ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 114, 2000-03-27 10:15

שלום שמחון: אני פותח את הישיבה.

שלום שמחון: אנו דנים בהצעת חוק של חברי הכנסת בנימין אלון, רחבעם זאבי, אביגדור ליברמן ומיכאל נודלמן.

בנימין אלון: אני חושב שהנושא מוכר.

בנימין אלון: אני ניסיתי להעביר את הצעת החוק גם בכנסת הקודמת, ולצערי היא נכשלה בשלב של קריאה ראשונה, כלומר: היא עברה את הקריאה הטרומית ואת השלב הזה שאנחנו נמצאים בו, ונכשלה בקריאה הראשונה.

בנימין אלון: אני חושב שממשלות לא אוהבות את החוק הזה, כי הוא מפחיד אותן, והן מעדיפות להיתקע במציאות אנכרוניסטית שאין לה שום הגיון.

בנימין אלון: בסופו של דבר, בצורה זו או אחרת, הציבור לא אידיוט והוא ימצא דרך להביע את מחאתו.

בנימין אלון: בסופו של דבר, יימצא לערמת המכתבים שמרוכזים אצלי בחדר - בגלל שטיפלתי בנושא – קול, ובסופו של דבר חברי הכנסת לא יוכלו לעמוד מולו.

בנימין אלון: היתה פעם במדינת ישראל טלוויזיה עם ערוץ אחד, ולכן שילמו אגרה.

בנימין אלון: היום יש ערוץ אחד וערוץ שני, והשבוע עומדים לאשר בעקבות ההמלצה שלכם פה בוועדה ערוץ שלישי מסחרי, יש כבלים, ובקרוב תהיה סידרה של ערוצים דרך הלוויינים.

בנימין אלון: אנשים שמשלמים 180 שקלים כל חודש לכבלים לא נהנים מהערוץ הראשון, לא נהנים מהמוצר ולא רוצים לשלם עבורו.

בנימין אלון: אזרחים דוברי רוסית לא צופים בו בכלל.

בנימין אלון: אנשים שיש להם מסך כדי לראות בו וידיאו, לא רוצים לשלם עבור הערוץ הראשון.

בנימין אלון: כופים עליהם בצורה שאין בה שום הגיון לשלם עבור הערוץ הראשון.

בנימין אלון: זה נוח לממשלה, כי זה מס שהוא כאילו כבר קיים, אבל הוא קיים על רקע היסטוריה שהשתנה, שכן היום יש הרבה ערוצים.

בנימין אלון: בסופו של דבר, במוקדם או במאוחר, יהיה מרד של משלמי האגרה.

בנימין אלון: זה דבר ברור.

בנימין אלון: אנשים לא ימשיכו לסבול את העינוי הזה, שהם לא מזדהים איתו ושהם לא שלמים איתו.

בנימין אלון: חברי הכנסת מעדיפים לעשות לעצמם חיים קלים ולטמון את ראשם באדמה.

בנימין אלון: זה לא קשור לימין וזה לא קשור לשמאל.

בנימין אלון: זה נכון שכשאתה רואה את דוח ורדי ואתה רואה שיש צרות ברשות השידור, אז אתה אומר שזה עוד יותר נותן איזושהי אקטואליזציה לנושא הזה, אבל זה לא כך.

בנימין אלון: אתה יודע שהתזמון לא היה קשור לזה.

בנימין אלון: הבאתי את זה בכנסת הקודמת.

בנימין אלון: אני יודע שהשאלה שתישאל היא מה יהיה מקור המימון האחר במקום האגרה.

בנימין אלון: אני אומר קודם כל – וחוזר במשפט אחד על מה שאמרתי עד עכשיו – שכשדבר הוא רע ולא הגיוני, דבר ראשון צריך להפסיק אותו.

בנימין אלון: זו השקפתי.

בנימין אלון: דבר שני צריך להגיד מה האלטרנטיבה, ואני אגיד מה האלטרנטיבה.

בנימין אלון: האלטרנטיבה לא צריכה ליפול על משלם המסים.

בנימין אלון: אני אקרא לכם למשל הצעה שדן שילון העלה, והיא מאד נראית לי.

בנימין אלון: אם אתם רוצים, יש לי עוד הצעות.

בנימין אלון: דן שילון הציע: ערוץ שלדעתי לא צריך להיות ממלכתי או ממשלתי, אלא ציבורי, לא ימומן על ידי אגרה או תשדירי שירות, אלא על ידי הפרשה של אחוזי מרווחי כל הערוצים המסחריים.

בנימין אלון: אני חושב שזה דבר הגיוני.

בנימין אלון: אמרתי שעד עכשיו הרבה היו מחוברים לכבלים, ועכשיו יהיו רבים מחוברים ללוויינים, יש זכיינים, והשבוע נאשר ערוץ שלישי.

בנימין אלון: נכון שאנחנו מעדיפים להיתקע ב-LICENCE שבאנגליה, אבל באנגליה יש מיליוני אנשים והתשלום הוא פרופורציונלי.

בנימין אלון: פה יש מציאות של מגזרים שלמים של עולים חדשים, של ערבים ושל אנשים שלא רואים את הערוץ הזה וזועמים על התשלום הכפוי הזה.

בנימין אלון: אם חברי הכנסת לא ייקחו את היוזמה, יהיה מרד.

בנימין אלון: זה לא יעזור.

בנימין אלון: זה נמאס, וזה כל פעם חוזר על עצמו.

בנימין אלון: כל פעם אני שומע את התגובות האלה.

בנימין אלון: גם אם כואב לאנשים לשלם מסים, הם מוכנים בסופו של דבר לשלם מסים, כי הם מבינים שזה משהו כללי שהולך לחינוך, לחברה ולרווחה, ויש ניסיון שהמסים יהיו פרוגרסיביים ככל שניתן, אבל דבר ייעודי שכזה?

בנימין אלון: אנכרוניסטי שכזה?

בנימין אלון: אז אני יודע שחמישים העובדים – או כמה שיש שם - במחלקת הגבייה ימצאו את עצמם ללא פרנסה.

בנימין אלון: אני יודע שיהיו עוד אנשים שיסבלו מזה, אבל האנשים האלה בין כך ובין כך צריכים להיערך לרה-אורגניזציה שגם כל הדוחות דיברו עליה.

בנימין אלון: אני לא רוצה להיכנס לנושא הזה של מבנה רשות השידור.

בנימין אלון: ברור לי שלפי מה שאני מציע יהיה איזשהו פרק זמן שבין החובה של הממשלה - או מי שלא יהיה – לפצות אנשים שיש להם יחסי עובד-מעביד איתם לבין הרה-ארגון מחדש, אבל לא זאת הצעת החוק שלי.

בנימין אלון: הצעת החוק שלי נוגעת באגרה כשלעצמה.

בנימין אלון: היא גם מנומקת כך בדברי ההסבר.

בנימין אלון: ברשותכם, אני אקרא רק קטע מדברי ההסבר: "האגרה אף מוטלת על מי שרוכש מקלט טלוויזיה לצורך שימוש בקלטות וידאו בלבד ועל מי שמשלם על מנוי לכבלים משלם למעשה פעמיים...

בנימין אלון: יש בהטלת האגרה על כלל רוכשי מקלטי הטלוויזיה משום פגיעה בזכות הקניין המעוגנת כיום בחוק יסוד: "כבוד האדם וחירותו" ועל כן הראוי לבטלה".

בנימין אלון: אני מציע פה מקורות חלופיים, ואני רק רוצה להעיר הערה אחת טכנית חוקית לנושא של מקורות חלופיים.

בנימין אלון: בזמנו בגלגול הקודם של זה בכנסת הקודמת היה איזשהו ערעור שלא הגשתי את המקור החלופי, ואנה שניידר הגישה אז לוועדה חוות דעת שמצדיקה אותי, שאין זה מקומו של הפירוט המדויק של הכספים בשלב הזה, אלא אחרי הקריאה הראשונה.

בנימין אלון: אם תאושר הקריאה הראשונה, צריך לסכם בוועדה בדיוק איך האלטרנטיבה שאני מציע תכסה או לא תכסה את המימון, מאיפה תבוא היתרה וכו'.

בנימין אלון: חוות דעת זו מונחת כאן, כך שאם איזשהו חבר כנסת רוצה לדחות אותי בגלל שאני לא אומר בדיוק מה המקור האלטרנטיבי עד לפרוטה האחרונה, חבל כי עברנו את זה בכנסת הקודמת וחוות הדעת עדיין רלוונטית.

בנימין אלון: אני מסכם את דבריי.

בנימין אלון: אני יודע שיש לי השקפות עולם ברוך השם.

בנימין אלון: אני יודע שבבית הזה שלנו מסווגים אותנו.

בנימין אלון: גם בהצעת החוק שלי שעברה בכנסת הקודמת זכיתי לתמיכה מחברי כנסת שלא מזדהים איתי פוליטית.

בנימין אלון: אני מקווה לזכות בזה גם הפעם.

שלום שמחון: אם נניח היו אומרים שהחוק הזה יעבור, אבל ייכנס לתוקף בעוד שלוש שנים?

בנימין אלון: למה שלוש שנים?

מוחמד ברכה: לא צריך להרחיב את ההתדיינות עכשיו.

מוחמד ברכה: חנה מצקביץ: ככל שידוע לנו, הממשלה גם התנגדה להצעת החוק הזאת.

מוחמד ברכה: המימון באמצעות האגרה בעצם מבטיח את עצמאות רשות השידור מלחצים פוליטיים ומסחריים.

מוחמד ברכה: דווקא בעידן הזה כשמדברים על ריבוי ערוצים וכניסת הערוץ השלישי, יש חשיבות לשמור על האופי הציבורי והממלכתי של רשות השידור, ולכן דווקא היום חשוב מימון האגרה יותר מאשר בכל זמן אחר.

מוחמד ברכה: רשויות השידור הציבוריות ברחבי העולם ממומנות מאגרה.

מוחמד ברכה: האגרה אצלנו בארץ היא נמוכה יותר מאשר המקובל.

