ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 112, 2000-03-19 10:00

חברי הוועדה: משה גפני עופר חוגי יעקב ליצמן מאיר פרוש מאיר שטרית

מוזמנים: צביה בלאו לשכה משפטית, משרד התחבורה ישעיהו בן יהונתן מכס ומע"מ אמציה גינת מכס ומע"מ איריס וינברגר מכס ומע"מ קלרה הברמן משרד החקלאות שמעון פוקמונסקי משרד החקלאות סיימון ברנן משרד החקלאות יצחק טובלי מנכ"ל מועצת הלול מיכל סגן-כהן משרד החקלאות אורי צוק-בר ממונה על תחום בע"ח, משרד החקלאות אבשלום דולב מנכ"ל מועצת החלב אליעזר נילי משרד החקלאות דן זייצ'יק אגף התקציבים, משרד האוצר

קצרנית: נושא: 1.

קצרנית: תקנות במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (הקלות במס בקשר להסדרי הסיוע לחקלאים) (תיקון).

קצרנית: 2.

קצרנית: עסקה ע"פ סעיף 2(6) לחוק מקרקעי ישראל (חיפה) 3.

קצרנית: תקנות הטיס (אגרות רישום, רישוי ותיעוד) (תיקון).

קצרנית: 4.

קצרנית: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 5), התש"ס – 2000.

קצרנית: 5.

קצרנית: תקנות מחלות בעלי חיים (מניעת שארית ביולוגיות).

קצרנית: 6.

קצרנית: תקנות מחלות בעלי חיים (מחלת הניוקסל) (תיקון).

קצרנית: 7.

קצרנית: צו המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק מעל המכסה) (הוראת שעה) (2).

קצרנית: תקנות הסדרים במשק המדינה (הקלות מס בקשר להסדרי סיוע לחקלאים).

קצרנית: (תיקון)

אלי גולדשמידט: אנחנו מתחילים בתקנות הסדרים במשק המדינה (הקלות מס בקשר להסדרי סיוע לחקלאים).

אלי גולדשמידט: אני מבקש שחבר הכנסת ליצמן יחליף אותי בנושא הזה.

אלי גולדשמידט: (היו"ר מתחלף)

קלרה הברמן: מדובר פה למעשה בהארכה של הקלה במס לכל החקלאים אשר נכנסו להסדר.

קלרה הברמן: לפי הכתוב זה עד שנת 1998.

קלרה הברמן: הבקשה כאן היא להאריך את התקנות עד שנת 2000.

יעקב ליצמן: מה היתה התקופה הזמנית?

קלרה הברמן: התקופה הזמנית היתה עד שנת 1998.

יעקב ליצמן: ומה היה בין זה לזה?

קלרה הברמן: לא היה אישור.

קלרה הברמן: לא היה המשך בשנת 1999, עד כמה שידוע לי.

קלרה הברמן: הבקשה כאן היא להאריך את זה עד שנת 2000.

יעקב ליצמן: מאריכים את זה כל שנה?

קלרה הברמן: מאריכים את זה מידי תקופה.

יעקב ליצמן: למה רק עד 2000?

יעקב ליצמן: אם הסתפקתם בזה שמ1998-2000 לא האריכו, למה להאריך את זה רק לעוד שנה?

קלרה הברמן: כאשר המדינה באה לסייע לחקלאים, בחלק של המס היא לא דורשת העברה מכיס לכיס.

קלרה הברמן: זה הכל תלוי במצב הנתון.

קלרה הברמן: הכוונה היא שההמשך יהיה כמו שהיה עד שנת 1998.

קלרה הברמן: אין פה סיבות נוספות.

יעקב ליצמן: אם הסתפקתם בזה שב1999 לא הבאתם הארכה ועכשיו אתם מביאים, זאת אומרת שזה טוב לשנתיים לפחות.

יעקב ליצמן: למה שלא נעשה את זה עכשיו לשנתיים?

קלרה הברמן: כי מטילים את זה כל שנה.

אנה שניידר: אי אפשר עכשיו בתקנות, מכוח החוק הזה, להאריך ל-2001, כי אין סמכות מסגרת בחוק.

קלרה הברמן: פה מדובר רק עד שנת 2000.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – 0 אושר (היו"ר מתחלף) 2.

יעקב ליצמן: אישור עיסקה לפי חוק מקרקעי ישראל.

פרומה סידס: יש פה עיסקת חליפין בין הקרן הקיימת ובין מדינת ישראל בחלק מיחידת רישום.

פרומה סידס: אנחנו עושים את עיסקת החליפין הזאת, כדי שאפשר יהיה לאפשר לאותו בעל זכויות ערבי שרכש דירה על קרקעות קרן קיימת לרשום את הזכויות שלו בטאבו.

יעקב ליצמן: באיזו שכונה זה?

פרומה סידס: זה בחיפה.

אלי גולדשמידט: מה המטרה של העיסקה?

פרומה סידס: חלקה 82 זאת חלקה בבעלות משותפת של הקרן הקיימת ומדינת ישראל.

פרומה סידס: על החלקה הזאת יש מבנה מגורים עם מספר יחידות רישום שמוחכרות לזמן ארוך.

פרומה סידס: אחד הקונים של הדירות הוא ערבי.

פרומה סידס: מכיוון שמדובר בקרקעות של קרן קיימת ולא ניתן לרשום זכויות בטאבו על שמו, אנחנו מוציאים את הקרן הקיימת מהדירה המסויימת הזאת.

אנה שניידר: חוק יסוד מקרקעי ישראל קובע שאין לעשות עיסקות במקרקעי ישראל.

אנה שניידר: חוק מקרקעי ישראל , התש"ח – 1960, בסעיף 2 קובע: "אלה סוגי העיסקאות שסעיף 1 לחוק היסוד לא יחול עליהן".

אנה שניידר: אז יש פירוט בסעיף 6, שזאת הפיסקה הרלוונטית לעניינינו, שאומרת: "העברת בעלות במקרקעי ישראל בין המדינה, הרשות לפיתוח והקרן הקיימת לישראל הן בינן לבין עצמן.

אנה שניידר: ואולם, העברת מקרקעי המדינה או מקרקעי הרשות לפיתוח והקרן הקיימת לישראל, טעונה אישור ועדת הכספים של הכנסת".

אנה שניידר: זאת המסגרת המשפטית של הדיון כאן.

אנה שניידר: לכן הגיעה הבקשה שלפניכם.

משה גפני: היו מקרים בעבר?

אנה שניידר: כן.

אלי גולדשמידט: מה קורה עם מס מכירה בעיסקה כזאת?

פרומה סידס: בינתיים אני עוד מבינה שיש דיונים על העניין הזה.

יעקב ליצמן: לא, הקרן הקיימת קיבלה פטור.

אלי גולדשמידט: אושר בוועדה המשנה, אבל זה עדיין לא קיבל תוקף כאן בוועדה.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד – 0 אושר 3.

אלי גולדשמידט: תקנות הטיס (אגרות רישוי, רישום ותיעוד) (תיקון).

צביה בלאו: מדובר על תקנות האגרות.

צביה בלאו: יש תקנות לאישור טיסות סחר, כאשר האגרות עד היום היו מפוצלות 90% אחרי שהתקיימו תנאים מסויימים, ו-10% בעת הגשת הבקשה.

צביה בלאו: בפועל נהגו לגבות את ה-100% רק אחרי שאושרה הבקשה.

