הבנתי, הנושא רגיש מאוד כי המפד"ל בקואליציה, וישראל בעלייה בקואליציה, ולימים מה התברר?

ויצמן שירי: שכל אחד מהם מחליט מה האידיאולוגיה שלו.

ויצמן שירי: אם באמת חשובים לכם היישובים שנמצאים במצוקה אמיתית, אני רוצה לראות אותם כלולים במפה.

אלי גולדשמידט: ראשית, יש כאן סיטואציה מעשית של שורת מפעלים שנמצאים באזורים שמחכים לאישור הזה, אם לא נאשר את זה, הם לא יקבלו.

ויצמן שירי: שיעשו הפרדה.

אלי גולדשמידט: גם חביבה כהן וגם גבי גולן לא יכולים להחליף את הדרג הפוליטי, שצריך לקבל את ההחלטות לגבי 38% או העדפה כלשהי.

ויצמן שירי: אני לא מדבר על המספר, אני מדבר על העדפה.

אלי גולדשמידט: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו, מה ייקרה אם אנחנו מעכבים את הצו?

ויצמן שירי: מה שקרה כשלא אישרנו בשלושה החודשים האחרונים, לא יקרה שום דבר גם בחודשיים הקרובים.

אלי גולדשמידט: אני מציע, תבקש מה שאתה צריך לבקש בעניין הזה, אני אדחה את ההצבעה, תדבר עם ראש הממשלה, תדבר עם יוסי קוצ'יק בעניין, תגיעו להסכמות ואז נקיים את הדיון.

ויצמן שירי: אני מבקש לא לאשר את הצו היום, אני מבקש התייעצות סיעתית היות והממשלה התחייבה לפני שנה שתוך ששה חודשים היא תשנה את חוק לעידוד השקעות הון ולא עמדה בכך.

ויצמן שירי: חוק לעידוד השקעות הון אושר על ידי הוועדה בחודש אוגוסט 1999 ומזה חמישה חודשים האזורים הזמניים אינם בתוקף.

אנה שניידר: האזורים הזמניים לא בתוקף מ-1 במרץ.

ויצמן שירי: אם לא ישנו את הצו, אני מודיע לכם, כל בקשה של משרד התמ"ס שתגיע לוועדה, אני אתנגד לה.

אלי גולדשמידט: אנחנו נדחה את ההצבעה על בסיס הבקשה של חבר הכנסת ויצמן שירי, שביקש התייעצות סיעתית, נקיים את הדיון בעוד מספר ימים ואי לכך נדחה את ההכרעות בעוד מספר ימים.

אלי גולדשמידט: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.