ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 100, 2000-02-23 00:00

אלי גולדשמידט: אנחנו פותחים בדיון, בנושא תקנות מס הכנסה – זיכויי מס.

אלי גולדשמידט: במסגרת אותו דיון, אנחנו אמורים לסיים את הכנתה של הצעת החוק בנושא הטבת המס לעכו, לקריאה שניה ושלישית.

אלי גולדשמידט: אבקש מהיועצת המשפטית לוועדה להציג את מורכבות הנושא ברמה המשפטית, לא בשאלה המהותית, אלא כיצד אנחנו מתייחסים לשתי מערכות הדינים הללו, אשר נוגעות האחת בשניה, כדי שנוכל לעשות זאת בצורה הנכונה מבחינה משפטית.

אני רוצה לשחזר: הדרך בה ננסח את הענין, מותנית בתקנות המוצגות כאן.

אני רוצה לשחזר: הנושא מסובך, ומכיוון שכך, אנחנו זקוקים לאנה שניידר שתסבירו.

אברהם יחזקאל: באתי לכאן, ראשית כדי לחזק את יושב ראש הוועדה, אלי גולדשמידט.

אברהם יחזקאל: זוהי הפעם הראשונה בה בעקבות מכתבו של שר האוצר בייגה שוחט, החליט יושב ראש הוועדה לנהוג בצורה ציבורית ולומר שיש לו אג'נדה משלו.

אברהם יחזקאל: הוא החליט להגיע בנושא זה לעימות עם שר האוצר, ובאתי לחזקו בענין זה.

אברהם יחזקאל: עם כל הכבוד לשר האוצר, אני חושב שהוא עשה שגיאה קשה בכך שהתערב בעבודתנו, באמצעות מכתבים הביתה, בענין "ההחלטה הפופוליסטית" של יושב ראש הוועדה.

אברהם יחזקאל: לומר זאת עליך, זהו הדבר הרחוק ביותר מן המציאות.

אברהם יחזקאל: אני חושב שראש הממשלה ושר האוצר מדברים על טיפול בבעיות חברתיות וכלכליות באופן כללי, בעוד שאתה מייצג מצב של טיפול נקודתי.

אברהם יחזקאל: אני חושב שטיפולך וטיפול ועדת הכספים בנושא עכו, ומובן שגם טיפולה של ועדת הכספים – מוכיחים כי בניגוד לדיבורים ברמה של מקרו, אנחנו מטפלים באופן נקודתי.

אברהם יחזקאל: באתי לחזק אותך בענין זה.

יצחק וקנין: אני מבקש להכפיל את הדברים, ולומר אותם גם בשמי.

צבי הנדל: אני חושב שהוא מדבר בשם כולנו.

ישראל כץ: יש לה גישה מרכזית, היא מתייחסת רק למרכז הארץ.

אלי גולדשמידט: אבקש מאנה להציג את הדילמה, כיצד אנחנו מנהלים את הדיון.

אלי גולדשמידט: מתוך הנחה שבעקרון, אנחנו מקבלים את הצעת הממשלה – עם או בלי תיקונים מסוימים – כיצד אנחנו משלבים את עכו בתוך בענין.

אנה שניידר: סעיף 11 לפקודת מס הכנסה, מעניק סמכות לשר האוצר לקבוע הנחות ממסים ליישובים מסוימים.

אנה שניידר: על-פי הסמכות הזו, שר האוצר התקין שורה של תקנות עוד בשנות השמונים, לגבי יישובים שונים, ובניהם תקנות מס-הכנסה: הנחות ממס ליישובי גבול הצפון, תשמ"ו-1985.

אנה שניידר: בתקנות אלה נקבע שיישובים שמפורטים בתוספת, ביניהם נהריה, מקבלים הנחה של 15 אחוז ממס על הכנסה עד לגובה של בערך 180 אלף שקל לשנה, ומעבר לסכום הזה הנחה של 10 אחוז.

אנה שניידר: במשך השנים, נעשה בתקנות אלה טיפול במסגרת חוק ההסדרים, על-ידי כך שחוק ההסדרים בעצם קבע שהתקנות תוגבלנה בזמן, עד לתאריך מסוים, ובמשך תקופה מסוים נקבעה הקפאה.

אנה שניידר: דהיינו, אי אפשר להוסיף ישובים ואי אפשר להוריד ישובים.

אנה שניידר: המצב היום הוא, שתוקף התקנות מסתיים ב-31 בדצמבר 1999, אבל מ-1997 נפתחה הדרך להוסיף או להוריד ישובים מן הרשימה.

אנה שניידר: המצב המשפטי היום הוא, שלאף ישוב במדינה אין הנחה ממס, כי תוקפן של התקנות פג ב-31 בדצמבר 1999.

אנה שניידר: לכן בעצם יש לנו הצעת חוק ממשלתית, אשר אומרת שרוצים להאריך את תוקפם של התקנות עד 31 בדצמבר 2000, כדי לאפשר לוועדת בן-בסט לומר את דברה לגבי הנושא של פטורים והנחות ממסים.

אנה שניידר: דבר נוסף שההצעה הממשלתית רוצה לעשות, הוא שוב להקפיא את התקנות, דהיינו לא לאפשר להוסיף ישובים או להוריד ישובים.

אנה שניידר: העתירות תלויות ועומדות בבית המשפט.

אנה שניידר: עד כמה שזכור לי, יש דיון במרץ.

אנה שניידר: בית המשפט קיבל כל הזמן את טענת הממשלה, על-כך שוועדת טל עבדה על-כך.