צביה בלאו: רוב תקנות הסחר מאוחדות.

צביה בלאו: אנחנו רוצים למנוע סירבול ולהשוות את זה עם שאר תקנות האגרות, לכן אנחנו מבקשים לאחד את האגרות כך שישולמו במלואן בעת אישור הבקשה.

אלי גולדשמידט: טוב, אתם מקלים פה.

צביה בלאו: אנחנו מקלים לטובת המפעיל.

אלי גולדשמידט: זה נשמע הגיוני.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד – 0 אושר 4.

אלי גולדשמידט: צו המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 5) התש"ס – 2000.

ישעיהו בן-יהונתן: יש לנו שיעורי מיסוי שונים על שמן זית שמיועד למאכל ושמן זית למאור.

ישעיהו בן-יהונתן: הכל טוב ויפה ואין לנו בעיה עם העניין הזה, אלא שההבדל בין שמן זית למאכל ושמן זית למאור זה באחוז החומצה שנמצאת בשמן.

ישעיהו בן-יהונתן: ההגדרה שקבענו היא לא מעשית לביצוע, משום שמה שקורה הוא שאותם ייבואנים מביאים את אותו שמן זית למאור ומזקקים את החומצה הזאת, ואז זה הופך להיות למאכל ולא משלמים בכלל מיסים, או שמוהלים אותו עם שמן זית רגיל ואז האחוז יותר נמוך מהתקן.

יעקב ליצמן: האם זה נכון שזה בגלל הייקור של שמן הזית מהתוצרת המקומית?

ישעיהו בן-יהונתן: שמן זית בייצור מקומי לא חייב במיסים.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו מדברים על מכס.

יעקב ליצמן: אצלינו בפסח משתמשים בשמן זית.

יעקב ליצמן: לאחרונה אנחנו רואים תוצרת חוץ ולא תוצרת מקומית.

ישעיהו בן-יהונתן: בהחלט ישנה ירידה בייצור השמן המקומי.

ישעיהו בן-יהונתן: זה קשור גם בגשמים ובבעיות חקלאיות.

ישעיהו בן-יהונתן: זה לא בגלל הייבוא.

ישעיהו בן-יהונתן: מה שמטריד אותנו זה הקטע שאין לנו שליטה ואנחנו לא רוצים שלא להגן על החקלאים במידה ומגיע להם.

ישעיהו בן-יהונתן: סך הכל, אנחנו באמת רואים ששמן הזית למאור הלך וגדל באופן ניכר ב-3 השנים האחרונות.

ישעיהו בן-יהונתן: מה שאני אומר זה לא תאוריה, כי זה בעקבות תפיסות שלנו במחלקת החקירות.

יעקב ליצמן: מה זה יעשה למחיר?

ישעיהו בן-יהונתן: שום דבר.

אלי גולדשמידט: אתה מטיל את אותו מכס על שמן זית למאכל ולמאור.

יעקב ליצמן: מה ההבדל?

ישעיהו בן-יהונתן: המחיר לליטר יכול לעלות בשניים או שלושה שקלים.

אלי גולדשמידט: לאיזה מאור משתמשים?

ישעיהו בן-יהונתן: לחנוכה.

יעקב ליצמן: אצלינו גם בשבת.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו רוצים שלא ירמו אותנו בקנה מידה כזה.

ישעיהו בן-יהונתן: אין לנו דרך אחרת.

ישעיהו בן-יהונתן: יש מקרים שהמציאות היא כזאת.

משה גפני: למה אתם צריכים לעשות את זה?

ישעיהו בן-יהונתן: הסברתי שההבדל בן שמן זית למאור ושמן זית לאכילה זה באחוז החומצה בתוך השמן.

אלי גולדשמידט: הם טוענים שיש אנשים שהופכים את השמן למאכל לשמן למאור ואז הם נהנים משיעור מכס מופחת.

משה גפני: למה אין תוצרת מקומית של שמן למאור?

אמציה גינת: יש רק לפני חנוכה של קבוצת יבנה.

משה גפני: מה הסיבה?

אמציה גינת: כי יותר משתלם למכור את זה למאכל מאשר למכור את זה למאור.

יעקב ליצמן: זה ייקר את המקומי?

ישעיהו בן-יהונתן: ודאי שלא.

יעקב ליצמן: אני רוצה שתעודדו את השוק המקומי.

ישעיהו בן-יהונתן: זה דווקא מעודד את השוק המקומי, משום שקודם רימו אותנו בזה שקבעו ששמן למאכל הוא כאילו שמן למאור ומכרו אותו למאכל.

אלי גולדשמידט: אוקיי, זה אושר.

אלי גולדשמידט: 5.

אלי גולדשמידט: תקנות מחלות בעלי חיים (מניעת שאריות ביולוגיות).

מיכל סגן-כהן: משרד החקלאות נדרש לעשות בדיקות של שאריות ביולוגיות בתוצרת של בעלי חיים.

מיכל סגן-כהן: התקנות שהיו עד היום התבטלו.

מיכל סגן-כהן: התקנות ההן נתנו אפשרות לעשות בדיקות בבעלי חיים ולא בתוצרת מן החי.

מיכל סגן-כהן: התקנות האלה שמובאות כאן במקום התקנות הקודמות מאפשרות לעשות בדיקות בכל סוגי.

מיכל סגן-כהן: .

יעקב ליצמן: מה בנוגע לחלב?

מיכל סגן-כהן: חלב זה תוצרת מן החי.

יעקב ליצמן: עד עכשיו לא עשיתם בדיקות?

מיכל סגן-כהן: על פי התקנות יש חלוקת סמכויות בין משרד הבריאות למשרד החקלאות – כל אחד בתחום המומחיות והידע שלו.

מיכל סגן-כהן: משרד החקלאות מטפל, למשל בחלב, עד הרגע שבו החלב נכנס למחלבה.

מיכל סגן-כהן: ברגע שהוא נכנס למחלבה זה עובר לאחריות משרד הבריאות.

מיכל סגן-כהן: מה שאנחנו מבקשים זה לאשר את האגרה, כי התקנות אושרו על ידי ועדת הכלכלה של הכנסת.

אלי גולדשמידט: כמה האגרה?

אנה שניידר: 329 שקלים.

אלי גולדשמידט: למה?

אנה שניידר: "כל בדיקה של בעל חיים או גוויתו או תוצרתו, כאמור בתקנה 3".

אלי גולדשמידט: זאת אומרת שהיוזמה באה מכם?

מיכל סגן-כהן: כן.

יעקב ליצמן: כל בדיקה לחלב עולה 329 שקל?

אלי גולדשמידט: היוזמה לבדיקה הזאת לא באה מהחקלאי, היא באה ממשרד החקלאות.

אלי גולדשמידט: אתם כופים את הבדיקה, שזה לגיטימי לגמרי, אבל אתם גם מחייבים אותו לשלם עבורה.

אלי גולדשמידט: זה לא ברור לי.

מיכל סגן-כהן: ראשית, עד היום החקלאים שילמו בהסדרים אחרים על הבדיקות האלה.

מיכל סגן-כהן: בפירוש החקלאים שילמו.

מיכל סגן-כהן: לחקלאים יש אנטרס שיהיו הבדיקות.

מיכל סגן-כהן: הבדיקות הן יקרות.

אלי גולדשמידט: אוקיי, כשהם מזמינים.