אלי גולדשמידט: באיזה מדינות למשל יש אגרה מלבד אנגליה?

חנה מצקביץ: בכל מדינות אירופה.

חנה מצקביץ: דרך אגב, עכשיו ממש בימים אלה בוטלה האגרה בהולנד, ובמקומה הממשלה החליטה לממן את רשות השידור באופן ישיר.

חנה מצקביץ: הדבר הזה מגביר את התלות שבין הממשלה לבין רשות השידור.

מוחמד ברכה: זה קיים בלאו הכי, כי המנגנון של גביית האגרה הוא מנגנון ממלכתי.

אלי גולדשמידט: חשבתי שתגיד משהו אחר, שממילא יש איזשהו סכום תקציבי שכן מעבירים לרשות השידור.

סמדר אלחנני: אין.

אלי גולדשמידט: עשרים ומשהו מיליון שקל.

אמיר לוי: במקום אזרחים ותיקים.

אלי גולדשמידט: בשווי עשרים ומשהו מיליון שקל?

אמיר לוי: 20,000,000 שקל.

חנה מצקביץ: בכל מקרה, אנחנו חושבים שזה מבטיח את העצמאות של רשות השידור.

חנה מצקביץ: נפלה איזו טעות בדברי ההסבר של חבר הכנסת אלון.

חנה מצקביץ: הוא טוען שאין אגרה על מקלטי רדיו, אבל משלמים אגרה על מקלטי רדיו באמצעות אגרות רדיו ברכב באופן אוטומטי עם הרישוי.

בנימין אלון: אני חושב שזאת היתה הכוונה.

חנה מצקביץ: בכל מקרה, מה יכול להיות המימון האלטרנטיבי?

חנה מצקביץ: פרסומות שיהפכו את הערוץ שלנו לערוץ מסחרי פרופר - ואני לא חושבת שזה מה שרוצים היום, שכן לא חסרים לנו ולא יהיו חסרים לנו ערוצים מסחריים, ואני חושבת שאם יחליטו על פרסומות, הפרסומות גם יהיו מאד מאד מזעריות ורק בדברים מאד בודדים שינתקו את הקשר בין השידורים לבין העולם העסקי - או מימון של הממשלה, שאני לא חושבת שהוא דבר טוב ורצוי.

חנה מצקביץ: אני חושבת שדוח ורדי עומד על העניין של עצמאות רשות השידור וניתוקה מהפוליטיקה והממשלה.

חנה מצקביץ: אני חושבת שההצעה הזאת מובילה אותנו אחורה במקום להוביל אותנו קדימה.

אבי כץ: אני רציתי להתייחס לדבריו של חבר הכנסת אלון על כך שבארצות אירופה האגרה היא לא שוויונית.

אבי כץ: בכל ארצות אירופה האגרה היא שוויונית.

אבי כץ: הבי.

אבי כץ: בי.

אבי כץ: סי היום גם מתכונן לשידור דיגיטלי, ועכשיו ניתן מימון של שלושה פאונד להכנות לקראת השידור הדיגיטלי.

אבי כץ: יש שם הצעת חוק להעלות את האגרה שם מ-100 פאונד ל-106 פאונד, למעט אותם שלושה פאונד שיתמכו בשידור הדיגיטלי.

אבי כץ: בכל מקרה, היום בארץ יש חלוקה בעוגת המימון.

אבי כץ: יש מימון של הערוץ המסחרי על ידי פרסומת, יש מימון של הכבלים על ידי התשלום לכבלים ויש מימון שלנו שהוא תשלום אגרה עבור החזקת המקלט.

אבי כץ: אני חושב שהיום זה יהיה עוול - לאחר שהעניין הזה כבר מושרש והציבור כבר מודע לכך שיש חובת תשלום למען השידור הציבורי והממלכתי – להציע את הביטול; מה עוד שברגע שהצעה כזו עולה, הציבור מפסיק לשלם.

אבי כץ: אנחנו עשינו מאמצים כבירים על מנת להעמיק את הגבייה ולהביא לשינוי בכל המגזרים, כולל המגזר הערבי שהיה ידוע כמשתמט באורח כרוני מהתשלום הזה.

אלי גולדשמידט: אני מציע שהמשפט הזה יימחק מהפרוטוקול.

אלי גולדשמידט: נסח את המשפט שנתקלתם בקשיי גבייה מסוימים.

אלי גולדשמידט: אל תגיד שהמגזר משתמט.

אבי כץ: בסדר, אנחנו עשינו עכשיו מאמצים אדירים על מנת שכל המגזרים ישתתפו באופן וולונטרי, כולל המגזר הזה, בתשלום האגרה.

אבי כץ: גם אם תבוטל היום האגרה, הרי בסך הכל התשלום יוטל על הציבור, בין אם זה יהיה על ידי הגדלת אחוז מס הכנסה, או בין אם על ידי פרסומת.

אבי כץ: הציבור ממילא יצטרך לממן את זה, ואכן אנחנו בעד השארת המצב כפי שהוא ולתת לנו את הכלים להמשיך לגבות ולממן את השידור הציבורי.

בנימין אלון: האם אפשר להבין מה זה וולונטרי?

בנימין אלון: אבי כץ: וולונטרי פירושו שליחת הודעה לתשלום, כאשר הציבור משלם ללא אמצעים נוספים מתוך רצון טוב.

בנימין אלון: אתה מתכוון בלי כפייה, רק איומים קלים.

בנימין אלון: ..

אמיר לוי: הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

אמיר לוי: השאלה היא לא האם כן אגרה או לא אגרה, אלא האם כן שידור ציבורי או לא שידור ציבורי.

אמיר לוי: חברי הכנסת צריכים להבין שבלי אגרה שסדר גודלה 450,000,000 שקל ועוד 150,000,000 שקל אגרת רדיו, שזה ביחד 600,000,000 שקל מתוך 750,000,000 שקל, פירוש הדבר שבעצם אין רשות שידור.

אמיר לוי: אני חושב שגם הממשלה, וגם הכנסת שלא מזמן אישרה את תקציב רשות השידור ואת האגרה, בעצם הביעו את דעתן בעניין הזה שכן יש מקום לשידור ציבורי בישראל.

אמיר לוי: ההצעה שעלתה כאן של דן שילון היא של מודל CHANNEL 4.

אמיר לוי: זה קיים באנגליה, וזה לא קשור לשידור הציבורי.

אמיר לוי: יכול להיות שיש מקום גם ל-CHANNEL 4 כזה, אבל זה לא סותר.

שלום שמחון: אבל האם באנגליה האזרח משלם אגרת טלוויזיה?

אמיר לוי: כן, הוא משלם.

אמיר לוי: מלבד פורטוגל, אין מדינה באירופה שהאזרח לא משלם אגרת טלוויזיה.

אבי כץ: 100 פאונד.

אלי גולדשמידט: כמה זה?

אלי גולדשמידט: 700-800 שקל?

ישראל כץ: אתה לא יכול לתרגם את זה לשקלים.

ישראל כץ: 100 פאונד זה - -

אלי גולדשמידט: אבל ה-GDB שלהם די זהה לשלנו פר נפש.

אמיר לוי: לא, אבל צריך לשפוט את זה במונחי כוח קנייה.

אמיר לוי: השכר הממוצע שם הוא יותר גבוה.

אמיר לוי: זאת נקודה ראשונה.

שלום שמחון: זה היה צריך להיות בארץ 100 שקל.

אמיר לוי: עכשיו אני עובר לנקודה השנייה.

אמיר לוי: הנקודה השנייה היא – ופה עלו טענות שהציבור משלם הרבה ומקבל מעט, ועלו שאלות כמו האם יש מקום להכניס פרסומות או לא, ולדעתי גם הבענו את זה בדיון שהתקיים כאן בוועדה על תקציב ואגרת רשות השידור – האם הציבור משלם הרבה עבור כך שמקדם ההתייעלות על האגרה הוא בין 3% ל-5%?

אמיר לוי: יכול להיות שיש מקום שיהיה מקדם התייעלות יותר גבוה, ויכול להיות שלקראת האגרה הבאה תהיה אפשרות לעשות זאת, כי זאת הדרך האמיתית שרשות השידור מתייעלת ומפרישה עובדים שהיא לא צריכה.

אמיר לוי: לגבי פרסום, יש הרבה מדינות באירופה – גרמניה, פינלנד, הולנד – שהכניסו פרסומות לרשות השידור, אבל זה בסך הכל שינוי המינון קצת; פירושו להוריד קצת את האגרה ולהכניס פרסומת בצורה מוגבלת.

אמיר לוי: זה לא במקום, זה רק כדי להפחית את האגרה ולתת פרסומת בשידורי ספורט למשל.

סמדר אלחנני: אני מבקשת להעיר לחבר הכנסת אלון.

סמדר אלחנני: זה נכון שהחוק היבש אומר שאת המקור להוצאה התקציבית הזאת צריך להגיש רק לקריאה הראשונה ולא לקריאה הטרומית, אבל אם אתה מתכוון ברצינות למה שאתה מציע, לפי דעתי מן הראוי שכבר עכשיו לפחות תגבש את המקור.

אנה שניידר: עכשיו הוא כבר בקריאה ראשונה, ועכשיו הוא כבר חייב להצביע על מקור.

סמדר אלחנני: אבל הוא אמר שהוא עוד לא חייב.

בנימין אלון: אנה שניידר אמרה לי - -

סמדר אלחנני: נעזוב את הצדדים הפרוצדורליים.

סמדר אלחנני: מה שאני מציעה לך זה שאם אתה מתכוון ברצינות להצעה הזאת, אתה צריך מהרגע הראשון שהרעיון הזה עולה על הדף להצביע על מקורות מימון, אחרת יש פה הטעיה מאד גדולה של הציבור.

סמדר אלחנני: הציבור לא יודע את ההבדל בין קריאה טרומית, ראשונה, הודעה לעיתונות וקריאה שנייה ושלישית.

סמדר אלחנני: הכל אותו דבר עבורו.

סמדר אלחנני: פתאום אומרים: הא, ביטלו את האגרה.