אנה שניידר: כרגע המצב הוא שהעתירות תלויות ועומדות ובית המשפט לא אמר את דברו.

ישראל כץ: על כמה ישובים מדובר?

אנה שניידר: אני זוכרת 5.

צבי הנדל: יש בעמק בית שאן, יש בגוש קטיף, יש בגליל.

צבי הנדל: ישנם ישובים שנמצאים בין שני ישובים שמקבלים את ההקלות, והם לא מקבלים אותם.

צבי הנדל: ישנם 20-30 ישובים כאלה.

ישראל כץ: יכול להיות שנוכל לכלול אותם.

ישראל כץ: האם מבחינה משפטית יש לנו סמכות לעשות זאת?

אנה שניידר: הסמכות היא של שר האוצר.

אנה שניידר: שר האוצר למעשה לא היה זקוק כרגע לחקיקה ראשית.

אנה שניידר: הוא יכול היה להביא לוועדת הכספים תקנות שמאריכות את התוקף של התקנות שפג תוקפן ב-31 בדצמבר 1999.

אנה שניידר: הוא יכול היה לעשות בתקנות האלה מה שהוא רוצה: להוציא ישובים, להוסיף ישובים, וועדת הכספים היתה צריכה לאשר או לא לאשר את התקנות.

אנה שניידר: שר האוצר בחר בדרך אחרת: הוא בחר בדרך של חקיקה.

אנה שניידר: דהיינו, הביא הצעת חוק – המונחת לפניכם – להאריך את תוקפן של התקנות עד סוף שנת 2000, ושוב להקפיא אותן, כדי שלא יעמוד בלחצים להוסיף ישובים או להוריד ישובים.

אלי גולדשמידט: הדברים האלה הם דברי טעם, אך עוד לא הגענו לכך.

אלי גולדשמידט: ישנו ענין של גוש קטיף, ישנו ענין של יישובי בקעת הירדן.

אלי גולדשמידט: אדוני סגן השר, מה אתה רוצה מאנה?

יצחק וקנין: למי שלא נמצא בוועדה, זה נשמע כאילו זה קורה בפעם הראשונה.

יצחק וקנין: לצערנו זה חוזר על עצמו כל שנה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש מכם להפסיק להעיר הערות, ולאפשר לאנה לסיים את דבריה.

אנה שניידר: אני עדיין לא בנושא עכו.

אנה שניידר: מה שמוצע עתה לוועדה, זוהי הצעת החוק של הממשלה, שאומרת כי יש להאריך את התקנות שפג תוקפן עד סוף שנת 2000, ולהקפיא אותן.

אנה שניידר: דבר שני, נמצאת בפני הוועדה הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (היטלים וארנונה)(תיקון מס' 16), ושם נאמר בעמ' 216 מה שאמרתי קודם, שמאריכים עד 31 בדצמבר 2000, ומקפיאים.

ישראל כץ: אבל משנים את המשמעות.

ישראל כץ: במקום "ואולם" יבוא...

זוהי הקפאה. אומרים: במקביל לכך, מונחת לפניכם הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה(זיכוי ממס לתושב עכו).

זוהי הקפאה. אומרים: הואיל ועד כמה שהבנתי, בישיבה הקודמת ממנה נעדרתי, נאמר שרוצים להצמיד את עכו לנהריה ולהעניק הנחות ממס לעכו כמו לנהריה, יש בפניכם שני ניסוחים חלופיים בכתב ידי.

זוהי הקפאה. אומרים: הנוסח הראשון , חלופה א' בעצם מעתיקה מתוך התקנות שחלות היום על נהריה, את אותן ההוראות לגבי עכו.

זוהי הקפאה. אומרים: נאמר בחלופה זו, כי מי שהיה תושב עכו במשך 12 חודשים רצופים לפחות, מהם 6 חודשים לפחות בתוך שנת המס – זכאי להנחה ממס בשיעור של 15 אחוז וכולי, כמו נהריה.

זוהי הקפאה. אומרים: משמעות החלופה הזו היא, שבעצם נותנים לעכו אותו דבר שיש היום לנהריה, אבל לא מגבילים זאת בזמן.

זוהי הקפאה. אומרים: הסעיף הזה נכנס לתוך פקודת מס הכנסה, ונשאר שם עד אשר הכנסת תחליט לבטל אותו.

זוהי הקפאה. אומרים: זוהי חלופה א'.

מאיר פרוש: ולמה החלופות מתייחסות רק לאפשרות שאדם גר בעכו?

מאיר פרוש: אם אנחנו רוצים לעודד אנשים לגור בעכו, זה לא חל עליהם?

אלי גולדשמידט: אנחנו עוד לא נכנסים לרמת הניסוח.

מאיר פרוש: למה לא לעודד אנשים חדשים, שיבואו לגור שם?

אלי גולדשמידט: כאשר נחליט על החלופה בה נבחר, נשמע את ההערה הזו.

אלי גולדשמידט: בואו נבין קודם את החלופות.

אנה שניידר: חלופה ב' אומרת שיראו את תושב עכו כתושב נהריה, ויחולו עליו התקנות שחלות עליה.

אנה שניידר: אבל יש לי כאן בעיה משפטית: התקנות האלה כפי שהסברתי קודם, אינן קיימות היום, כי פג תוקפן.

אנה שניידר: אם אתם לא מקבלים את הצעת החוק הממשלתית שמאריכה את תוקפן של התקנות, אני לא יכולה להצמיד בתוך פקודת מס הכנסה את עכו למה שאינו קיים.

אנה שניידר: לכן הצגתי את שני הדברים.