אלי גולדשמידט: אם החקלאי מזמין בדיקה, כי הוא רוצה שהדבר הזה יהיה נקי לצורך ייצוא, אז הוא צריך לשלם אגרה, אבל אם אתם עושים לו בדיקה.

אלי גולדשמידט: .

אנה שניידר: זה דווקא הפוך לפי התקנות, כי בתקנה 3(ב) כתוב: "המנהל רשאי לדרוש בדיקה אחת או יותר של בעל חיים, גוויתו או תוצרתו, לאיתור שאריות ביולוגיות".

אנה שניידר: ואז כתוב: "דרש המנהל לפי תקנה 3 מבעלו של בעל חיים, או של גוויתו או של תוצרתו, להביאם לבדיקה, יביאם לבדיקה למקום ובמועד שקבע המנהל, ובעד כל בדיקה כזאת, כאמור בתקנה 3, ישלם בעלו אגרה בסכום של 329 שקלים".

אנה שניידר: זאת אומרת שזה על פי דרישה של המנהל.

אלי גולדשמידט: זה מה שאני אומר.

אלי גולדשמידט: הצד העקרוני הוא שהגורם המפקח עושה בדיקה.

אלי גולדשמידט: אם מס הכנסה פושט על החנות שלי, הוא לא יכול גם לפשוט וגם לבקש ממני אגרה על הפשיטה הזאת.

מיכל סגן-כהן: הבדיקות זה לא מהלך טבעי של העבודה של הממשלה.

מיכל סגן-כהן: אנחנו לא מתמחרים את הפקח שהולך ולוקח את הדגימה, אבל הבדיקות עולות כסף רב.

אלי גולדשמידט: ככה זה היה עד היום?

מיכל סגן-כהן: הם שילמו את זה בדרך אחרת.

אליעזר נילי: מ1995 יש לנו תקנות לפיקוח על ייצוא של מוצרי עוף.

אליעזר נילי: במסגרת התקנות האלה שהותקנו ב1992 של שחיטת עופות במדינת ישראל, הוגדר שעוף שמכיל רמה של שאריות ביולוגיות מעל הרמה המותרת אסור למאכל.

אליעזר נילי: מתוקף סמכות משרד החקלאות להבטיח את בריאות הציבור בקטע של אכילת מוצרים מן החי, נדרש משרד החקלאות גם לפקח על נושא של חלב, ביצים, דגים וכו'.

אליעזר נילי: עד היום היו התקנות של 1994, שכרגע היועצת המשפטית הקריאה בפניך.

אליעזר נילי: מכיוון שישנו ייצוא גם של דברי חלב וגם של ביצים ומוצרי ביצים ומדינת ישראל מעוניינת שהאזרחים שלה יאכלו מוצרי גבינות.

אליעזר נילי: .

אלי גולדשמידט: כל זה ברור לי.

אלי גולדשמידט: לא רק שזה ברור לי, יש לכם תמיכה עם כל הלב של הוועדה לבצע את הבדיקות האלה.

אלי גולדשמידט: אני שואל שאלה שהיא עקרונית משפטית.

אלי גולדשמידט: כשהבדיקה מוזמנת על ידי החקלאי והוא רוצה בה, אז הוא משלם אגרה.

אלי גולדשמידט: כאשר אתם באים ובעצם מבצעים פיקוח על החקלאי, אתם גם מבצעים את הפיקוח וגם לוקחים ממנו כסף על מימוש הפיקוח.

אלי גולדשמידט: זה דבר שלא ברור לי.

מיכל סגן-כהן: לפי דעתי, התשובה היא שהחקלאי רוצה את הבדיקה.

מיכל סגן-כהן: החקלאים בעבר שילמו בהסדרים אחרים על הבדיקה.

מיכל סגן-כהן: למדינה אין כסף לבצע את זה.

מיכל סגן-כהן: כרגע לא מבצעים בדיקות בביצים, נכון?

אליעזר נילי: נכון.

מיכל סגן-כהן: אם מישהו ירצה מחר לייצא ביצים והאיחוד האירופי ידרוש אישור.

מיכל סגן-כהן: .

אלי גולדשמידט: אז החקלאי יפנה למשרד החקלאות, יבקש לבצע בדיקה וישלם 329 שקל.

מיכל סגן-כהן: ואם הוא לא רוצה שיבצעו בו את הבדיקה?

אלי גולדשמידט: אז אתם צריכים לבוא ולפקח.

אלי גולדשמידט: כשמשרד הבריאות הולך לאטליזים ובודק בשר שמשווק, הוא לא עושה פשיטה ואחר כך מבקש אגרה עליה.

סיימון ברנן: הפיקוח הזה עולה כסף.

אורי צוק-בר: גם משרד הבריאות לוקח דרך אגרת רשיון.

מאיר שטרית: האגרה הזאת לא קיימת היום?

מיכל סגן-כהן: האגרה הזאת קיימת לגבי בעלי חיים ובשר בעלי חיים.

מיכל סגן-כהן: כרגע היא מתווספת לחלב, לביצים, דגים, דבש.

אלי גולדשמידט: אנחנו בעד שיעשו את הבדיקות וחשוב שיעשו את הבדיקות.

אלי גולדשמידט: כאשר משרד החקלאות מחליט לעשות בדיקת מדגם על 4 רפתות על-מנת לבדוק אם יש שאריות ביולוגיות, האם בעל הרפת צריך לממן את בדיקת המדגם הזאת?

יעקב ליצמן: יש הבדל מי מבקש את זה.

אלי גולדשמידט: זה מה שאני אומר.

אלי גולדשמידט: אם החקלאי מבקש, הוא זה שצריך לשלם אגרה.

משה גפני: אם עושים בדיקת מדגם על בעל חי, לא על התוצרת, אז כן מחייבים?

אלי גולדשמידט: אם זה על בעל חי הוא גם צריך לשלם?

מיכל סגן-כהן: הוא משלם כבר היום את אותה אגרה.

מאיר שטרית: מי יוזם את הבדיקה?

מיכל סגן-כהן: אנחנו יוזמים, כדי שהאזרחים במדינת ישראל יוכלו לשתות חלב.

מאיר שטרית: אם אני חקלאי ובאים לבדוק אצלי אז אני משלם והאחרים לא.

אליעזר נילי: זה מדגם רנדומאלי שנפרס כל שנה מחדש.

אליעזר נילי: הוא בא לייצג את הסקטור הייצרני.

אליעזר נילי: אנחנו במהלך השנה שחלפה לקחנו 2000 דגימות מכל יצרני החלב, ובסך הכל ראינו שאיכות החלב במדינת ישראל טובה.

אליעזר נילי: מי ששילם היתה מועצת החלב.

אליעזר נילי: כמו שמועצת הלול לקחה על עצמה בעבר לממן את הנושא של הבדיקות בביצים, מתוך מודעות לבריאות הציבור, מתוך חובת משרד החקלאות.

אליעזר נילי: .

משה גפני: מה שאנחנו לא מבינים זה למה כאשר אתם עושים בדיקת מדגם אני צריך לשלם.

משה גפני: לא רק שעליתי במדגם, אני גם צריך לשלם על הבדיקה, כאשר כל הרפתות האחרות לא משלמות.

משה גפני: אם הייתם באים ואומרים: אנחנו בודקים את כולם וכולם משלמים, אז זה מובן.

משה גפני: אם אתם אומרים בדיקת מדגם, תעשו מדגם על מישהו אחר.

משה גפני: אני לא מבקש את זה.