סמדר אלחנני: כל עניין הכבלים לא עבר את ועדת הכספים.

סמדר אלחנני: כל הצד הכלכלי לא עבר את ועדת הכספים בזמנו.

סמדר אלחנני: אני מאז מנסה להעביר את זה.

סמדר אלחנני: הכבלים בעצם מעבירים גם את ערוץ אחד, בנוסף לכל הערוצים האחרים.

סמדר אלחנני: בתשלומים לכבלים אין שום פיגור ושום סטייה מהוראת הקבע בבנק – יש הנחה לקשישים ותו לא – ומשום מה אנשים משלמים סכום שהוא הרבה יותר גבוה מאשר אגרת רשות השידור.

אבי כץ: פי 4.5.

סמדר אלחנני: כלכלית אני לא יודעת מאיפה יש לכל כך הרבה אנשים כסף לשלם לכבלים.

סמדר אלחנני: חבר הכנסת אלון, לפי דעתי זו הדרך.

סמדר אלחנני: צריך לחשוב עליה.

סמדר אלחנני: יש כל כך הרבה מנויים בכבלים, כולם משלמים.

אמיר לוי: אבל פה זה מכוח החוק, ובכבלים הם משלמים מרצון, יש הבדל.

סמדר אלחנני: תרשו לי לא להתייחס לצד המשפטי.

סמדר אלחנני: תחשבו על זה שהכבלים היו צריכים להיות סוכן גבייה של רשות השידור, ואותו דבר שיהיה הלוויין.

סמדר אלחנני: אז תמורת זה – זה מה שנקרא גבייה מרוכזת – ההנחה תהיה משמעותית.

סמדר אלחנני: האגרה תהיה יותר קטנה.

אנה שניידר: איך אפשר לחייב חברה פרטית להיות סוכן גבייה?

סמדר אלחנני: אבל עדיין הבנקים וכל מיני גופים משמשים לנו סוכני גבייה.

סמדר אלחנני: אפשר להציע את זה, לא חייבים.

סמדר אלחנני: כך האגרה תהיה הרבה יותר נמוכה.

מוחמד ברכה: ראשית כל, אני רוצה להקדים ולומר שאני בעד שידור ממלכתי, ואני חושב שזה חשוב שבמבול התקשורת הממוסחרת יישאר משהו ממלכתי; אני לא רוצה להגיד שפוי, כי זה לא תמיד שפוי.

מוחמד ברכה: אבל אני לצד זה תומך גם בהצעת החוק של חבר הכנסת אלון.

מוחמד ברכה: אני גם הגשתי הצעת חוק דומה, וגם שם אמרתי מאיפה אני חושב שצריך לקחת את המימון.

מוחמד ברכה: המימון יבוא מחברות הכבלים ומתקציב ההסברה של משרד ראש הממשלה.

מוחמד ברכה: אני לא חושב שזה מגדיל את התלות של תכנים בממשלה.

מוחמד ברכה: הממשלה מממנת כל מיני דברים שהיא לא קובעת את התכנים שלהם, וגם עכשיו בצורה זו או אחרת היא מממנת על ידי הנחות חלק מהתקציב הזה.

מוחמד ברכה: מה שקורה זה שככל שאנשים הם יותר קשי יום יותר, מטבע הדברים הם יותר מפגרים בתשלום, זאת אומרת: כשהיתה תעסוקה מלאה וצמיחה באמצע שנות התשעים - -

אבי כץ: אחוז המשלמים היה יותר נמוך.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת גולדשמידט, האם אתה זוכר שהיה דיון על תקציב רשות השידור ובאה כל צמרת רשות השידור ודיברנו על העיקולים ועל הביזיונות שאנשים עברו?

מוחמד ברכה: זה תסריט יום יומי.

מוחמד ברכה: היום יש מחזות איומים בכל מה שקשור לעיקולים.

מוחמד ברכה: לפני החג היה מבול של עיקולים בחשבונות הבנק, ורק אחרי פניות שונות עיכבו אותם.

מוחמד ברכה: בכמה מקומות עשו הסדרים של תשלומים.

מוחמד ברכה: חברים, זה דבר שלא יכול להימשך.

מוחמד ברכה: זו אגרה שהיא לא פרוגרסיבית ויש בה כפילות.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר, אם נעשה חישוב של האגרה ושל התשלום שמשלם מי שמחובר לכבלים, אנשים שמקבלים שכר מינימום משלמים כמעט משכורת של חודש בשנה רק עבור הכבלים והאגרה.

מוחמד ברכה: אפשר להגיד שאנשים עניים לא יתחברו לכבלים, למה שיתחברו לכבלים?

מוחמד ברכה: אז גם לא יאכלו וגם לא וגם לא וגם לא... לכן אני חושב שיש מקום לבטל את האגרה ולתמוך בהצעת החוק של חבר הכנסת אלון.

מוחמד ברכה: לא צריך לעמוד על קוצו של יו"ד לגבי השאלה האם היתה הצבעה על מקורות מימון.

מוחמד ברכה: אם בעוד שישה חודשים נביא את זה, אז יהיה מקור מימון.

מוחמד ברכה: זה לא העיקר.

מוחמד ברכה: יש כתובת של חברות הכבלים, כשיש פה כפילות מס, ויש תקציב הסברה של משרד ראש הממשלה.

ויצמן שירי: אני חושב שמכיוון שאנחנו בשנה של תכנית הבראה, שרותמים פה את העגלה לפני הסוסים וצריך לחכות ולראות מה תכנית ההבראה האמיתית שדיברנו עליה תביא לעולם.

מוחמד ברכה: מה הקשר?

ויצמן שירי: חלק מההבראה גם יהיה הנושא הזה של גובה האגרה עם כל מה שמשתמע מכך.

מוחמד ברכה: מה זה שייך?

ויצמן שירי: זה שייך.

ויצמן שירי: אני אומר שכשהולכים לתכנית הבראה, צריך למצוא פתרונות, אבל במקום זה לא פותרים את הבעיה.

ויצמן שירי: אלה שהולכים לתכנית הבראה צריכים לבוא עם פתרונות, וכמו שאתה אומר, אם יש אנשים כאלה וכאלה עם מצוקה כזאת וכזאת או פנסיונרים, צריך לבטל את תשלום האגרה.

מוחמד ברכה: לא תחסוך, אתה תצטרך לשלם על מנגנון פקידות.

ויצמן שירי: אבל זה חלק מתכנית ההבראה.

שלום שמחון: אני חושב שהשאלה שצריכה להישאל פה היא ברמת התשלומים שאזרחי מדינת ישראל משלמים לערוצים השונים.

שלום שמחון: אני יכול להניח שיהיו אזרחים שישלמו בעתיד גם ל-D.B.S וגם לכבלים וגם לרשות השידור.

אלי גולדשמידט: דרך אגב, גם דמי מנוי לאינטרנט זה עול כספי מאד כבד.

שלום שמחון: נכון, כמעט שלא יהיה בית בעתיד שלא יהיה בו חיבור לאינטרנט.

שלום שמחון: אין ספק שהם עשו פה עסקה טובה בשבוע האחרון.

שלום שמחון: אני מזמן סברתי שצריך לשקול את העניין הזה של רמת התשלומים שהאזרחים משלמים, ואני מקבל את מה שאמר חברי ויצמן שירי לגבי הנחיצות כרגע סביב המהלכים שקורים ברשות השידור ובהתארגנות החדשה של רשות השידור.

שלום שמחון: אני חושב שאם חבר הכנסת אלון היה מציע משהו שייכנס לתוקף בעוד שלוש שנים רק כדי לסמן כיוון לממשלה, זה בהחלט היה משהו שיכול לבוא בחשבון.

מוחמד ברכה: אז תשאיר את נושא החלת החוק פתוח, מה הבעיה?

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת שמחון, אתם צודקים, אבל בואו נסתכל על ה-TIME TABLE.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו צריכים לאשר לקריאה ראשונה את זה.

יוסף יצחק פריצקי: קריאה ראשונה תבוא אחרי הפגרה, זאת אומרת: אנחנו מדברים כבר על עוד חודשיים.

יוסף יצחק פריצקי: מה שאני מנסה לומר זה להפך, תן לכדור להתחיל להתגלגל, וכשתבוא תכנית ההבראה, בסדר – יכול להיות שנדון בזה, ואז יכול להיות שחבר הכנסת אלון יוריד את זה.

יוסף יצחק פריצקי: אבל אנחנו פה רק בשלב של העברה מקריאה טרומית לקריאה ראשונה, למה לא?

ויצמן שירי: כפרלמנטר חדש למדתי מהוותיקים שמה שעובר קריאה ראשונה, בקלי קלות עובר קריאה שנייה ושלישית.

ויצמן שירי: אנחנו ראינו מה קורה עם הסיפור של שכר המינימום ואיך הדברים תופסים תאוצה.

ויצמן שירי: זה אסון למשק.

ויצמן שירי: גם אז אמרו: תעבירו את זה בקריאה טרומית, ואחר כך בין לבין נדון בזה.

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת אלון, אם נעביר ונאשר את זה פה, האם תסכים לחכות לקריאה ראשונה עד שתבוא תכנית ההבראה?

ויצמן שירי: יש לנו אחריות, זה חייב להיות חלק מתכנית ההבראה.

אלי גולדשמידט: אני כבר אומר עכשיו שאני לא מתכוון להכריע בנושא הזה היום.

אלי גולדשמידט: אני גם אמרתי את זה מראש.

אלי גולדשמידט: בין היתר גם הבהילות לא תורמת, כי ממילא גם אם זה היה עובר, אי אפשר היה להעלות את זה לפני הפגרה.

אלי גולדשמידט: אנחנו בעוד יומיים יוצאים לפגרה.

אלי גולדשמידט: אני רוצה רגע להגיד משהו לגופו של עניין ולמהותו.

מוחמד ברכה: אבל הוועדה צריכה להגיד משהו על העיקולים האלה.

אלי גולדשמידט: אני אומר שנשים רגע בצד את העיקולים.