אנה שניידר: הדברים קשורים האחד בשני, ועכשיו אתם צריכים להחליט.

אלי גולדשמידט: בעצם, אנחנו צריכים קודם כל לדון בהצעת החוק המאריכה את התקנות.

אלי גולדשמידט: בהנחה שלא נקבל את הצעת החוק הזו, קיימת החלופה הראשונה, שמדברת לא על השוואה לנהריה, אלא מה יקבל תושב עכו, והתוכן שווה לזה של תושב נהריה.

אלי גולדשמידט: אם התקנות האלה מוארכות על-ידנו, אנחנו לוקחים את החלופה השניה שהופכת להיות חלופה חיה, משום שהתקנות הוחיו על-ידה.

אלי גולדשמידט: לדעתי, נצטרך להחליט על אחת משתי החלופות, זאת אומרת החלופה הראשונה שהקריאה אנה, היא קו הנסיגה, במקרה שלא נקבל את התקנות האלה.

אלי גולדשמידט: זוהי חלופה בעייתית יותר, כי היא לא עושה השוואה, אלא מיטיבה.

אלי גולדשמידט: אני מכיר את הסכנות: מיד יגידו שזוהי הוראת שעה.

אלי גולדשמידט: לכן עדיף, לדעתי, לערוך קודם כל את הדיון הכללי על ההטבות בנושא הארכת התקנות, ובהתאם לתוצאות הדיון הזה, לקבוע על איזו משתי החלופות אנחנו הולכים.

אלי גולדשמידט: אני חושב שזה הכי נכון מבחינה משפטית פרוצדורלית.

דוד אזולאי: כלומר אנחנו לא נכנסים עכשיו לדיון על החלופות.

אלי גולדשמידט: למעשה, אני חושש שנושא עכו לא ימוצה היום.

אלי גולדשמידט: כיוון שהנחתי שממילא הנושא הזה כבד מאד, ולא יסתיים היום אלא בשבוע הבא, כנראה שאז ניכנס לדיון.

מאיר פרוש: אם הבנתי נכון את דבריה של אנה, הצעת הממשלה המונחת לפנינו, באה לאפשר את ההנחות ליישובי קו העימות, ליישובי הערבה ואילת.

מאיר פרוש: אם כך, מדוע בדברי ההסבר כתוב כי אם לא נמשיך בכך, צפוי הפסד של 600 מליון שקל?

מאיר פרוש: אם לא נמשיך בכך, תבוטלנה ההנחות ולא צפוי הפסד.

דוד אזולאי: יש כאן הצעת חוק פרטית שהגשתי.

דוד אזולאי: למה צריך להצמיד אותה?

דוד אזולאי: בסך הכל היתה בפעם הקודמת הצעה האומרת, שעכו תהיה אולי דומה לנהריה, אבל זוהי חקיקה פרטית שצריך להוביל אותה.

אלי גולדשמידט: אמרתי את דעתי בישיבה הקודמת, שעכו צריכה להיות צמודה לנהריה.

אלי גולדשמידט: אם יחליטו לקבוע תקרה של 10 אחוז לנהריה (היום התקרה היא 15 אחוז), לא יכול להיות שבעכו לא תהיה תקרה ובנהריה תהיה תקרה.

אלי גולדשמידט: אני יודע שהיית רוצה לתת את מיטב ההטבות לעכו, אבל בתוקף אחריותי כיושב ראש הוועדה – ואמרתי זאת גם בישיבה הקודמת – אנחנו לא יכולים להגיע למצב בו לעכו תהיינה יותר הטבות בהיבט הזה מאשר לנהריה.

אלי גולדשמידט: אתה רוצה להשוות לנהריה.

דוד אזולאי: בענין הזה אני לא מסכים אתך, אבל קיבלתי את דעתך.

אלי גולדשמידט: אז נגיע לכך כאשר נדבר על החלופות.

אלי גולדשמידט: זה לא בורח.

דוד אזולאי: אבל יש לי חשש.

אלי גולדשמידט: אין חשש.

אלי גולדשמידט: אף אחד לא ירתיע אותנו מלחוקק.

דוד אזולאי: אני רוצה לומר שמגיע לך כל הכבוד וההערכה, על-כך שאתה מוביל את הענין בצורה נכונה.

דוד אזולאי: אני יודע שמופעלים עליך לחצים מצד שר האוצר.

דוד אזולאי: שמענו על מכתב שקיבלו חברי ועדת הכספים, ואני רואה בכך התערבות בוטה של שר האוצר במה שקורה בוועדת הכספים.

דוד אזולאי: אני מעריך מאד את מה שעשית, אבל אני רוצה שנפריד בין הדברים: יש הצעת חוק פרטית, והחשש שלי – ומותר לי להביע כאן את חששותי – שכל נציגי קו העימות שלא הגיעו לכאן היום לחינם, ויש להם דרישות משלהם, שחלקן נמצאות עכשיו בדיוני בג"ץ.

דוד אזולאי: יש להן דרישות משלהן, וחלק מהיישובים רוצים להיכלל בהגדרת קו העימות.

אלי גולדשמידט: מה זה שייך לעכו?

דוד אזולאי: החשש שלי הוא שהעסק הזה יימשך.

אלי גולדשמידט: הוא לא יימשך, הוא ייגמר.

אלי גולדשמידט: אני אומר לך מהי עמדתי, ולדעתי שותפים לה כל חברי הוועדה, כל אלה שיושבים כאן (פריצקי איננו).

אלי גולדשמידט: את הענין של עכו נסדיר.

אלי גולדשמידט: אם נצטרך לעשות זאת בדרך של תקנות או על-פי האלטרנטיבה שאנה הציגה.