מאיר שטרית: כמה בדיקות כאלה אתם עושים בשנה?

אליעזר נילי: בנושא חלב עושים 2000 בדיקות, בנושא ביצים בסביבות 1000 בדיקות, בנושא דגים בערך 250 בדיקות ובנושא מוצרי עוף קרוב ל-3000 בדיקות.

יעקב ליצמן: תאורטית יכול להיות שמשרד החקלאות יצטרך כסף ובגלל זה הוא יעשה יותר בדיקות.

אלי גולדשמידט: אין לנו ברירה אלא לתמוך, כי אם לא נתמוך עוד יהיו מוצרי בשר או חלב שהם לא בריאים לציבור, ובוודאי שאנחנו לא רוצים את זה.

אלי גולדשמידט: אני חושב שכן עולה פה שאלה משפטית עקרונית.

אלי גולדשמידט: עד מתי תוקפן של התקנות?

מאיר שטרית: אני מתוך הצו לא מבין את העניין.

מאיר שטרית: בצו כתוב דבר אחר לגמרי.

מיכל סגן-כהן: מה שאתה מדבר עליו זה הצמדה למדד.

מיכל סגן-כהן: יש תקנות ויש הצמדה למדד.

מאיר שטרית: אז אתם מצמידים אותו למדד, זה כל מה שאתם מבקשים.

מיכל סגן-כהן: אנחנו מצמידים את זה למדד.

מאיר שטרית: יש עוד שינויים חוץ מההצמדה למדד?

מיכל סגן-כהן: לא.

אלי גולדשמידט: לא נחה דעתי מבחינה משפטית.

אלי גולדשמידט: אני הייתי רוצה שהעניין הזה ייבדק מבחינה משפטית.

מיכל סגן-כהן: אנחנו עושים את זה בדין, לפי פקודת.

מיכל סגן-כהן: .

אלי גולדשמידט: לא את הבדיקה, את הטלת האגרה.

מיכל סגן-כהן: את האגרה.

מיכל סגן-כהן: סעיף 23.

אנה שניידר: "שר החקלאות רשאי לקבוע בתקנות אגרות בעד בדיקה, חיסון, ביצוע תבחין, חיטוי וכו'.

משה גפני: כמה עולה הבדיקה הזאת בפועל?

סיימון ברנן: זה עולה הרבה יותר מאשר 329 שקל.

אורי צוק-בר: אין כוונה לעשות איזו שהיא הכנסה למשרד החקלאות מהדבר הזה.

אלי גולדשמידט: אף אחד פה לא מטיל שום דופי במשרד החקלאות.

אלי גולדשמידט: הנושא הוא נושא עקרוני.

אלי גולדשמידט: אני מבין שזה מכוסה בחוק.

אלי גולדשמידט: האם כשאני מפקח על מישהו ובודק אותו אני גם צריך לחייב אותו לשלם על זה אגרה?

אלי גולדשמידט: זה נשמע לי באופן עקרוני לא נכון.

דן זייצ'יק: יכול להיות שצריך לחלק את זה על כולם.

אלי גולדשמידט: או שצריך לחלק את זה על כולם, או שזה צריך להיות במסגרת המס שמשלמים למועצת הייצור.

מיכל סגן-כהן: זה לא ניתן.

מיכל סגן-כהן: את האגרה אתה יכול לתת בעד מה שכתוב בחוק.

מיכל סגן-כהן: מה שאתה מציע כרגע זה להטיל מס.

מיכל סגן-כהן: אני לא רשאית להטיל מס.

אלי גולדשמידט: אני אומר שהנושא הזה נראה לי לא נכון קונספטואלית.

אלי גולדשמידט: אני חושב שכאשר האינטרס הוא של הרשות המפקחת, אני לא חושב שצריך להטיל את העלות על המפוקח.

אלי גולדשמידט: זה לא נראה לי.

סיימון ברנן: צריך להטיל, כי 99% של התקציב של משרד החקלאות אלה הכנסות ושירותים שאנחנו נותנים.

סיימון ברנן: אנחנו לא יכולים לשאת בהוצאות של מיליוני שקלים, מאות אלפי שקלים , כי אין לנו מאיפה לקחת את זה.

מאיר שטרית: מה היתה האגרה עד עכשיו?

משה גפני: לא היתה.

משה גפני: על תוצרת בעלי חיים לא היתה.

אלי גולדשמידט: זה דבר חדש.

אלי גולדשמידט: מדובר על הרחבה.

אלי גולדשמידט: עד היום בדקו רק את בעלי החיים.

אלי גולדשמידט: עכשיו בודקים את התוצרת שלהם – את הביצים, את החלב.

מאיר שטרית: עד עכשיו כל זה לא היה?

מאיר שטרית: אני מתנגד לאגרה הזאת.

מאיר שטרית: אני חושב שיש עם זה בעיה.

יעקב ליצמן: אבל על בעלי החיים יש.

אלי גולדשמידט: מאיר, מדובר פה בבריאות הציבור.

מאיר שטרית: עד עכשיו לא חשבו על בריאות הציבור.

אלי גולדשמידט: אני מציע שנאשר את זה עד סוף שנת 2000.

אלי גולדשמידט: במהלך השנה הזאת אני מבקש מאנה לבדוק את המשמעות המשפטית ואולי את האפשרות לשנות את החקיקה בתיאום עם משרד החקלאות.

מאיר שטרית: אני מציע לא לאשר.

מאיר שטרית: אני רוצה לראות שמשרד החקלאות לא יעשה בדיקות.

אלי גולדשמידט: אתם מוכנים שזה יהיה עד סוף שנת 2000?

מאיר שטרית: אני מתנגד לזה.

מאיר שטרית: זאת אגרה חדשה שלא היתה קיימת עד היום.

מאיר שטרית: אין שום צורך להטיל על הציבור אגרות נוספות.

מאיר שטרית: העלינו פעם אחת את מחיר הבשר בגלל העגלים.

מאיר שטרית: עכשיו יתחילו לעשות בדיקות ועוד פעם יעלו את מחיר הבשר.

מאיר שטרית: אני נגד זה.

מאיר שטרית: אגרות חדשות לא צריך להטיל.

יצחק טובלי: אנחנו עד עכשיו מימנו את הבדיקות האלה.

מאיר שטרית: מאיפה מימנתם את זה?

יצחק טובלי: מתקציב המועצה.

מאיר שטרית: צריך לממן את זה מתקציב המועצה.

אלי גולדשמידט: אני חוזר על הצעתי שנאשר את זה עד סוף שנת 2000, כאשר בתקופה הזאת נבדוק את העניין הזה באמצעות היועצים המשפטיים.

מיכל סגן-כהן: אני מוכרחה לומר שמשרד החקלאות לא יוכל בהעדר תקציב במישרין ממשרד האוצר.

מיכל סגן-כהן: .

אלי גולדשמידט: עזבי, זה לקראת 2001.

אלי גולדשמידט: אני מדבר על אישור ל2000.

מיכל סגן-כהן: אני מדברת על 2000, 2001.

אלי גולדשמידט: אבל אני רוצה לאשר לך את זה עד סוף שנת 2000.

מיכל סגן-כהן: אבל אנחנו לא נוכל לשלם את הבדיקה.

אלי גולדשמידט: אלא אם יוסיפו לך תקציב.

מיכל סגן-כהן: אבל תקציב נותנים ותקציב לוקחים.