אלי גולדשמידט: אנחנו קיימנו הרבה דיונים על השידור הציבורי.

אלי גולדשמידט: לדעתי, זה היה נושא כמעט מרכזי של ועדת הכספים - ואני לא בטוח שזה צריך היה להיות הדיון המרכזי של ועדת הכספים בשלושת החודשים האחרונים - גם על רקע הדיון בתקציב רשות השידור וגם על רקע הדיון בהקמת הערוץ השלישי.

אלי גולדשמידט: היתה פה באמת אחדות דעים של כולם שהשידור הציבורי צריך להימשך ושהוא חשוב לנו, ושאנחנו צריכים להשאיר פינה אחת בשוק התקשורת הישראלי שלא תהיה פינה מסחרית, אלא תהיה פינה ציבורית לא ממשלתית, ואני מדגיש שיש הבדל עצום בין ציבורית לבין ממשלתית.

אלי גולדשמידט: אנחנו היינו על סף אי אישור תקציב רשות השידור לפני חודש או חודש וחצי כאן בוועדה.

אלי גולדשמידט: ובעקבות הגשת דוח ורדי ובעקבות התחייבותו של יוסי קוצ'יק, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, הנהלת רשות השידור ונציגי משרד האוצר – אמיר לוי גם השתתף בישיבות האלה – הדברים בכללותם קיבלו אפיון שאנחנו הולכים לקראת שנה שמשמעותה תכנית הבראה ברשות השידור.

אלי גולדשמידט: אם אנחנו לא נותנים צ'אנס לביצוע תכנית זו, מה עשינו?

אלי גולדשמידט: אני כרגע לא מדבר על הצעה שעברה בקריאה ראשונה שזה לגיטימי.

אלי גולדשמידט: אני כחבר כנסת הייתי עושה את זה בדיוק כמו חבר הכנסת בנימין אלון במובן הזה, אבל אני מדבר על המובן המהותי.

אלי גולדשמידט: אם אנחנו מאשרים את הצעת החוק הזאת לקריאה ראשונה, המשמעות היא שאנחנו מובילים אותה לקריאה שנייה ושלישית, אחרת אין טעם, או שזה סתם משחק מזויף.

אלי גולדשמידט: נניח שאנחנו מגיעים לקריאה שנייה ושלישית ומחר בבוקר אין אגרה.

אלי גולדשמידט: מה יהיה אם אין אגרה מחר בבוקר?

אלי גולדשמידט: אין רשות שידור, היא נסגרת באותו יום.

ויצמן שירי: אין רשות שידור, אין משכורות ואין עובדים.

מוחמד ברכה: נצביע על מקורות מימון.

מוחמד ברכה: נצביע על מקורות מימון לתקציב 2001 ולתקציב 2002.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת מוחמד ברכה, אנחנו נלחמנו על הגדלת תקציב בריאות – אני רוצה להזכיר לך קצת מספרים – והצלחנו להוסיף 160,000,000 שקל לתקציב הבריאות.

אלי גולדשמידט: סך התוספות החברתיות ששר האוצר הצהיר במליאת הכנסת בעקבות המשא ומתן והמלחמות של ועדת הכספים, של הקואליציות ושל מפלגות אחרות הוא 570,000,000 שקל.

אלי גולדשמידט: עדיין זה 30,000,000 שקל פחות ממה שרשות השידור גובה באמצעות האגרה.

אלי גולדשמידט: אם אתה היום בעצם מבטל את האגרה ואתה לא רוצה להמית את השידור הציבורי, אלא רוצה להמשיך לקיים אותו, אתה אומר: תביא 600,000,000 שקל ממקורות אחרים.

אלי גולדשמידט: מה זה מקורות אחרים?

אלי גולדשמידט: זה בתי חולים, זה רווחה, זה חינוך וזה רשויות מקומיות במגזר היהודי ובמגזר הערבי.

אלי גולדשמידט: האם אתה יודע כמה פתרונות ליישובים הערביים אפשר להשיג בסכום הזה?

מוחמד ברכה: זה פופוליזם.

אלי גולדשמידט: זה לא פופוליזם, כי הסכום פה הוא מאד גדול.

אלי גולדשמידט: משמעות ביטול האגרה בהנחה שהערוץ הראשון והרדיו ממשיכים לעבוד היא הטלת מעמסה תקציבית של 500,000,000 שקל.

אלי גולדשמידט: תקרא לזה תקציב הסברה או איזה תקציב שאתה רוצה, העוגה היא אותה עוגה.

אלי גולדשמידט: אני חושב שאנחנו נעשה דבר לא נכון מבחינתנו כוועדת כספים שיש לה מטרות חברתיות.

אלי גולדשמידט: מצד שני, יש לנו באמת בעיה אמיתית עם גובה האגרה ובכך שהיא לא פרוגרסיבית.

אלי גולדשמידט: יש לנו גם בעיה אמיתית עם העובדה שאלה שמשלמים 40 דולר לחודש לכבלים צריכים לשלם בנוסף גם עבור האגרה.

אלי גולדשמידט: זאת בעיית אמת.

אלי גולדשמידט: אני מציע שנתמודד עם הבעיה הזאת במשך תקופת ביצוע תכנית ההבראה.

אלי גולדשמידט: אמר פה אמיר לוי שיכול להיות שיתחילו קצת בפרסומות ויורידו את מחיר האגרה.

אלי גולדשמידט: יכול להיות שתהיה תכנית הבראה ברשות השידור של התייעלות ויירדו הוצאותיה, ובאותה פרופורציה אפשר יהיה להוריד את רמת האגרה.

אלי גולדשמידט: אני עדיין לא יודע לתרגם את ההצעה של סמדר אלחנני, אבל יכול להיות שיגיע משהו בעניין הזה גם באמצעות איזושהי "עסקה" עם הכבלים.

אמיר לוי: זאת גם הסמכות של הוועדה כל שנה.

אמיר לוי: אתם מאשרים את האגרה.

אלי גולדשמידט: בדיוק, העניין ממילא בא אלינו בשנה הבאה.

אלי גולדשמידט: אנחנו צריכים לאשר את האגרה ואת תקציב רשות השידור עם התחייבות שלהם ביוני להביא לנו את התחלת תכנית ההבראה.

ויצמן שירי: מכיוון שאבי כץ שממונה על הגבייה ברשות השידור נמצא כאן, אני רוצה שבתקופה הזאת יהיו יותר רגישים ולא יורו על הוצאות לפועל.

אלי גולדשמידט: אני בעצם מבקש מחבר הכנסת בנימין אלון, הרי זה לא עניין של הצבעה של רוב ומיעוט, ואני בטח לא מדביק לעניין הזה תווית של שמאל או ימין, זה לא רלוונטי לדיון.

אלי גולדשמידט: זאת השקפת עולם, ואני מכבד אותה, אבל אני אומר שאני לא רוצה להיות הקברן של השידור הציבורי במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: אני לא חושב שאנחנו צריכים להיות הקברנים.

אלי גולדשמידט: השידור הציבורי במדינת ישראל בקושי חי ומתפקד תחת התחרות העצומה שנוצרה.

אלי גולדשמידט: יש לנו גם טענות לגבי כמה דברים שמתרחשים שם, אבל בגדול אנחנו רוצים שהוא יתקיים, ומצד שני אנחנו לא רוצים להוריד מתקציבי הרווחה, החינוך והבריאות 600,000,000 שקל.

אלי גולדשמידט: זה המגרש שבו אנחנו משחקים.

אלי גולדשמידט: לכן ברמה של פשרה, בואו ניתן את הזמן הנוסף.

אלי גולדשמידט: אני מבקש ממך בינתיים להקפיא את המשך הטיפול בזה, כי אני הרי יכול לגייס פה רוב.

שלום שמחון: להסכים, כי להקפיא אתה יכול.

אלי גולדשמידט: אני אגב לא מאלה שקוברים חוקים.

אלי גולדשמידט: גם חוקים שאני מאד מתנגד להם, אני מביא בלוח זמנים סביר לוועדה.

אלי גולדשמידט: אני חושב שכך צריך לנהוג, ובטח בגלל השקפת עולמי לא אתן לחבר כנסת לא להביא חוק לוועדה.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת אלון, אני מבקש שתקבל את בקשתי לדחות את הטיפול בעניין לפחות עד חודש יולי, כדי שנשמע איפה עומדת תכנית ההבראה.

אלי גולדשמידט: אבי כץ, לא יכול להיות שערב חג מוסלמי או נוצרי, יעשו עיקולים לאנשים.

אלי גולדשמידט: תן לנו בשורה בעניין הזה, כדי שנוכל להרגיש עם זה יותר טוב.

אלי גולדשמידט: למרות שזה על פי חוק, אבל גם בחוק צריך להפעיל COMMON SENSE.

סמדר אלחנני: אלה שמשלמים מרגישים פריירים.

אבי כץ: בהזדמנות הקודמת רציתי להשיב לחבר הכנסת ברכה על כך שהוא טען שאנחנו נכנסים לבתי אזרחים ומבצעים עיקולים בצורה ברוטלית.

אבי כץ: אני רוצה שתדעו שזה כבר למעלה משבע שנים שחולייה של רשות השידור לא נכנסה לעשות עיקול בקרב המגזר הערבי.

בנימין אלון: היום מעקלים חשבון בנק.

אבי כץ: אנחנו במגזר הערבי הפעלנו חשבונות בנקים כמו שהפעלנו במגזר היהודי, וזה עיקול צו שלישי ועיקולי משכורת, כאשר לא נותרת לנו ברירה.

אבי כץ: אני לא חושב שצריך להפלות את המגזר היהודי.

אלי גולדשמידט: כן, אבל לא ערב חג.

מוחמד ברכה: מה שאני אומר על הערבים, אני אומר גם על היהודים.

מוחמד ברכה: אני לא עושה את ההפרדה.

אלי גולדשמידט: לא עושים עיקולים לא בערב פסח, לא בערב הרמדאן ולא בערב חג המולד.

אבי כץ: הפעולות המפלות לטובה הן דווקא במגזר הערבי.