אלי גולדשמידט: מה שאנה עשתה הוא, שבנתה לנו גם את רשת הביטחון.

אלי גולדשמידט: אם לא נצליח בקטע של התקנות, תהיה לנו רשת הביטחון הזו.

אלי גולדשמידט: אני מבטיח לך לגמור את הענין הזה.

דוד אזולאי: אני סומך על דברתך.

דוד אזולאי: אני רוצה להבהיר שההטבות של נהריה הן ההטבות של כל יישובי גבול הצפון.

דוד אזולאי: ביפתח, משגב , שלומי ומעלות, יש אותן הטבות כמו בנהריה, למעט קרית שמונה.

דוד אזולאי: זאת אומרת שלתת הטבות לעכו יותר מאשר לנהריה, לא יהיה הדבר הנכון.

מאיר פרוש: עדיין לא קיבלתי תשובה, למה יהיה הפסד של 600 מליון שקל.

מאיר פרוש: ח’ דוקלר העלות התקציבית הכוללת של ההנחות ממס כתוצאה מכל התקנות הנוגעות לגבול הצפון, לערבה, ליהודה ושומרון ולאילת, מבחינת אובדן ההכנסות ממסים, היא כ-600 מליון שקל.

מאיר פרוש: מה שצריך היה לומר בדברי ההסבר הוא שאם נאשר את התקנות, צפוי לכם הפסד של 600 מליון.

מאיר פרוש: אם לא נאשר, יש לכם עוד 600 מליון שקל.

אלי גולדשמידט: אז יש כאן טעות.

מאיר פרוש: ממשלת ישראל טועה?

מאיר פרוש: בהארכת התקנות שהממשלה מבקשת, כתוב שצפוי הפסד של 600 מליון שקל.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת פרוש, אני מציע שנעצור את הוויכוח, ואסביר לך בחוץ למה אתה טועה.

אלי גולדשמידט: אני מבין זאת, למרות שאיני לומד גמרא כל בוקר.

אלי גולדשמידט: חוק ההסדרים במשק המדינה (היטלים וארנונה)(תיקון מס' 16) (הנחות מס ליישובים)

סדר היום: ח’ דוקלר לגופו של ענין, אכן הבעייתיות סביב התקנות האלה נמשכת מספר שנים, למעשה מ-1989, כאשר בחוק ההסדרים דאז, הכנסת החליטה שאין יוצא ואין בא מבחינת היישובים.

סדר היום: אין זה נכון שממשלות ישראל לדורותיהן, לא נתנו את הדעת על-כך.

סדר היום: הראיה, שהוקמה על-ידי שר האוצר לשעבר, דן מרידור, ועדה בראשות השופט בדימוס טל.

סדר היום: ההמלצות אושרו על-ידי השר מרידור, על-ידי השר נאמן, על-ידי השר בייגה שוחט, ואני חייב לציין שבראשית השנה שעברה נערך דיון בממשלה הקודמת, וגם היא אימצה עקרונית את המלצות ועדת טל.

סדר היום: גם שר האוצר הנוכחי אימץ את העקרונות, ורק העובדה שוועדת בן-בסט בוחנת בצורה יסודית את כל נושא המסוי – ישנה בקשה להמתין עד לסיום עבודתה של ועדת בן-בסט.

סדר היום: אין שום כוונה להאריך זאת מעבר לכך.

צבי הנדל: זה כבר הוארך בשישה חודשים.

צבי הנדל: ח’ דוקלר זה היה לשנה.

צבי הנדל: יש גבול להארכה.

צבי הנדל: עורכי-דין מרוויחים מכך שהולכים כל פעם לבג"ץ, אשר אומר כי אין מה לעשות, כל עוד הוועדה יושבת.

צבי הנדל: ח’ דוקלר שר האוצר ביוזמתו מינה את ועדת טל.

צבי הנדל: ביוזמתו?

צבי הנדל: אנסנו אותו.

צבי הנדל: ח’ דוקלר אין חולק על הצורך ברוויזיה ובחשיבה מחודשת.

צבי הנדל: בא היום שר האוצר ואומר, כי מאחר וועדת בן-בסט בוחנת רפורמה מקיפה וגדולה, חבל לקבוע עובדות לגבי מגזר כזה או אחר, והנושא צריך להיות נידון במסגרת ועדת בן-בסט, אם תאמץ את המלצות ועדת טל או תחליט להכניס בהן שינויים.

צבי הנדל: לכן, בקשתנו – אנחנו מקווים שבפעם האחרונה – להאריך את המצב הקיים במתכונתו הנוכחית, עד סוף שנת 2000.

ט’ דולן: אני רוצה בכמה מילים להסביר את השיקולים שהנחו את משרד האוצר, בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה ועם מנהלת מחלקת הבג"צים במשרד המשפטים, שהביאו אותנו להחלטה שהדבר הטוב ביותר יהיה להקפיא את המצב הקיים ולהאריכו עד תום שנת המס 2000.

ט’ דולן: בעצם השינוי של המפה הקיימת הוא דבר מסובך מאד, גם מבחינת ועדת הכספים, כי אנחנו יודעים עד כמה דעות שונות , גורמות לאנשים שונים לחשוב שיישוב כזה או אחר צריך לקבל את ההטבה, וגם מבחינת ההיערכות המנהלית של אגף מס הכנסה.

ט’ דולן: שני השיקולים האלה, הם בעצם שגרמו למשרד האוצר לחשוב שעכשיו, כאשר יושבת ועדת בן-בסט---

צבי הנדל: אם קשה לכם כל-כך, גב' דולן, ב- 3 ימים אביא לך דבר מסודר.