מיכל סגן-כהן: אי אפשר יהיה לוותר על סעיף האגרה הזה בחוק.

מאיר שטרית: אלי, אני רוצה להגיד לך מה מפריע לי פה.

מאיר שטרית: זאת לא אגרה קיימת, זאת אגרה לא קיימת.

מאיר שטרית: אני חושב שזה נטל על הציבור.

מאיר שטרית: אין שום סיבה להטיל אגרה חדשה.

מאיר שטרית: כל העלות של הבדיקות מגיעה ל2 מיליון שקל.

אלי גולדשמידט: אגב, איך קבעתם את הסכום הזה?

סיימון ברנן: זה מתומחר על פי התשומות שאנחנו משקיעים בבדיקה.

סיימון ברנן: כל התקציב שלנו מתומחר.

מאיר שטרית: אני בעד שיקצצו בסובסידיה אחרת לחקלאים בהיקף של שני מיליון שקל ויממנו את זה.

אלי גולדשמידט: האם יש כוונה כתוצאה מזה להקטין את התשלום שהחקלאים משלמים למועצות הייצור הרלוונטיות?

אלי גולדשמידט: אם מועצת החלב עשתה את זה עד עכשיו, מועצת הלול והגופים האחרים עשו את זה עד עכשיו והנטל ניטל מהם ועובר דרך הסיפור הזה, אז יכול להיות שמול זה צריך להקטין את העלויות במועצת הייצור.

מיכל סגן-כהן: אני מציעה שטובלי כנציג המועצות ישיב, כי המועצות גובות.

מיכל סגן-כהן: אנחנו עכשיו עובדים על תיקון אגרת שירותים בענף הלול.

מיכל סגן-כהן: לפי צו של המועצה, יש משחתות ויש גופי וטרינר שמפקחים על המשחטה.

מיכל סגן-כהן: המשחטות משלמות אגרת פיקוח.

מיכל סגן-כהן: האם תבוא ותשאל למה המשחטה תשלם אגרת פיקוח?

מאיר שטרית: זה דבר אחר.

מאיר שטרית: משחטה זה עסק תעשייתי שעובד על בסיס כלכלי.

מאיר שטרית: מחיר העוף נקבע בהתחשב במלוא התשומות לייצור שלו.

מאיר שטרית: תשומת הייצור שלו מופיעה גם בעלות של הווטרינר, לכן זה בסדר.

מאיר שטרית: פה אתם מטילים על החקלאי דבר שאיננו כלול בתשומות הייצור שלו.

מאיר שטרית: זה דבר חדש.

מאיר שטרית: אני לדבר חדש מתנגד.

אלי גולדשמידט: אני חושב שצריך לעשות בדיקה עם מועצת הייצור, כדי שמועצות הייצור יפחיתו את ההיטלים שלהן.

אלי גולדשמידט: אז אנחנו נאשר את זה.

יצחק טובלי: מאחר ואלה בדיקות חדשות שהתחילו איתן לפני שנתיים או שלוש, לקחנו על עצמינו מהתקציב השוטף לממן את זה.

יצחק טובלי: כדי שזה יעבור למסגרת החוקית בנו את האגרות האלה.

אלי גולדשמידט: אבל השאלה היא אם תוריד את ההיטל שאתה מטיל על החקלאי.

יצחק טובלי: ההיטל זה הוצאה שנחסכת מאיתנו.

אלי גולדשמידט: מהמועצה, אבל החקלאי ישלם לך פחות כתוצאה מזה?

יצחק טובלי: כמובן.

יצחק טובלי: אני גובה ממנו את מה שאני מוציא.

אלי גולדשמידט: אבל אתה יכול במקום להוציא על זה להוציא על משהו אחר.

אליעזר נילי: אנחנו חייבים עד סוף החודש לתת תשובה לקהילייה האירופית אם אנחנו מבצעים סקר שאיריות במדינת ישראל או לא עושים.

מאיר שטרית: לדעתי, אתם צריכים לעשות בכל מקרה, בלי קשר אחד לשני.

סיימון ברנן: אבל מישהו צריך לממן את זה.

סיימון ברנן: מאיפה נממן את זה?

מאיר שטרית: אמרתי לך מאיפה.

מאיר שטרית: תסבסדו בסובסידיות אחרות.

אליעזר נילי: ואז אנחנו נצטרך להודיע לקהילייה שאנחנו לא יכולים לבצע.

אורי צוק-בר: לא נאמר פה במפורש, אבל יש פה איזה שהיא הרגשה כאילו משרד החקלאות, המועצות מנסים לאסוף היטלים מהחקלאים.

אלי גולדשמידט: אף אחד לא אמר את זה.

אורי צוק-בר: אני אומר לך את ההרגשה שלי שישבתי פה מהצד והקשבתי.

אורי צוק-בר: אנחנו באופן עקרוני נשמח מאוד שכל ההוצאות הפיקוחיות יהיו מתקציב המדינה.

אורי צוק-בר: כידוע לכם, חלק גדול מהנושא של הפיקוחים על השירותים הוטרינריים במשרד החקלאות ממומן מאגרות ולא מתקציב מדינה, כי תקציב המדינה לא מוכן לממן את כל השירותים הוטרינריים.

אורי צוק-בר: אנחנו בתור משרד החקלאות מוכנים להעביר כל יום את כל הדברים האלה לתקציב המדינה, אבל אין לנו את הכלים לעשות את הדבר הזה.

אורי צוק-בר: אם אתה רוצה לתקן את חוק הגליל, תעביר לוועדת הכספים תיקון להוריד 2 מיליון שקל מחוק הגליל – זאת הסובסידיה היחידה שנותנים בענף – כדי לתקצב בזה שאריות ביולוגיות.

אורי צוק-בר: אנחנו פה גוף מבצע, אנחנו לא מחליטים.

מאיר שטרית: עד היום לא היו צריכים בדיקות כאלה ועכשיו צריך?

אורי צוק-בר: יש עוד הרבה דברים שלא היה צריך בעבר.

אורי צוק-בר: הבדיקות, התהליכים משתכללים.

אלי גולדשמידט: אני מציע שנגביל את זה עד שנת 2000, ונדון בזה לקראת הדיון בתקציב משרד החקלאות.

אלי גולדשמידט: בכפוף לתיקון הזה שמקובל גם על נציגי הממשלה, מי בעד, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: זה כולל גם את תקנות ההצמדה.

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – 5 נגד – 0 אושר

אלי גולדשמידט: עד עכשיו אתם הם אלה שביקשתם את הבדיקות.

אלי גולדשמידט: מעכשיו בעל הרפת יממן את הבדיקות, כי הוא ישלם אגרה למשרד החקלאות.

אלי גולדשמידט: כתוצאה מזה שהנטל הזה יורד ממועצת החלב, האם ההיטלים שהחקלאים יצטרכו לשלם למועצת החלב גם ירדו?

אבשלום דולב: יש פה בעיה גדולה, כי השיטה שבה אנחנו בודקים את השאריות הביולוגיות היא שיטה של בדיקה סטטיסטית של כלל משק החלב בארץ.

אבשלום דולב: זאת אומרת, מערכת מרכזית קובעת מאיפה יקחו, מתי יקחו ובאיזה קצב של לקיחה כך שיהיה בסופו של דבר מדגם ארצי לשאריות ביולוגיות ושזה יעמוד במבחן של מדינות אחרות שמבצעות את אותו הדבר.