אבי כץ: אנחנו הקמנו למעלה מ-25 לשכות שירות.

אלי גולדשמידט: אבי כץ, יש בקשה של הוועדה.

אלי גולדשמידט: אני מקבל לחלוטין את מה שאמר חבר הכנסת מוחמד ברכה, היא לא מאפיינת דווקא את המגזר הערבי.

אלי גולדשמידט: כל מגזר שאתם פועלים בו וגובים גבייה לגיטימית על פי חוק, זה תפקידכם.

אלי גולדשמידט: בקשת הוועדה היא לא לעשות את הדברים האלה ערב חג, ערב שבת, ערב יום שישי, ערב יום ראשון.

אלי גולדשמידט: זה מקומם, ובסוף אתם יכולים גם לגבות את הכסף בלי לפגוע בחג.

אבי כץ: ההנחיה הזאת - -

אלי גולדשמידט: זאת לא הנחיה, זאת בקשה.

אלי גולדשמידט: אני לא יכול להנחות אותך.

אבי כץ: לא, ההנחיה שלי היא שעד סוף אפריל לא מבצעים יותר את העיקולים האלה.

אבי כץ: באשר לגובה האגרה הפרוגרסיבי, 60%-70% ממשלמי האגרה משלמים אגרה מוקטנת.

אבי כץ: יש חלק שהם אזרחים ותיקים, יש שמשלמים 50% בגלל הביטוח הלאומי, ועוד כ-110,000 אזרחים בכלל לא משלמים אגרה ופטורים מהתשלום, כך שהעוול הוא לא כל כך נוראי.

ויצמן שירי: האזרחים האלה הם בדרך כלל נכי צה"ל.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת בנימין אלון, סכם את עמדתך ונסיים את הדיון בנושא הזה.

בנימין אלון: זו הפררוגטיבה של היושב ראש לא להעלות להצבעה.

בנימין אלון: אני רק לא מבין מה זה נקרא להקפיא.

אלי גולדשמידט: אני רוצה שנעשה את זה בהסכמה.

בנימין אלון: אם היית מאשר את זה בקריאה ראשונה ורוצה להגיע להסכמה שלא נביא את זה למליאה עד אז, אני מבין למה צריך הסכמה.

בנימין אלון: הייתי רוצה להתייחס לכמה דברים שהועלו כאן ממש בקצרה.

בנימין אלון: חבר הכנסת גולדשמידט, אני חושב שאתה לא רוצה ולא צריך להיות קברן של השידור הציבורי, אבל זה גם לא כבוד גדול להיות זה שמחבר אוטומטית אינפוזיות בלי לבדוק אם הצמח חי או מת.

בנימין אלון: זה מן דבר שנכנס למעין רוטינה כזאת.

בנימין אלון: אני באמת מודע לכך ואין לי שום ספק שחלק מן האנשים שילמו כבר אגרה, וזה לא יהיה הגיוני פתאום לבטל אותה זה בבת אחת.

בנימין אלון: בלי שום ספק אנחנו צריכים לרדת לרמת הפירוט של מקורות המימון.

בנימין אלון: אני אפרט אותם ממש בקצרה, אבל בלי המספרים.

אלי גולדשמידט: אתה מבין שבסוף זה תקציב מדינה.

בנימין אלון: בפירוש לא, ואני מייד אגיד לך למה זה לא תקציב מדינה.

בנימין אלון: ולכן, זה הגיוני שתאריך התחילה לא יהיה לפני 2001, כי חלק כבר שילמו, חלק לא, ואני לא חושב שמעבר לזה העיכוב הגיוני כדי שאכבול את ידיי לשנתיים, לשלוש או לארבע שנים.

בנימין אלון: לגבי מקורות המימון שאני מפרט בדברי ההסבר, אבל אני לא מפרט בפירוט כמותי של סכומים – ואם יהיה המשך של עוד ישיבה, אשמח להביא את זה; ואם זה יאושר הפעם, אביא את זה אחר כך - אני מדבר בעיקר על שידור פרסום בקטעים שזה ממש טפשי שלא לעשות את זה, כלומר:

בנימין אלון: אם הערוץ הראשון מתחרה בערוץ השני בקניית זיכיון על שידור כדורגל, בייבוא סדרות מאירופה או מאמריקה, אין שום ערך מוסף ממלכתי או ציבורי שבדבר כזה אני לא אתן פרסום או חסות, ולכן הרכיב הזה חייב להופיע.

בנימין אלון: רכיב אחר זה אחוזים מרווחי הערוצים המסחריים, אני לא יודע אם ממש כמו שהציעו כאן.

אלי גולדשמידט: הם מעבירים אחוז של תמלוגים לממשלת ישראל.

אלי גולדשמידט: בתמלוגים האלה משתמשים לשירותי רווחה באופקים, לחוק הקולנוע וליישובי יש"ע.

ויצמן שירי: בסוף יגידו: קחו את הזיכיון.

ויצמן שירי: במדינה שלנו אסור להרוויח כסף.

ויצמן שירי: ..

אלי גולדשמידט: לא, אבל אני אומר שגם היום הם מעבירים כסף.

אלי גולדשמידט: היום השידור המסחרי מעביר כסף לקופת המדינה.

אלי גולדשמידט: בכסף הזה עושים פעולות בתקציב המדינה, שאתה יותר תומך או פחות תומך בו, אבל בגדול גם את האמבולנס ביש"ע מממנים מהכסף הזה.

בנימין אלון: לגבי המספר שהועלה כאן - אין לי נתונים של שנה זו, אני זוכר את זה עוד משנים קודמות – כ-750,000,000 שקל והוא לא כולו - -

ויצמן שירי: זה התקציב.

בנימין אלון: כן, התקציב הזה בחלקו מגיע מפרסום ברדיו ומהאגרה של רכב.

ויצמן שירי: 450,000,000 שקל לאחר הגבייה מתוך 750,000,000 שקל.

אמיר לוי: לא, יש עוד 150,000,000 שקל לאחר גבייה על רדיו.

ויצמן שירי: אבל איך זה?

ויצמן שירי: ההכנסה רק מהרדיו היא של 200,000,000 שקל.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת מוחמד ברכה, אתה רוצה לעשות עם הכסף הזה דברים טובים.

מוחמד ברכה: זה דבר מצוין, להקל על האנשים האלה.

אלי גולדשמידט: אתה לא מקל, אתה מקל גם על העשירים.

אלי גולדשמידט: בנימין אלון: אם אני יכול לסיים בפנייה לחברי הוועדה, אני מבקש שתחשבו על מה שאני אומר עכשיו.

אלי גולדשמידט: אם אנחנו נמשיך את הדיונים האין סופיים האלה של ועדת לבני וועדת ורדי – תמיד תהיה ועדה – ואם אנחנו אוטומטית תמיד נאשר את האגרה, אתה תיהפך כמו שאמרתי לא לקברן אלא לזה שבסופו של דבר באי נעימות ובאי חשק ממשיך מצב קיים.

אלי גולדשמידט: לעומת זאת, אם ניתן איזשהו תמרור ברור שאומר: אנחנו כוועדת הכספים, ועדה עם שיניים ולא ועדה שסתם כולם צועקים בה על נציגי רשות השידור, אומרים לכם שבשנת 2001 אנחנו מתכוונים לשנות, לבטל, לחפש את הרכיבים של האגרה, ועד אז כל החלק שהוא רייטינגי – אם זה כדורגל ואם זה ייבוא סדרות – יהיה לו פרסום.

אלי גולדשמידט: כל החלק שהוא לא רייטינגי ושאנחנו רוצים בו מבחינה ציבורית, הוא בסך הכל רכיב של 25,000,000 שקל, של 50,000,000 שקל.

אלי גולדשמידט: צריך לבודד את הדברים.

אלי גולדשמידט: האחוז שייתנו החברות, הלוויינים וכל מה שנאשר מכאן ואילך יהיה כזה וכזה.

אלי גולדשמידט: .. אם אומרים באופן כללי: זה 750,000,000 שקל ולא יהיה שידור ציבורי, סופו של דבר שאנחנו כחברי הכנסת נהיה בנתק מהציבור התמים והפשוט שכועס.

אלי גולדשמידט: חלק מרגיש פרייר שהוא משלם ואחרים לא משלמים, ואילו חלק מרגיש שהוא לא מקבל את המוצר.

אלי גולדשמידט: התלונה שלהם תגיע אלינו.

אלי גולדשמידט: אני מבקש שיהיה בדיון הזה איזשהו תמרור ברור: או כהצבעה עם הסכמה בינינו שאנחנו נביא טבלה מכומתת כיצד אנחנו מציעים לעשות את זה, ואם המסקנה לא תהיה ביטול אלא צמצום, זה יהיה בהסכמה; או שתיתן איזשהו תאריך אחר שלקראתו אנחנו הולכים, כדי שיהיה לך איזשהו שוט חיובי, גם כלפי רשות השידור.

ויצמן שירי: אני רוצה להציע הצעה.

ויצמן שירי: סוכם שביוני אנחנו יושבים לראות באיזה שלב נמצאת תכנית ההבראה.

ויצמן שירי: מכיוון שגם אלה שמטפלים בתכנית ההבראה יופיעו כאן בפני הוועדה, אני מציע שבאותה הזדמנות נגיד להם את דעת הוועדה בכיוון של נושא האגרה ושייקחו את זה בחשבון.

ויצמן שירי: בכל מקרה, אני מציע לדחות לאמצע יולי את אותו דיון שאנחנו מקיימים היום.

ויצמן שירי: נניח נקבע את התאריך 15 ביולי, ואז אתה יודע שלא קוברים את ההצעה עוד שבעה-שמונה חודשים.

ויצמן שירי: הרי כבר גובים אגרה לשנה זו, אז זה לא משנה כל כך.

ויצמן שירי: אנחנו הרי גם לא מעונינים לתקוע או להגביל את תכנית ההבראה.

ויצמן שירי: יכול להיות שמחר ניתן להם חופש לפרסם כך שהם יורידו את האגרה במקומות מסוימים ב-100%.