ט’ דולן: גם אם נביא הצעה מסודרת, עדיין צריך יהיה לאשר את המפה החדשה של היישובים בוועדת הכספים.

ט’ דולן: אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה, כי כבר הופענו לפני כמה שנים עם הצעה של שבס שלא אושרה בוועדה.

ט’ דולן: הרעיון של ועדת בן-בסט הוא אולי לשנות לגמרי את השיטה.

ט’ דולן: הוועדה דנה בשינוי שיטת המסוי לגבי ישובים.

ט’ דולן: אני מזכירה שעיקר המנדט שלה הוא לשנות את הפטורים הקיימים.

ט’ דולן: בהנחה שוועדת בן-בסט תשנה את השיטה, לבוא היום, בפברואר 2000, לשנות את מפת היישובים ואת השיטה, כאשר יכול להיות שמדובר בשינוי למספר חודשים בלבד – זו הסיבה שבהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה, אנחנו מבקשים להקפיא את המצב ולהאריכו עד 31 בדצמבר.

ישראל כץ: במקום "אולם אין להוסיף עליהם או לגרוע מהם", האם אין בכך הרעה במצב המשפטי של אלה שטוענים שזה מגיע להם?

אלי גולדשמידט: בוודאי.

אלי גולדשמידט: זו המשמעות.

ס’ אלחנני: בג"צ נותן להם לעשות זאת.

ס’ אלחנני: ח’ דוקלר

צבי הנדל: אני מכיר את המלצות ועדת טל קדימה ואחורה.

צבי הנדל: אדוני היושב ראש והאדון הנכבד.

אלי גולדשמידט: המשנה לנציב מס הכנסה, חיים דוקלר.

צבי הנדל: בעצם למה עושים את זה, כי הבג"צ הודיע והשופט אהרון ברק אמר:

צבי הנדל: חבר'ה מספיק, זו הפעם האחרונה שאני מאריך בעוד 3 חודשים.

צבי הנדל: אחר-כך אל תספרו לי על המלצות ועדת בן-בסט.

צבי הנדל: ישבו חכמי האוצר ומחלקת הבג"צים, ושאלו כיצד בכל זאת מורידים את הבג"צ ואת חברי ועדת הכספים על ארבע?

צבי הנדל: תופסים אותם בגרון.

צבי הנדל: לבג"ץ נביא חקיקה, והבג"ץ לא יכול לעשות שום דבר נגד זה, ולחברי ועדת הכספים אומרים: או שאף אחד לא יקבל, או שאלה שמקבלים ימשיכו לקבל עוד שנה.

צבי הנדל: הארכות כאלה היו בלי סוף.

צבי הנדל: עכשיו לא עושים הארכה רגילה, כי השופט אהרון ברק הודיע, שאין עוד תירוצים לבקשת הארכה.

צבי הנדל: או שתאמצו את המלצות ועדת טל, ואז יש ישובים שיוסרו מהרשימה.

צבי הנדל: מעלה אדומים תרד, בצדק לדעתי (למרות שהם אוכלים אותי חי על מה שאני אומר).

צבי הנדל: צריך קצת גבורה, ריבונו של עולם, אני יודע שיירדו ישובים, אבל לא יכול להיות שבמשך שנים ישוב אחד יקבל ויישוב שלידו לא יקבל, משום שלא היה ברשימה ההסטורית, למרות שהוא נמצא במצוקה גדולה פי עשר מזו של היישוב שמקבל.

צבי הנדל: השני ותיק יותר, ואילו הוא קרוב יותר לגבול.

צבי הנדל: השופט טל הוציא המלצות עקרוניות ולא פוליטיות, אבל ליישובים מסויימים הכללים האלה דרקוניים.

צבי הנדל: יחד עם זאת, יש בהם הגיון: מרחק מהעיר, מרחק מהגבול ועוד.

צבי הנדל: צריך להוסיף עוד שלושה ישובים, עכו, מצפה רמון ואולי עוד יישוב.

צבי הנדל: לא יהיה בכך אסון גדול, ואז יש איזה שהוא הגיון בפנייתכם.

צבי הנדל: מה שאתם טוענים הוא, שוועדת בן-בסט עומדת לבטל פטורים.

צבי הנדל: אחד הפטורים הראשונים שהיא רוצה לבטל הוא זה.

צבי הנדל: כבר ישבו על מדוכת הרפורמה במס, והדבר הראשון שיבטלו הוא הפטורים ליישובי הפריפריה.

צבי הנדל: מה משנה אם יבטלו את זה אחרי שעשינו בכך סדר או אחר-כך?

צבי הנדל: יש גבול למתיחת האינטליגנציה המועטה או הרבה שיש בחדר הזה, עוד פעם, עוד פעם ועוד פעם.

הוועדה: לכן אני מציע שנודיע לאוצר בצורה הכי ברורה, שלא נדון בשום דבר שהממשלה תבקש, עד שאימוץ מסקנות ועדת טל לא יעבור בוועדה ככתבו וכלשונו.

הוועדה: אלטרנטיבה שניה: אותם ישובים שלגבי לא יהיו חילוקי דעות עם נציב מס הכנסה ועם שר האוצר – כ-20-30 ישובים קטנים בפריסה ארצית, שאין בהם תוספת של אלפי משפחות, אלא אולי כמה מאות משפחות - יתווספו לרשימה, ואז נסכים גם לדחייה עד דצמבר.

ישראל כץ: אנסה לומר את הדברים בצורה קצת יותר מתונה.