אבשלום דולב: יש פה בעיה של הגבייה, כי אם אתה לא עושה גבייה מרוכזת.

אבשלום דולב: .

אלי גולדשמידט: אבל זה יורד מכם.

אלי גולדשמידט: מעכשיו ואילך משרד החקלאות עושה את זה, והוא זה שיקח כסף ישירות מבעל הרפת.

אבשלום דולב: אם הוא יעשה את זה זה יהיה בסדר.

אלי גולדשמידט: זה מה שאישרנו.

מאיר שטרית: אתה בעד הטלת אגרה על החקלאים?

אבשלום דולב: מישהו צריך לשלם את זה.

אבשלום דולב: הבעיה היא שיכול להיות שיבואו לחקלאי אחד פעמיים בשנה, ולאחר לא יבואו בכלל.

אבשלום דולב: פה הבעיה.

אלי גולדשמידט: נניח שיש רפת בכפר ויתקין ובאו פעמיים ממשרד החקלאות במהלך השנה וגבו 700 שקל, האם בהתחשבנות, אתה, מועצת החלב, תפחית לו את ה-700 שקל?

אבשלום דולב: לא.

אבשלום דולב: אנחנו גובים כרגע מכל המערכת חצי מיליון שקל בשנה.

מאיר שטרית: למה שזה לא ישאר ככה במקום הטלת אגרה ישירה על החקלאי?

אבשלום דולב: הגבייה שלנו היא הרבה יותר הגיונית, כי היא על כלל המערכת.

אלי גולדשמידט: הרפתן מכפר ויתקין שיבואו אליו על-מנת לעשות בדיקה ממשרד החקלאות ישלם 350 שקל למשרד החקלאות.

אלי גולדשמידט: השאלה היא אם כשהוא צריך לשלם לך היטל, אתה תנכה לו את הסכום שהוא שילם?

אבשלום דולב: אני לא אנכה לאדם הספציפי, אני אנכה לכל המערכת.

אורי צוק-בר: אם זה סטטיסטי, במוקדם או במאוחר זה יעבור על כולם.

אורי צוק-בר: 6.

אורי צוק-בר: תקנות מחלות בעלי חיים (מחלת הניוקסל) (תיקון).

אלי גולדשמידט: מה הבעיה עם ניוקסל?

מיכל סגן-כהן: בשנה שעברה, או לפני שנתיים, קיימנו תקנות חובה לחסן את העופות כנגד מחלת הניוקסל במטרה למגר את המחלה לאט לאט.

מיכל סגן-כהן: עכשיו יש אפשרות לבדוק, למעשה, אם העופות חוסנו או לא חוסנו.

מיכל סגן-כהן: התקנות האלה שאנחנו מביאים פה, בין היתר, זה כדי לאפשר את הבדיקה.

מיכל סגן-כהן: ישנם אנשים ממשרד החקלאות שגוייסו במיוחד למיגור מחלת הניוקסל.

מיכל סגן-כהן: בסיכום עם האוצר סוכם שיצטרכו להכניס את הסכומים שעולה להחזיק את המערכת הזאת.

עופר חוגי: איך מחסנים?

שמעון פוקומונסקי: החל מיום הפגיעה במדגרייה, וכלה בשלבים שונים.

שמעון פוקומונסקי: .

עופר חוגי: זה לא יכול לגרום להטרפה של העוף?

עופר חוגי: יש חיסונים שלא נותנים, כי זה עלול להפוך את העופות לטרפים.

שמעון פוקומונסקי: חלק מהחיסונים הם חיסונים שלא ניתנים על ידי הזרקה, אלא ניתנים בדרכים אחרות, כגון בשתייה.

שמעון פוקומונסקי: במקרים שהעדה החרדית דורשת, היא בודקת את החיסונים שניתנים בהזרקה בזמן הביצוע.

יעקב ליצמן: אני שאלתי לגבי החיסון נגד מחלת הפרה המשוגעת.

מיכל סגן-כהן: בזמנו, מנהל השירותים הווטרינריים יזם התקנת תקנות שאוסרות להביא כל מיני דברים לישראל.

מיכל סגן-כהן: כתוצאה מהאיסור הזה, לפי מה שאני יודעת, עד היום אין פרה משוגעת בישראל.

אליעזר נילי: הנושא מאוד מורכב.

אליעזר נילי: באופן עקרוני, בכל בעל חיים שמגיע עם סימנים עצביים בודקים את הנושא של מחלת הפרה המשוגעת, שהיא כידוע פוגעת במוח של בעל החיים.

אליעזר נילי: אני לא נכנס לכל הדברים הנוספים שמנהל השירותים הווטרינריים אסר להביא לארץ, אבל עד היום באופן ודאי לא נמצא כל סימן למחלה הזאת.

מאיר שטרית: מה אתם מבקשים פה?

אלי גולדשמידט: מה שיעור האגרה לגבי הניוקסל?

אורי צוק-בר: שני מיליון שקל.

אלי גולדשמידט: ובכמה זה יחייב בעל מדגרה?

מאיר שטרית: מי ישלם?

אורי צוק-בר: בגלל שזה פיקוח שנדרש וחשוב, הצענו שהנושא הזה יתוקצב על ידי משרד האוצר.

אורי צוק-בר: אנשי האוצר היו מוכנים לתקצב למשרד החקלאות את שני מיליון השקלים האלה לשנה לצורך הפיקוח, אבל שאנחנו ניצור בתמורה מערכת של אגרות שייכנסו לאוצר המדינה.

אורי צוק-בר: הגבייה הזאת לא מגיעה לשירותים ווטרינריים למימון אותו נושא.

אורי צוק-בר: יש תקצוב לשירותיים ווטרינריים ויש גבייה שמגיעה להכנסות המדינה.

אורי צוק-בר: אנחנו באנו ואמרנו כבר בהתחלה שזה לא נראה לנו הגיוני, אבל משרד האוצר התעקש.

אורי צוק-בר: עבדנו על הנושא הזה, וניסינו לעשות את זה כמה שיותר הגיוני.

אורי צוק-בר: השירותים הווטרינריים עשו ניתוח כמה אחוז מהצריכה של הפיקוח כל ענף צורך.

אורי צוק-בר: בדקנו את הגודל של הלהקות פחות או יותר וחילקנו את זה על פי מדרגות גודל.

אורי צוק-בר: זאת אומרת,יש איזה שהוא אלמנט בעלות כאשר בא המפקח לבקר, ויש איזה שהוא אלמנט שתלוי בגודל הלהקה.

אורי צוק-בר: שיקללנו כמה זה ביקור וכמה זה גודל.

אורי צוק-בר: מהשיקלול של כל ענף וגודלו עשינו חלוקה של שני המיליון בצורה הגיונית על כל ענף הלול.

מאיר שטרית: האם הבדיקה נעשית לכל העופות?

אורי צוק-בר: כמעט כל להקה נבדקת.

מאיר שטרית: אתם לוקחים מדגם מתוך הלהקה.

שמעון פוקמונסקי: מבחינה ביו-סטטיסטית מספיק מדגם מסויים של X דגימות בתוך להקה כדי להגיע ל95% ודאות לגבי הנתון המדגמי.

מאיר שטרית: זה בדיקה של נוגדנים?

שמעון פוקמונסקי: כן.

יעקב ליצמן: לכמה עוד בדיקות אנחנו נדרשים?

מיכל סגן-כהן: בהתאם לצרכי המשק.