ויצמן שירי: אם תיתן להם גם להתעסק עם חברות מסחריות כשהיום הם לא יכולים להתעסק בפרסום ותכניס אותם לתחרות, יכול להיות שהם יצטרכו לתת למדינה דיבידנד.

נחום לנגנטל: אני מתנגד להצעה של חבר הכנסת ויצמן שירי.

נחום לנגנטל: אני יותר תומך בהצעה של חבר הכנסת בנימין אלון.

אלי גולדשמידט: טוב, אז הוא נימק.

נחום לנגנטל: אני רוצה להסביר למה חבר הכנסת ויצמן שירי לא צודק.

נחום לנגנטל: אם אתה לחוץ בזמן, אני מוכן לוותר.

אלי גולדשמידט: אמרתי לך משהו?

נחום לנגנטל: אני מוותר.

אלי גולדשמידט: אני ממילא לא מקיים היום הצבעה, ואמרתי את זה מראש.

אלי גולדשמידט: אמרתי ואני חושב שהמסר מהוועדה הזאת מאד ברור.

אלי גולדשמידט: חלק מעונינים בביטול האגרה לחלוטין, אבל אני חושב שכולם מסכימים שצריך להוריד בהדרגה את שיעור האגרה.

אלי גולדשמידט: ההורדה של שיעור האגרה תוך שמירת השירות הציבורי מחייבת הגברת פרסום - כמו שאמר אמיר לוי – ואני מקווה שזה חלק מהתהליך שרשות השידור תיכנס אליו.

אלי גולדשמידט: יכול מאד להיות שאנחנו בשנה הבאה, לקראת הדיון על תקציב רשות השידור ועל האגרה, נתבע באופן קונקרטי ירידה ריאלית בשיעור האגרה, אבל אני לא חושב שאנחנו בשלים לכך, אלא אם אנחנו רוצים למוטט את השידור הציבורי, ולדעתי אין אף אחד כאן בחדר הזה שרוצה בכך.

נחום לנגנטל: עד שלא תעשה מעשה, הפנייה היא פנייה אמורפית.

אלי גולדשמידט: אתה לא יכול לעשות ארבעה שיאים בחודשיים.

אלי גולדשמידט: היה לנו CLIMAX אחד שזה היה הדיון על תקציב רשות השידור והאגרה.

אלי גולדשמידט: העברנו את העניין ל-CLIMAX הבא.

אלי גולדשמידט: ה-CLIMAX הבא הוא חודש יוני שבו באים וצריכים לדווח לנו מה נעשה במסגרת תכנית ההבראה.

אלי גולדשמידט: אני מציע לכולנו להמתין ל-CLIMAX הזה.

נחום לנגנטל: ואם חבר הכנסת אלון יאמר למשל - -

אלי גולדשמידט: הם שומעים, אמיר לוי שומע, ואת ההחלטות הכואבות אנחנו יכולים לקבל גם ביולי, כי ממילא חבר הכנסת אלון לא מתכוון שיורידו אגרה בשנה זו.

אלי גולדשמידט: זה עדיין עומד בפנינו.

אלי גולדשמידט: אני מציע להגיד שקיימנו דיון פרלמינרי, ושנתקדם הלאה לקראת חודשי הקיץ.

בנימין אלון: מה זה חודשי הקיץ?

אלי גולדשמידט: לפני הפגרה.

רוני מילוא: בדיון הזה צריך לכלול גם את השאלה – האם ראוי שרשות השידור תהיה יחידת סמך למשרד ראש הממשלה?

רוני מילוא: כי מה שקורה היום זה שרשות השידור הפכה להיות כמעט יחידת סמך.

רוני מילוא: יחידת סמך זה ביטוי מאד משפטי ומינהלי.

רוני מילוא: היו"ר אלי גולדשמידט: לא, היא רשות סטטוטורית.

רוני מילוא: הכל אני יודע, היא רשות סטטוטורית, אבל מי שמנהל את העניינים שם זה מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

רוני מילוא: אני מאד מעריך את יוסי קוצ'יק ואני אוהב אותו וחושב שהוא יכול לנהל את רשות השידור נהדר, אבל יש פה איזו בעיה.

רוני מילוא: אם הממשלה הקודמת היתה מנהלת את רשות השידור כפי שהממשלה הזאת עושה, מייד היו קמים בצעקות, ובצדק.

רוני מילוא: אני חושב שבנושא הזה צריך לעשות באיזשהו מקום תיחום ברור איך העסק הזה עובד.

רוני מילוא: אני ראיתי, היה פה הרי דיון.

רוני מילוא: לא אמרתי מילה בדיון, ואין לי שום עניין להעלות את זה סתם.

רוני מילוא: אבל ראיתי שהיה פה דיון.

רוני מילוא: ישב פה מנכ"ל משרד ראש הממשלה והוא ניהל את העניין בצדק, ושאלו אותו: האם אתה מסכים לזה?

רוני מילוא: האם אתה מסכים לזה?

רוני מילוא: כל העניין הזה יש בו בעיה מבנית.

רוני מילוא: אני לא מציע עכשיו לדון בה ולא לפתור אותה עכשיו, אבל אני מציע שנעשה זאת במסגרת דיון כללי בנושא האגרה.

אלי גולדשמידט: אני רק רוצה שנזכור שאם בשביל תכנית הבראה ברשות השידור כדי להביא לפיטורים ולהפחתת כוח אדם, צריך להביא כסף מתקציב מדינת ישראל, אין ברירה והמערכת ה-SO CALLED פוליטית צריכה לעסוק בזה.

אלי גולדשמידט: יש הבדל בין עיסוק בזה לבין עיסוק בתכנים של השידורים.

רוני מילוא: אתה צודק, אבל כדאי בכלל לדון בכל הנושא – מה זה הערוץ הראשון בכלל?

רוני מילוא: האם אפשר להפוך אותו ל-CHANNEL 4?

רוני מילוא: האם אפשר להפוך אותו בכלל לערוץ איכותי, שאם הוא כבר חי על אגרה, שלא יחיה על רייטינג, אלא שייתן גם שידורי איכות במדינת ישראל?

אלי גולדשמידט: אני מציע את חודש יוני.

בנימין אלון: חודש יוני זה טוב, כי יולי זה כבר ערב פגרה, אבל אני מבקש ממך בקשה, שאתה תפנה מכאן אליי כמציע ואל רשות השידור, ואולי גם אל גורמים אחרים – קוצ'יק או אחרים – שברוח הדברים שאמרת ייתנו עצה איך לחלק את הרכיבים השונים: הרייטינגי והלא רייטינגי, איך להגיע להפחתה באגרה על ידי הכנסת גורמים מממנים נוספים וגורמים אחרים.

בנימין אלון: הם יתנו את ההצעה שלהם.

ויצמן שירי: זה חלק מתכנית ההבראה.

ויצמן שירי: תכנית הבראה זה לא רק לפטר אנשים.

ויצמן שירי: תכנית הבראה זאת תכנית שנועדה כדי שהעסק יעמוד על הרגליים.

בנימין אלון: אני מדבר על משהו קטן, ותכנית הבראה זה יחסי עובד-מעביד, פיצויים ואולפנים ואלף ואחד דברים.

ויצמן שירי: וזה גם רייטינג.

בנימין אלון: בסדר, אני מציע שלקראת הישיבה הזאת יהיה מונח נייר עמדה של הרשות, שלי ושל כל מי שיש לו בזה צד, ושהישיבה תהיה יותר טובה ומעשית.

אלי גולדשמידט: אנחנו – אני מקווה שזה מקובל על כולם - בהחלט שותפים לדעה שההתייעלות של רשות השידור ותכנית ההבראה צריכות לבוא לידי ביטוי גם בנושא הפחתה הדרגתית של האגרה.

אלי גולדשמידט: כדי לקיים את השידור הציבורי, אנחנו חושבים שצריך למצוא מקורות מימון בעיקר בדמות פרסום, או אמצעים מסחריים אחרים, וגם במסגרת ההתייעלות שלה, שכן ככל שהיא תתייעל יותר, כך העלויות תרדנה.

אלי גולדשמידט: אני מציע שזה יהיה מסד לדיון שנקיים ביוני, ובדיון הזה חבר הכנסת בנימין אלון יהיה מחותן מרכזי בהיבט של האגרה מול כל הנושא תכנית ההבראה.

אלי גולדשמידט: בזה אני רוצה לסיים את הדיון.

סמדר אלחנני: מכיוון שהכבלים עכשיו במשא ומתן עם השלטונות נותני הזיכיונות, אני חושבת שחלק מהמשא ומתן צריך לכלול גם את ההצעה – הצעה מסחרית אני מדייקת, כדי שלא תעירו לי הערות משפטיות – שהם ישמשו קבלני גבייה לאגרת רשות השידור.

חנה מצקביץ: או שישלמו על ה-MUST CARRY.

סמדר אלחנני: בדיוק.

סמדר אלחנני: אגרת רדיו ברכב משלם גם מי שאין לו רדיו ברכב.

סמדר אלחנני: היה על זה בג"צ, וזה לא עזר.

אלי גולדשמידט: אנחנו נקיים התייעצות סיעתית, או במילים אחרות הפסקה, עד השעה 11:30.

אלי גולדשמידט: 2.

אלי גולדשמידט: שינויים בתקציב משרד הבינוי והשיכון:

שלום שמחון: אני פותח את הישיבה ודן בשינויים בתקציב לשנת 2000.

שלום שמחון: אנחנו דנים בפנייה מספר 40.

אריאל לוין: בקשה להעברה מהרזרבה של 22,000,000 שקל.

אריאל לוין: היושב ראש וחברי הוועדה ביקשו הסבר לזה.

אריאל לוין: יש לפנינו הסבר לפעולות העיקריות: במגזר הכפרי – תגבור תשתיות בקו העימות 5,000,000 שקל, טיפול נקודתי במושבי הנגב – 6,000,000 שקל; השלמת תשתיות ומוסדות ציבור ביהודה ושומרון – 4,000,000 שקל.