צבי הנדל: אתה פשוט לא מתעצבן כאן כבר 4 שנים.

מאיר פרוש: מתי קיבלה ועדת טל את מסקנותיה?

ישראל כץ: יכול להיות שאם היינו יכולים לדחות את מסקנות ועדת טל לפרק זמן קצר, היה טוב, אבל כנראה שלא נוכל לעשות זאת.

ישראל כץ: בינתיים כל המערכת אינה מקבלת את ההנחות ממס, וזאת גם במקומות הכי קשים.

ישראל כץ: ישנם כ-20 ישובים קטנים, ודי ברור שאחרי 97' אפשר היה להוסיף ישובים שהוגדרו כזכאים, ולא כאלה שרוצים – כמו עכו.

ישראל כץ: מדובר ב-3 ישובים במרום הגליל, בשדה אליעזר, בגוש קטיף ובמקומות אחרים.

ישראל כץ: אין כאן שום דבר פוליטי, אלא כיבוד החלטות קיימות.

ישראל כץ: בחלק מהמקרים, להוציא נושא מס הכנסה, הם מקבלים את כל ההטבות.

ישראל כץ: מדובר כאן על-כך שלא ניתן לחסום אותם מבחינה משפטית ובוודאי מבחינה ציבורית.

ישראל כץ: דווקא משום שאתם מקווים שתהיינה מסקנות שתבאנה למהפך, למה דווקא עכשיו להמשיך להפלות את אותם ישובים, במסגרת המערכת הקיימת עד עכשיו.

ישראל כץ: בואו נאשר את המכלול הזה, וכאשר תובאנה לכאן מסקנותיה של ועדה זו או אחרת, נדון בהן מתוך שיקול דעת.

ישראל כץ: יעלה נושא ועדת טל ויעלו נושאים אחרים, ואז אני מניח שייכנסו לכאן שיקולים אחרים לגמרי.

ישראל כץ: אני מציע להכיר במעמדם של היישובים האלה גם מבחינת מס הכנסה.

ישראל כץ: כך נפתור את בעייתה של עכו ואת שאר הדברים.

נחום לנגנטל: אני רוצה לתמוך בהצעתו של ישראל.

נחום לנגנטל: לדעתי, זוהי הצעה שיש בה הגיון.

נחום לנגנטל: אם לא נקבל עכשיו שום החלטה, אנחנו אומרים שיישוב שעל-פי כל תפיסת עולם ועל-פי גישה מגיע לו, למרות שהוא נמצא באותו מצב כמו היישוב השכן ואולי במצב יותר קשה – לא ניתן לו את ההטבות במס.

נחום לנגנטל: זהו דבר בלתי אפשרי.

נחום לנגנטל: באים ואומרים לנו, אל תחליטו דבר לאותו ישוב, חכו עד לרפורמה הגדולה.

נחום לנגנטל: ועדת בן-בסט תעבוד עוד חודשיים, שלושה או ארבעה, אחר-כך יהיה דיון בממשלה ואחר-כך יהיה דיון כאן.

נחום לנגנטל: איני יודע מתי זה יסתיים, וכך נגיע לשנה הבאה.

נחום לנגנטל: בואו נאמר את האמת לאותו ישוב המסת

נחום לנגנטל: כל בעיניים כלות על היישוב השכן שנמצא ברשימה ההיסטורית: אתם לא תקבלו, אתם תחכו למסקנות ועדת בן-בסט.

נחום לנגנטל: אחר-כך יתחילו לעשות אתנו עסקאות: אתם רוצים את זה, תעשו את זה וכן הלאה.

נחום לנגנטל: כל אחד מבין שהרפורמה לא תתקבל כמקשה אחת, הרי אנחנו חיים במדינת ישראל.

נחום לנגנטל: למה לנו להיות שותפים לאותו תהליך?

נחום לנגנטל: יש רשימה נקודתית הנוגעת לכמה מאות משפחות, ואת זה צריך להכניס מיד.

נחום לנגנטל: כאשר יובאו אלינו מסקנות ועדת בן-בסט, נדבר על המצב הגלובלי.

נחום לנגנטל: זהו הדבר היחיד שלדעתי יש בו הגיון.

נחום לנגנטל: בכל דרך אחרת, ניכנס לאיזה סחרור.

נחום לנגנטל: בוודאי ישנם כאלה הסובלים עכשיו , שלא בדין ולא בצדק.

נחום לנגנטל: אם יגידו יום אחד שהפטור יחול על כולם, נדבר על התפיסה האידאולוגית, האם צריך לתת לכולם את הפטור.

נחום לנגנטל: בוודאי שאיננו יכולים לתת את היד להמשך האפליה ביישובים הסובלים ממצוקה, בהנחה שאולי תגיע רפורמה ואולי היא תשנה את הכל.

מאיר שטרית: אני רוצה לחזור על דברים שאמרתי לפני עשר שנים באותו דיון שהתקיים כאן, באותו קונטקסט ובאותו מצב שחוזר על עצמו.

ס’ אלחנני: וגם אז זה לא היה חדש.

ס’ אלחנני: היתה ועדת קורן ב-1975, בעניין קיבוץ גשר הזיו.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר את דעתי על כל עניין ההנחות לערי הפיתוח.

מאיר שטרית: במשך הרבה מאד שנים, במידה רבה יש בהנחות האלה מס שפתיים לערי הפיתוח.

מאיר שטרית: אין בכך טיפול אמיתי בערי פיתוח, ואין בכך התייחסות לשום ישוב ספציפי.