מאיר שטרית: כאשר אתה רוצה לבדוק להקה מסויימת והחקלאי לא מוכן לשלם, עושים את הבדיקה או לא עושים את הבדיקה?

מאיר שטרית: איך זה עובד?

מיכל סגן-כהן: נפגשים בבית-משפט.

דן זיצ'ייק: השירותים הווטרינרים הם אמנם יחידה ממשלתית, אבל אופן הפעילות שלהם היא לתת שירותים לדברים ספציפיים.

אלי גולדשמידט: אני מציע שגם כאן זה יהיה עד סוף שנת 2000.

מיכל סגן-כהן: חלק גדול מאוד מפעולת השירותים הווטרינריים ממומנת באמצעות אגרות.

מיכל סגן-כהן: כאשר מחסנים בעלי חיים כנגד מחלה משלמים אגרה.

מיכל סגן-כהן: אם האיש לא משלם את האגרה, הולכים לבית משפט ומקבלים את הכסף.

מיכל סגן-כהן: זה חלק מעבודת השירותים הווטרינריים.

עופר חוגי: כמה אגרות יש?

מיכל סגן-כהן: קשה לי כרגע לקבל את הנתון.

מיכל סגן-כהן: אפשר בקלות לבדוק את זה, כי יש עוד אגרות חקלאיות –הצמדה למדד.

יצחק טובלי: הניוקסל זה כמו פיקוח במשחטה.

יצחק טובלי: יש מדגרות ויש להקות.

יצחק טובלי: המדגרות היום פועלות.

יצחק טובלי: יש להן רשיון הפעלה בתחילת השנה.

יצחק טובלי: אם הן לא יעשו בדיקות ולא ישלמו, הן לא יקבלו רשיון הפעלה.

יצחק טובלי: יש להקות שצריכים להעביר אותן מלול ללול.

יצחק טובלי: הם לא יקבלו רשיון להעברה של השירותים הווטרינריים אם הם לא יעשו את הבדיקה.

יצחק טובלי: הם לא יקבלו אישור על הבדיקה אם הם לא ישלמו.

יצחק טובלי: זה שונה מאשר הבדיקות לאנטיביוטיקה.

יצחק טובלי: זה שירות שנקבע על ידי השירותים הווטרינריים האירופאיים.

יצחק טובלי: לפני שנתיים סגרו את הייצוא בגלל שגילו את מחלת הניוקסל.

יצחק טובלי: הם קבעו שכדי שנוכל לייצא, צריך שתהיה תוכנית בקרה של הניוקסל.

יצחק טובלי: הם בנו תוכנית שלמה שמורכבת מכמה רופאים ומספר פקחים שמוודאים שאכן אלה שעוסקים בענף אכן מחסנים נגד הניוקסל.

יצחק טובלי: התוכנית הזאת באה לבדוק אותם.

יצחק טובלי: מי שלא עושה את זה, לא מקבל אישור ולא רשיון.

יצחק טובלי: היו"ר אלי גולדשמידט: מי בעד?

יצחק טובלי: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – 0 אושר 7.

יצחק טובלי: צו המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק מעל המכסה) (הוראת שעה).

אורי צוק-בר: בענף הפטם יש מכסות ארציות ומכסות אישיות.

אלי גולדשמידט: במסמך שיש לפני חתום רק שר החקלאות.

אורי צוק-בר: השר הגיש את התקנות.

אורי צוק-בר: את הצו מוציא, כמו שנאמר פה, שר החקלאות.

אורי צוק-בר: הוא צריך לעבור את אישור ועדת הכספים.

אורי צוק-בר: לפני שהוא בא לוועדת הכספים, הוא צריך לעבור את הסכמת השרים.

מאיר שטרית: אתם רוצים לאשר חריגה של 300 טון מעל המכסה האישית לכל אחד?

אורי צוק-בר: הענף הוא במשטר של מכסות כלליות ומכסות פרטניות, כאשר הענף הזה בשנת 1994 נכנס לתהליך של רפורמה.

אורי צוק-בר: המהות של הרפורמה היתה ייצור מעבר למכסה.

אורי צוק-בר: זאת אומרת, כל בעל מכסה רשאי להמשיך לייצר ולייצר יותר ממכסתו.

אורי צוק-בר: למעשה, המכסות האישיות נשארו מעין רשיון יצרן על מנת שרק היצרנים ההסטוריים שהיו בענף הזה ימשיכו להיות יצרנים והיצרנים הפחות יעילים יצאו מהענף.

אורי צוק-בר: כיום, המכסה הכוללת היא 180 אלף טון.

אורי צוק-בר: הייצור בשנים האלה עלה מ-180 אלף טון עד ל270 אלף טון.

אורי צוק-בר: בסך הכל זאת רפורמה שהיעדים שלה, כפי שהוצגו, הושגו.

אורי צוק-בר: מה שקורה היום הוא ש-90 אלף טון מכסות מייצרות את כל ה-270 אלף טון.

אורי צוק-בר: הסיבה שדורשים חידוש אותו צו ייצור מעבר למכסה, זה כדי שהרפורמה בענף תוכל להמשיך ולהיות.

מאיר שטרית: יש דרישה של 270 אלף טון?

אורי צוק-בר: ייצור של 270 אלף טון.

מאיר שטרית: השאלה היא אם יש דרישה לייצור הזה, או זה ייצור מעבר למכסה.

אורי צוק-בר: יש דרישה.

מאיר שטרית: אם זה העניין, למה אתם לא מחלקים את המכסות מחדש במקום להתחיל עוד פעם עם מערכת צווים?

אורי צוק-בר: לא מוצאים את ההצדקה להמשיך משטר פרטני של מכסות, כי אנחנו גם לא אוכפים את המכסות האלה לכל אחד.

דן זיצ'ייק: חלק מהרפורמה היתה ביטול המכסות.

דן זיצ'ייק: במקום לבטל אותן נקודתית בגלל שהיתה התנגדות, אמרו שיתנו לייצר מעבר למכסה ויוציאו מתוכן את המשמעות של המכסות.

דן זיצ'ייק: כל אחד יכול לייצר כמה שהוא רוצה ולשווק כמה שהוא רוצה בלי קשר למכסה.

מאיר שטרית: בלי מגבלה?

אורי צוק-בר: יש מגבלה בצו הזה, אבל המגבלה הזאת לא יוצרת בעיה.

מאיר שטרית: האם כל חקלאי יכול להקים לול ולייצר עופות?

אורי צוק-בר: לא, רק בעל מכסה.

אורי צוק-בר: יש לו מגבלה.

אורי צוק-בר: עד היום לא נתקלנו במישהו שרצה יותר..

אלי גולדשמידט: בשביל מה לך לקבוע תקרות אם ממילא מישהו בעל מכסה יכול לייצר כמה שהוא רוצה?

אורי צוק-בר: כי יכול להיות שלקראת שנה הבאה או שנגדיל את התקרה, או..

מאיר שטרית: למה צריך להגדיל את התקרה?

מאיר שטרית: אם אין מכסה אז אין מכסה.

אורי צוק-בר: הכוונה בתקרה היא על מנת שהייצור ישאר בידי החקלאים, ולא יצא מצב שייכנס איזה שהוא בעל הון וייצר 10 אלפים.

מאיר שטרית: ביום שאיפשרו למכור מכסות מאחד לשני, חוסלו כל המגדלים הקטנים.

אלי גולדשמידט: יכול ישוב בגבול הצפון או בפרוזדור ירושלים להתייעל, אבל עדיין זה יימצא בידי החקלאים שחיים שם.