שלום שמחון: אנחנו ביקשנו את שמות היישובים.

נחום לנגנטל: לא, בדקתי והם לא חילקו - -

אריאל לוין: ועוד 2,000,000 שקל לשכונות ותיקות במגזר העירוני ו-5,000,000 שקל למוסדות ציבור במגזר העירוני.

שלום שמחון: חברים, אני רוצה להעלות את זה להצבעה.

משה גפני: אני מבקש התייעצות סיעתית.

שלום שמחון: תהיה התייעצות סיעתית בעוד חמש דקות על פנייה מספר 40.

שלום שמחון: משרד הביטחון: אנחנו עוברים לבקשה הבאה, פנייה 54 בנושא קו העימות.

ויצמן שירי: חבר הכנסת גפני, אל תבקשו התייעצות סיעתית בנושא קו העימות.

ויצמן שירי: זה עניין של פיקוח נפש.

טל נוימן: אנחנו מקצים פה את הסכום המינימלי.

טל נוימן: אנחנו מעבירים את השלב הראשון של מיגוני יישובי קו העימות בצפון לפי תכנית פיקוד העורף, כפי שהוצגה לוועדה המשותפת ביטחון-כספים.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: חבר הכנסת גפני, האם אנחנו יכולים להצביע על זה?

משה גפני: כן, בסדר.

שלום שמחון: מי בעד?

שלום שמחון: בעד – רוב נגד – מיעוט הוחלט לאשר את פנייה מספר 54 של הממונה על התקציבים.

טל נוימן: יש לי עוד פנייה, ואני אגיד לך למה.

משה גפני: לא, תעשה לי טובה, ואל תסביר לי אפילו, כי חבר הכנסת ויצמן שירי יגיד לי שזה פיקוח נפש.

משה גפני: משרד הבינוי והשיכון:

נחום לנגנטל: עברו חמש דקות, אפשר להצביע על פנייה מספר 40.

נחום לנגנטל: חבר הכנסת גפני, האם אתה מסכים שעברו חמש דקות?

משה גפני: לא, זה לא פייר.

נחום לנגנטל: אני מדבר רק על פנייה מספר 40, בשאר הפניות אני איתך.

משה גפני: חבר הכנסת לנגנטל, האם יכול להיות שמה שאתה מבקש זה בגלל שהשר הוא מהמפלגה שלך?

נחום לנגנטל: לא.

נחום לנגנטל: פגענו במע"צ.

נחום לנגנטל: בפעם הקודמת ביקשתי הבהרה, ונציגי מע"צ באו לפה.

נחום לנגנטל: זה לא פייר.

שלום שמחון: עד שיעברו חמש דקות, בינתיים - -

משה גפני: לא.

שלום שמחון: מה אתה רוצה?

שלום שמחון: קבעתי התייעצות סיעתית בעוד חמש דקות.

משה גפני: אתם נוהגים לא בהגינות.

משה גפני: אנחנו כל הזמן מגלים אחריות.

שלום שמחון: אבל ברוב הדברים אני אלך איתך.

משה גפני: חבר הכנסת לנגנטל, האם אתה נוהג כך בגלל שהשר הוא מהמפלגה שלך?

משה גפני: זה מה שכל הזמן מנקר לי בראש.

נחום לנגנטל: שמע, עם השר איציק מרדכי המצב שלי יותר קשה מאשר המצב שלך, ואני אומר שאני אעזור.

נחום לנגנטל: יש שני דברים שאנחנו ביקשנו הבהרות בפעם הקודמת, ובשני הדברים האלה הם באו עם ההבהרות.

טל נוימן: אישרנו את פנייה מספר 54 וצריך לאשר את פנייה מספר 52.

משה גפני: בחיי שאני לא מבין.

ויצמן שירי: חבר הכנסת גפני, האם אחרי מה שהיה אתמול עם הסורים אתה מוכן לקחת על עצמך - -

משה גפני: כשהיה מדובר על פיקוח נפש, לא אמרתי מילה.

שלום שמחון: בינתיים נדון בבקשה מספר 52.

טל נוימן: בקשה מספר 52 זה פיקוד העורף.

משה גפני: אמרת שאתה לא דן בבקשה הזאת.

שלום שמחון: אני "הולך אתך" ברוב הדברים.

משה גפני: אצלנו המערכת פשוט התמוטטה.

נחום לנגנטל: גם אצלנו.

משה גפני: אז למה אתה מבצע העברות תקציביות למשרד הבינוי והשיכון?

משה גפני: זה בגלל שמדובר בשר מהמפלגה שלך.

שלום שמחון: אני רוצה להצביע על בקשה מספר 40 שעליה היתה התייעצות סיעתית.

יוסף יצחק פריצקי: לא היתה על זה התייעצות סיעתית.

שלום שמחון: היא נגמרה עכשיו.

שלום שמחון: חבר הכנסת גפני כבר ביקש התייעצות סיעתית ונתתי לו חמש דקות.

יוסף יצחק פריצקי: אבל הבטיחו לנו בישיבה הקודמת - -

שלום שמחון: הוא הציג פה את הנתון.

שלום שמחון: יש פה דף מצורף שהוא הציג אותו.

שלום שמחון: הדף נמצא בספר תחת שינויים בתקציב משרד הבינוי והשיכון, ויש פירוט לפי המגזר הכפרי, הגליל, קו העימות וטיפול נקודתי בנגב.

שלום שמחון: מי בעד?

יוסף יצחק פריצקי: כתוב כאן שכונות ותיקות.

משה גפני: ובתי כנסת.

נחום לנגנטל: הוא סתם מסית אותך.

שלום שמחון: מי בעד?

שלום שמחון: מי נגד?

שלום שמחון: בעד – 4 נגד – 1 הוחלט לאשר את פנייה מספר 40 של הממונה על התקציבים.

משה גפני: אני מבקש רביזיה.

שלום שמחון: הרביזיה בעוד חמש דקות.

שלום שמחון: משרד הביטחון:

שלום שמחון: מי בעד הצעה מספר 52?

משה גפני: מה זאת הצעה מספר 52 עכשיו?

שלום שמחון: הוא הציג אותה קודם.

משה גפני: הוא לא הציג.

טל נוימן: פיקוד העורף אמון על היערכות העורף לשעת חירום בשתי תכניות עיקריות.

ויצמן שירי: זה גם פיקוח נפש.

טל נוימן: התכנית האחת היא נושא ערכות המגן, והשנייה – זה הנושא הביולוגי.

ויצמן שירי: אני מכיר את חבר הכנסת גפני.

ויצמן שירי: הוא לא ייקח על מצפונו את כל מה שקשור לפיקוח נפש.

אבשלום וילן: גם אני מצטרף לרביזיה בעניין משרד הבינוי והשיכון.

אבשלום וילן: אני רואה פה את הפירוטים האלה, וזה לא מוצא חן בעיני.

משה גפני: חבר הכנסת פרוש, חבר הכנסת ויצמן שירי צודק, זה באמת פיקוח נפש.

משה גפני: אנחנו בעד פנייה מספר 52.

שלום שמחון: מי בעד פנייה מספר 52?

שלום שמחון: בעד – 6 נגד – אין נמנעים – אין הוחלט לאשר את פנייה מספר 52 של הממונה על התקציבים.

אבשלום וילן: אני ראיתי שהמינהל לבנייה כפרית משקיע ביהודה ושומרון.

אבשלום וילן: בקיבוצים כבר שנים לא משקיעים בתשתיות.

אבשלום וילן: המצב שלנו "על הפנים", והכל מבטיחים ומבטיחים.

אבשלום וילן: זה לא נקרא שינוי סדר עדיפויות.

שלום שמחון: אנחנו עוברים לפנייה מספר 56.

משה גפני: לא, לא.

איוור קרשנר: מר גפני, זה מאפשר את חלוקת הכספים לניצולי שואה.

איוור קרשנר: משה גפני: אני רוצה להגיד לך שיש ילדים במדינת ישראל שיושבים היום בבית, בגלל שהם ילדים חרדים.

איוור קרשנר: מדובר בהתחייבות של שר האוצר שדיבר על פברואר.

איוור קרשנר: הסתיים מרץ, ולא קרה דבר.

איוור קרשנר: ראיתי איזה העברות העבירו לוועדה כל הזמן, ואני הצבעתי בעד.

שלום שמחון: חבר הכנסת גפני, אני מבטיח לך שאני מעלה הנה רק את הדברים שהם באמת דחופים.

שלום שמחון: את כל היתר אני לא מעביר.

שלום שמחון: את רוב ה"חבילה" אנחנו לא מעלים, בגלל הבקשה שלך.

משה גפני: אז בואו נעשה סיכום לפני זה.

משה גפני: מה אתה מעלה?

ויצמן שירי: קודם כל, בוא תעלה את הרביזיה.

שלום שמחון: אני לא מעלה את פנייה מספר 59 של שר העבודה והרווחה, ואני לא מעלה את הפנייה שדנה במע"צ.

נחום לנגנטל: זה לא פייר.

נחום לנגנטל: זאת היתה טעות שלי בישיבה הקודמת.

שלום שמחון: אני אגיד איזה פניות יש לפניי בנוסף לשתי הפניות שציינתי.

שלום שמחון: יש פנייה של השרה לקליטת עלייה, יש פנייה של משרד הבינוי והשיכון שביקשת עליה רביזיה, יש שינויים פנימיים בתקציב תיאום הפעולות בשטחים ויש פנייה של שר החקלאות ושל ניצולי שואה.

ויצמן שירי: אז אל תעלה את הפנייה של משרד העבודה והרווחה ושל המשרד לקליטת עלייה, ואת כל השאר תעלה.

ויצמן שירי: האם זה הוגן מספיק?

שלום שמחון: אנחנו לא מעלים שלוש פניות: של מע"צ, של המשרד לקליטת עלייה ושל משרד העבודה והרווחה.

נחום לנגנטל: זה לא בסדר שלא מעלים את הפנייה של מע"צ.

משה גפני: מה לא בסדר?