מאיר שטרית: אף אחד לא יוכל לומר לי שהנחה של 15 אחוז לכפר ורדים, שוות ערך ל-15 אחוז הנחה שמקבלים בזרעית, אבל שניהם מקבלים אותה הנחה.

יצחק וקנין: הם הלכו לבג"ץ.

יצחק וקנין: אבל אתם גרמתם לכך שלא יצטרפו ישובים נוספים.

מאיר שטרית: אני יכול להביא עוד דוגמה.

מאיר שטרית: לקחתי דוגמה לא טובה, של מקרה שהגיע לבג"ץ.

מאיר שטרית: יש מקרים אחרים שלא הגיעו לבג"ץ , ומצבם נהדר ולא מגיעה להם שום הנחה – והם מקבלים את ההנחות, כי הם נמצאים באותו אזור גיאוגרפי.

מאיר שטרית: על-פי כל הקריטריונים שנקבעו עד היום לקביעת מעמד ערי הפיתוח, האלמנט החשוב ביותר, דהיינו האלמנט הסוציאלי חברתי-כלכלי, לא קיים.

מאיר שטרית: האלמנט היחידי שקיים הוא האלמנט הגיאוגרפי.

מאיר שטרית: זהו אלמנט מצחיק ומטומטם.

מאיר שטרית: ישנם ישובים עשירים מאד על הגבול, אשר מקבלים הנחה של 15 אחוז, ויישובים עניים עד עפר שנמצאים 500 מ' מהקו שנקבע על-ידי ועדת טל – לא מקבלים.

מאיר שטרית: לכן לדעתי, הקריטריון הגיאוגרפי הוא לא זה שצריך לקבוע.

מאיר שטרית: הדבר השני הוא שההנחות האלה במס אינן, לדעתי, הסיוע האמיתי לערי הפיתוח, בעיקר לא לחלשים בערי הפיתוח.

מאיר שטרית: הרי כולנו יודעים שכמעט 60 אחוז מתושבי ערי הפיתוח לא עוברים את סף המס.

ס’ אלחנני: מכל אזרחי המדינה.

צבי הנדל: אתה לא רוצה לעודד תושבים ברמה גבוהה באזורי הפיתוח, אלא רק את המסכנים?

צבי הנדל: אתה מביע את דעת האוצר.

מאיר שטרית: אני מביע את דעתי, לא את דעתך.

אלי גולדשמידט: זו הייתה גם תפיסת העולם של גדליה גל.

ס’ אלחנני: קדנציה שלמה הם דיברו על-כך.

מאיר שטרית: זה לא משרת את האוכלוסיות החלשות בערי הפיתוח.

מאיר שטרית: 60 אחוז מתושבי ערי הפיתוח, לא ייהנו מפרוטה אחת של ההנחות האלה.

מאיר שטרית: הדבר המצחיק הוא, שבאותם יישובים בהם אין תקרה, ככל שאתה עשיר יותר, אתה מקבל הנחה יותר גדולה.

מאיר שטרית: אם אני גר בנהריה ועושה מליונים, אני מקבל הנחה של 10 אחוז על כל מה שאני מרוויח.

מאיר שטרית: יש מקומות בהם אין תקרה.

מאיר שטרית: זאת אומרת, זה לא הולך למטרה הראויה בכל הנוגע לערי הפיתוח.

מאיר שטרית: אני אומר לכם זאת כמי שהיה ראש עיר פיתוח, אחת הערים הנחשלות בארץ.

מאיר שטרית: יבנה לא נהנתה מעולם מהנחות במס הכנסה, גם לא כאשר אני נבחרתי.

מאיר שטרית: יבנה לא השתנתה בגלל הנחות במס הכנסה.

מאיר שטרית: יש ישובים הנהנים מהנחות במס הכנסה, כמו מצפה רמון שמקבלת הנחה במס של 25 אחוז, ולמרות זאת היא לא השתנתה במאומה.

מה המסקנה: יושב כאן ראש העיר עכו, ואני בטוח שהוא מסכים איתי, אבל אין לו את הברירה הזו.

מה המסקנה: תשאלו גם אותו.

מה המסקנה: למה שמישהו יעבור לגור בעכו, בקרית שמונה או ביבנה בשעתו?

מה המסקנה: זוהי שאלה ששאלתי את עצמי כראש עיר: מה אני מציע לו?

מה המסקנה: מה ירוחם מציעה?

מה המסקנה: הנחה במס הכנסה?

מה המסקנה: אף אחד לא יעבור לגור שם בגלל הנחה במס הכנסה.

מה המסקנה: מי שמגיע לשם, מנצל את ההטבה ועוזב.

מה המסקנה: בבית-שאן עברו 200 אלף תושבים, והיום גרים שם 18 אלף.

מה המסקנה: רוב האנשים עזבו כאשר הילדים שלהם הגיעו לגיל בית-ספר, כי לא רצו שהילדים שלהם ילמדו שם.

מה המסקנה: אני מאמין שהמצוקה בערי פיתוח מורכבת משלוש חוליות שהן מעגל קסמים: תעסוקה, חינוך ומגורים.

מה המסקנה: המדינה טועה כל הזמן, היא מנסה לפתור את בעיות ערי הפיתוח והמצוקה, דרך המפתח של התעסוקה, והיא טועה בכך.

מה המסקנה: עובדה היא שמפעלים פושטי ם רגל יומיום, למרות שהם מקבלים עשרות מליונים מהמדינה.

מה המסקנה: בביקור בקרית שמונה בקייץ, עם כינוס הכנסת, נפגשתי עם נשיא המפעל "ישרא-אוויאשן"– ההוא עם הקוקו – אשר סיפר לי על מצוקתו הפרטית.