אלי גולדשמידט: נכון שהצורך לגרום ליתר יעילות בענף זה מבחינת יתרון לגודל, מצד אחד, אבל מצד שני לא צריך להפוך את יתרון הגודל לבעלות של בעל הון אחד.

אלי גולדשמידט: אתה יכול לתת לבן אדם אחד לייצר את כל הביצים במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: מה הבעיה?

מאיר שטרית: כמה בעלי מכסות יש בארץ היום?

אורי צוק-בר: 2800.

מאיר שטרית: אתם רוצים להגדיל את המכסות שלהם כדי לייצר 270 אלף טון?

מאיר שטרית: תגדילו להם את המכסות.

אורי צוק-בר: אבל 2000 מתוכם בכלל לא מייצרים.

מאיר שטרית: כמה מייצרים?

אורי צוק-בר: 800,900.

מאיר שטרית: למי שלא מייצר תבטל את המכסה.

מאיר שטרית: תן לאלה שמייצרים את המכסה.

יצחק טובלי: המגדלים באו בזמנו ואמרו שהם מוכנים להתייעל.

יצחק טובלי: אמרו שבמסגרת ההתייעלות יהיה מותר לכל מגדל לגדל מעל למכסתו.

יצחק טובלי: בהתחלה זה היה 20%, אחר כך 200 טון, אחר כך 300 טון, עד שהגענו למספרים האלה.

יצחק טובלי: מה שדרשו המגדלים שהיו שותפים לרפורמה שלא יוציאו את הענף מידיהם.

יצחק טובלי: ברגע שיש מכסות, רק בעלי מכסות יכולים לייצר ורק היעילים.

יצחק טובלי: מי שמתייעל, ממשיך בהתייעלות, ממשיך לגדל בצורה יותר יעילה, יותר טובה ויותר כלכלית.

יצחק טובלי: מי שלא מסוגל לעמוד בתחרות יושב בצד.

יצחק טובלי: חלקם קיבלו פיצוי מהמדינה.

יצחק טובלי: אמרו המגדלים, לפני שנפתחה הרפורמה, שהם מוכנים ללכת לרפורמה בתנאי שלא יבואו מגדלים חדשים שלא היו בענף ויקחו להם את הענף.

יצחק טובלי: זאת הסיבה שהמכסות נשמרו, אין כניסה של מגדלים חדשים ואין מסחר של מכסות.

יצחק טובלי: אין אפשרות לאדם שאין לו מכסה לקנות מכסה.

יצחק טובלי: זה לא קיים.

מאיר שטרית: לאותם אלה שלא מגדלים היום יש פרנסה אחרת?

מאיר שטרית: אורי צוק-בר: ה-2000 האלה לא כולם במצוקה.

מאיר שטרית: אף אחד לא הלך ונתן להם איזה שהיא פרנסה במפעל.

מאיר שטרית: האנשים האלה, חלקם כבר 5 שנים לא מייצרים, חלקם רק שנה שעברה הפסיקו וחלקם כבר 8 שנים לא מייצרים.

מאיר שטרית: האנשים האלה מצאו את מקומם בשוק.

מאיר שטרית: יש תהליך שמתרחש בענף הלול, שיצרנים בעלי יכולת לגייס הון, שיש להם מכסה, הולכים ומתחברים יותר ויותר לגורמי ייצור כך שהם מגיעים לגורמי ייצור מאוד גדולים שעובדים בעצם בענף על בסיס זה שהם היו פעם חקלאים.

מאיר שטרית: היום הם בעצם אנשי עסקים.

מאיר שטרית: יש חיסול של המגדלים הקטנים וגידול של המייצרים הגדולים.

יצחק טובלי: 50%, 60% מהייצור זה מהמשקים השיתופיים שעושים את המכסה.

אלי גולדשמידט: מה קרה במשק המשפחתי?

יצחק טובלי: המשק המשפחתי הצטמצם.

אלי גולדשמידט: נותרו 800 מגדלים בסך הכל.

אלי גולדשמידט: מה החלוקה ביניהם?

יצחק טובלי: 170 משקים שיתופיים ועוד 800 משקים משפחתיים.

מאיר שטרית: זה מאריך מצב קיים?

יצחק טובלי: כן.

אלי גולדשמידט: אנחנו נאריך את זה.

אלי גולדשמידט: אתם לקחתם את ה-2000, אבל אין לכם בעיה שאנשים ייצרו כמה שהם יכולים.

אלי גולדשמידט: אל תביאו את המספרים האלה כי הם פיקטיביים.

יצחק טובלי: המספרים הם לא פיקטיביים.

אלי גולדשמידט: אתה כן בעד שתהיה איזו שהיא מגבלה?

יצחק טובלי: זה בעקבות דיונים שהיו עם המשרד.

אלי גולדשמידט: זה לא מה שאמר נציג האוצר.

דן זיצ'ייק: המגבלה שהם מציבים פה זה במספר המגדלים שיכולים לגדל.

דן זיצ'ייק: כל מגדל יכול לגדל.

דן זיצ'ייק: אף אחד לא מגיע למגבלה שלו.

דן זיצ'ייק: המגבלה היא לא אפקטיבית.

דן זיצ'ייק: הם חוששים שייכנסו מגדלים חדשים שלא היו קודם.

דן זיצ'ייק: רק בשביל הנקודה הזאת מועצת הלול דרשה להכניס את המכסות.

אלי גולדשמידט: מי בעד, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד – 0 אושר לפני שבוע אישרנו כאן בוועדה נושא של הטבות מס הכנסה.

אלי גולדשמידט: הוספה רשימה של יישובים על בסיס ועדת ישראל כץ שישבה ובדקה.

אלי גולדשמידט: בעקבות ההסכמה שנעשתה פה עם הרשימה של היישובים שנוספו, היו כמה חברים שביקשו להעביר הסתייגויות במליאה.

אלי גולדשמידט: ישראל כץ ואחרים טוענים שהם גם רוצים להגיש.

אלי גולדשמידט: אני מצטער מאוד על תהליך ההסתייגויות הזה, אבל אני לא חושב שצריך לחסום אנשים שרוצים להגיש.

אלי גולדשמידט: אני את העמדה שלי אגיד לגבי העניין הזה אם תתקבל איזו שהיא הסתייגות.

אלי גולדשמידט: אני מציע שלא נמנע מחברים שרוצים להגיש עוד היום הסתייגות.

אנה שניידר: למרות שזה הונח על שולחן הכנסת.

אנה שניידר: אם הוועדה תחליט שאני צריכה להוסיף את ההסתייגויות, אני אוסיף אותן.

אלי גולדשמידט: עד שעה 15:00 היום.

מאיר פרוש: אני מבין שרוצים פה לבטל את ההנחה שיש לשמן שלא למאכל.

מאיר פרוש: האם בכל אופן אין דרך כן לבקר את הדבר ושלאותו שמן למאכל כן תהיה הנחה.

אלי גולדשמידט: הם אמרו שזה ייקר את הסיפור בשקל או שניים לליטר, שזה זניח לחלוטין.

מאיר פרוש: אתה לא נותן לעשות רוויזיה על זה?

אלי גולדשמידט: אתה רשאי לבקש רוויזיה.

אלי גולדשמידט: לדעתי, זה כל כך שולי.

מאיר פרוש: אז שתרשם ההסתייגות שלי.