משה גפני: סע בכביש גיהה ותראה מסביב את הקירות האקוסטיים.

משה גפני: ויצמן שירי: אבל סיכמנו שכן מעלים את הפנייה בנושא מע"צ.

משה גפני: אני לא רוצה לעצור מה שיכול להביא מקומות עבודה.

שלום שמחון: חבר הכנסת גולדשמידט יעלה את זה מחר.

שלום שמחון: סיכמנו שאנחנו לא מעלים את הפניות בנושא מע"צ ושל המשרד לקליטת עלייה ומשרד העבודה והרווחה.

שלום שמחון: עכשיו אנחנו מצביעים על פנייה מספר 56.

נחום לנגנטל: לא, עכשיו תדון ברביזיה.

אבשלום וילן: זה בסדר, אני התייעצתי עם חבר הכנסת לנגנטל.

שלום שמחון: מי בעד הרביזיה?

שלום שמחון: מי נגד?

שלום שמחון: בעד – מיעוט נגד – רוב הרביזיה על פנייה מספר 40 לא התקבלה, ולכן הוחלט לאשר את פנייה מספר 40 של הממונה על התקציבים.

נחום לנגנטל: האם אני יכול לערער על כך שלא נדון בפנייה שנוגעת למע"צ?

משה גפני: לא.

משה גפני: חבר הכנסת לנגנטל, אני יוצא מהוועדה היום עם "לשון בחוץ", כאשר ילדים נמצאים בבית.

משה גפני: אתה רוצה הכל.

משה גפני: משרד הביטחון:

שלום שמחון: סיכמנו שאני לא מעלה את הפניות בנוגע למע"צ, למשרד לקליטת עלייה ולמשרד העבודה והרווחה.

שלום שמחון: נשאר לנו להעלות עוד את הפנייה של שר החקלאות ואת הפנייה שדנה בניצולי שואה.

שלום שמחון: אבל אנחנו עוברים קודם לפנייה מספר 49.

טל נוימן: שינויים פנימיים בתקציב תיאום הפעולות בשטחים.

טל נוימן: עיקרו שני נושאים: אחד – בידוק ביטחוני במעברים לרצועת עזה; שניים – ליווי תוצרת פלסטינית שיוצאת מעזה לישראל ולנמלים.

טל נוימן: זה שינוי קטן.

משה גפני: מה זה יחידת אפוטרופוס?

משה גפני: יחידת דתות?

משה גפני: יחידת פיקוח?

משה גפני: יחידת תקשורת?

משה גפני: מה זה?

טל נוימן: על נושא אפוטרופוס הוספנו מיליון שקל בגין הפקעות קרקע ליישובים.

טל נוימן: כשמפקיעים קרקע, צריך לשלם פיצויים על פי חוק לבעלי הקרקע המקוריים.

טל נוימן: זה מועבר ממינהל מקרקעי ישראל שהוא משווק את הקרקע, ולכן הקצבנו פה הגדלה.

טל נוימן: יש פסקי דין שאנחנו צריכים לשלם אותם.

משה גפני: מה זה יחידת דתות?

יוסף יצחק פריצקי: 150,000 שקל.

יוסף יצחק פריצקי: מה זה 172009?

טל נוימן: יש פה תקן שלא תוכנן בהתחלה, והוא מתוכנן עכשיו.

יוסף יצחק פריצקי: תקן למה?

טל נוימן: תקן של עובד במינהל האזרחי.

יוסף יצחק פריצקי: יחידת דתות במינהל האזרחי?

טל נוימן: יש כמת דתות במינהל האזרחי שהיה אמור לפרוש בתחילת השנה.

טל נוימן: הנציבות אישרה לו עוד כמה חודשי עבודה.

משה גפני: מה התפקיד שלו?

טל נוימן: מבחינה היסטורית, כמת דתות אחראי על המקומות הקדושים ביהודה ושומרון, כי ביהודה ושומרון חל הרי ממשל צבאי.

מאיר פרוש: מותר לתת דוגמה?

מאיר פרוש: אם נניח כל יום שישי נוסעים שני אוטובוסים לקבר יונה הנביא ליד חלחול, צריך לעבור דרך שטחי A.

מאיר פרוש: האחראי על המקומות נמצא בקשר עם כמה דתות.

טל נוימן: אני מזכיר שפה זה עניין טכני, כי הוא אמור לפרוש, וזאת בקשה של הנציבות.

מאיר פרוש: האם הוא פורש או לא?

טל נוימן: הוא פורש, פשוט ביקשו עוד כמה חודשים להאריך לו את התקן.

משה גפני: מה זה יחידת תקשורת?

יוסף יצחק פריצקי: אין תוספת שם.

שלום שמחון: חברים, מי בעד בקשה מספר 49?

שלום שמחון: בעד – רוב נגד – מיעוט הוחלט לאשר את פנייה מספר 49 של הממונה על התקציבים.

אבשלום וילן: אני אומר לפרוטוקול שאני הייתי כמה פעמים במעבר הגבול בארז, והדרך בה ה"עסק" הזה מתנהל היא בושה למדינת ישראל.

אבשלום וילן: זה נראה שם שוק עבדים, וזאת אחת התמונות המכוערות ביותר שיש בעולם המערבי.

אבשלום וילן: במקום להשקיע פה בכל מיני שטויות, אני פונה לרפרנט של משרד הביטחון בבקשה להשקיע שם, כדי שיהיו שם תנאים של בני-אדם ולא של שוק עבדים.

אבשלום וילן: זאת בושה למדינת ישראל.

אבשלום וילן: אני מבקש שתטפלו בזה.

טל נוימן: אני יכול רק לעדכן שאנחנו סיכמנו בהסכם חתום – משרד הביטחון, משרד האוצר ורשות שדות התעופה – לאזרח את המעבר שיופעל על ידי רשות שדות התעופה.

טל נוימן: אנחנו הולכים להשקיע שם סדר גודל של 50,000,000 שקל.

טל נוימן: תחילת העבודות צפויה ממש בימים הקרובים.

טל נוימן: אושרו התכניות.

טל נוימן: זה אמור להתחיל לעבוד בעוד שנה או שנה וחצי, תוך שש שניות אנשים יעברו.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: משרד החקלאות:

שלום שמחון: אנחנו עוברים לפנייה מספר 53.

דן זייצ'ק: שר החקלאות מציע לבצע שינויים פנימיים בתקציב משרד החקלאות.

דן זייצ'ק: דבר ראשון, בתחום הפעולה של האמרכלות יש תוספת.

דן זייצ'ק: בגלל שמשרד החקלאות השתתף בפרוייקט פינוי הקריה, היו בעיות במעבר, והוחלט לתקצב את הסכום של 2,000,000 שקל - - יש תגבור ליחידת הגנת הצומח.

דן זייצ'ק: הגיעו לסיכום שיש להגביר את הפיקוח על ייבוא של תוצרת חקלאית לארץ בעקבות הסכמי גאט"ט - - שנית, מתוקצב פה עובד וחצי לגביית קנס אזרחי.

דן זייצ'ק: השירותים הווטרינריים מטילים אגרות ואף אחד לא גובה אותן, כי יש מחסור בכוח אדם.

יוסף יצחק פריצקי: מה זה שני מיליון שקל עבור מענקים מיוחדים ועוד הרשאה להתחייב?

יוסף יצחק פריצקי: למה זה הולך?

דן זייצ'ק: בגלל שלא היה שר חקלאות בתקופת התקציב, תוקצבו בעתודה כל מיני סכומים של מחקרים, כמו: מענקים לנושאים חדשניים, בדיקת ייצוא באמצעות טיסות במקום באמצעות אוניות.

יוסף יצחק פריצקי: מי מקבל את הכסף עבור זה?

דן זייצ'ק: בגלל שאלה מוצרים ציבוריים, המדינה מממנת אותם, ואז כל החקלאים יכולים להשתמש בהם, במקום שהמו"פ יהיה בידי מישהו אחד, ואז הוא יוכל לנצל את זה.

יוסף יצחק פריצקי: האם בזה דנו כאשר היתה פה מועצת הפרחים?

שלום שמחון: כן.

יוסף יצחק פריצקי: ומה זאת ההרשאה להתחייב?

יוסף יצחק פריצקי: דן זייצ'ק: כשיש תקציב הרשאה להתחייב, אי אפשר להתחייב יותר מהתקציב של ההרשאה להתחייב.

יוסף יצחק פריצקי: ברור לי, אבל זה 4,000,000 שקל ביחד: 2,000,000 שקל בהרשאה להתחייב ו-2,000,000 שקל בהוצאה.

דן זייצ'ק: 2,000,000 שקל בהוצאה זה לתשלומים.

דן זייצ'ק: לגבי הסכום של 2,000,000 שקל בהרשאה להתחייב, כאשר אתה נניח מבצע פרוייקט חדש ב-2,000,000 שקל, אתה מחייב את ההרשאה.

דן זייצ'ק: כשמגיעים התשלומים, אתה משלם במזומן.

דן זייצ'ק: אי אפשר להתחייב על המזומן בלי ההרשאה.

דן זייצ'ק: אחר כך יש חקלאות לפי התורה – 350,000 שקל.

שלום שמחון: שנת שמיטה.

יוסף יצחק פריצקי: 350,000 שקל?

יוסף יצחק פריצקי: זה הכל?

דן זייצ'ק: זאת לא שנת שמיטה.

דן זייצ'ק: אלה כל מיני מחקרים שבודקים למשל איך אפשר לעשות פרוייקטים עם מצע מנותק כדי שלא יצטרכו לעשות שנת שמיטה, או איך אפשר לעבד את הקרקע במסגרת המגבלות הדתיות.

שלום שמחון: מי בעד?

שלום שמחון: בעד – 3 נגד – 1 הוחלט לאשר את פנייה מספר 53.

שלום שמחון: משרד האוצר:

שלום שמחון: מי בעד הרשאה מספר 56 לניצולי השואה?

שלום שמחון: בעד – רוב נגד – מיעוט הוחלט לאשר את פנייה מספר 56.

שלום שמחון: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.