מה המסקנה: ביקשתי ממנו לראות את המאזן, והוא אמר לי שאין לו.

מה המסקנה: מאזן לשלוש שנים אחורה, ולא היה לו.

מה המסקנה: אמרתי לו שאני חושב שהכל בלוף.

מה המסקנה: שבוע אחר-כך הוא פשט רגל.

מה המסקנה: מסתבר שהם לוו מהמדינה 30 מליון דולר, מבלי לייצר דבר.

מה המסקנה: הם מכרו את המפעל ב-250 אלף שקל.

מה המסקנה: זו רק דוגמה, ויש המון דוגמאות כאלה.

יצחק וקנין: הבעיה שלי עם האוצר היא, שהם יקחו את ה-600 מליון, ושום דבר לא יינתן לערי הפתוח.

מאיר שטרית: כבר היינו בסרט הזה.

ישראל כץ: 600 מליון שקל, זהו סכום מפתיע בממדיו הקטנים.

ישראל כץ: ח’ דוקלר זה מחזק את דבריו של חבר הכנסת שטרית.

ס’ אלחנני: כי אין שם אנשים שמרוויחים מספיק , כדי לשלם מס.

ישראל כץ: אתה לא מתייחס לפרמטר אחד ייחודי ליבנה ולא לירוחם, והוא הקרבה למרכז הארץ.

אלי גולדשמידט: אנחנו לא עוסקים בדיון, האם הטבות המס הן דרך ראויה לעודד אזורי פיתוח, אלא אם אתה מציע לדחות את התקנות.

אלי גולדשמידט: הבעיה שלנו היא, מה לעשות עד לשלב בו יתקיים הדיון המהותי, בעקבות רפורמת בן-בסט.

אלי גולדשמידט: אני מבקש לא להיכנס עכשיו לוויכוחים עקרוניים ואידאולוגיים.

מאיר שטרית: לכן אני חושב שהגישה מוטעית.

מאיר שטרית: אילו היו משתמשים בכסף הזה, היו משנים את פני המדינה וערי הפיתוח.

מאיר שטרית: טענתו של איציק וקנין היא במקומה והיא נכונה, שאת ה-600 מליון שקל לא יתנו.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר כי לפני 10 שנים, כאשר דנו בעניין הזה עם גדליה גל כיושב ראש ועדת הכספים, משרד האוצר הסכים להעמיד את כל הכסף למטרה זו.

מאיר שטרית: הכנו שני ספרים עבי כרס עם תכניות, מה יעשו בכל עיר פיתוח, כולל עלויות, כולל העשרה למורים והכפלת שכרם.

מאיר שטרית: האוצר הלך לקראת העניין, אבל כאשר הגענו לתכל'ס, ראשי הערים הגיעו לוועדה, לחצו על חברי הכנסת ואמרו להם: אתם פוגעים בשכר שלנו, אתם פוגעים בשכר הבכירים בעיריות.

מאיר שטרית: נבהלו חברי הכנסת, וגדליה ואני נשארנו לבד.

מאיר שטרית: את התירוץ שמביאים את החוק בדקה התשעים, ואומרים שאין ברירה, חוזר על עצמו כל שנה.

מאיר שטרית: אין לנו ברירה, אלא לאשר תקנות שהממשלה מביאה.

מאיר שטרית: אם אתה משנה בהן משהו, האוצר מושך אותן, אין תקנות וערי הפיתוח נשארות בלי הנחה.

מאיר שטרית: הדבר התכליתי היחיד שאנחנו יכולים לעשות, הוא לאשר את התקנות לעוד שנה, לאשר את הצעת החוק הנוגעת לעכו, ונחכה עוד שנה.

יצחק וקנין: הם לא יחכו אף דקה.

מאיר פרוש: אני חולק על הדרך של מאיר שטרית, שבאה לומר כי לא זה מה שמקל.

אלי גולדשמידט: בואו לא ניכנס לוויכוח על התזה.

נחום לנגנטל: התזה שלו נכונה ליבנה ולגבעת שמואל.

נחום לנגנטל: שני המקומות הצליחו, כי הם קרובים לתל-אביב.

מאיר שטרית: למה עומר הצליחה?

נחום לנגנטל: כי היא קרובה לבאר-שבע..

נחום לנגנטל: זוהי סביון של באר-שבע.

מאיר שטרית: למה לא עושים אותה סביון בדימונה?

נחום לנגנטל: יש שם בערך חצי אחוז מהאוכלוסיה, שהיא ברמה גבוהה.

נחום לנגנטל: אתה אומר להם: אל תהיו עם הספרדים, אל תהיו עם הדפוקים, תגורו לבד.

נחום לנגנטל: זה מה שעשו בגבעת שמואל, זה מה שעשו ביבנה.

נחום לנגנטל: בכך אתה לא פותר את הבעיה.

מאיר שטרית: אם תרצו, אני מוכן לקיים על-כך דיון ארוך.

מאיר שטרית: אני מומחה לעניין.

אלי גולדשמידט: הנושא הזה הוא סופר-חשוב, ואין לי ספק שאנחנו נוגעים אגב אורחא באחת השאלות המרכזיות, איך מבצעים הקצאת משאבים ומה הדרך הנכונה לבצע אותה.

אלי גולדשמידט: אני מציע לא לקיים את הדיון הזה היום.

אלי גולדשמידט: אנחנו עוסקים היום בנושא קונקרטי.

מאיר פרוש: 600 מליון שקל זה אמנם לא הרבה, אבל ישנם כאלה שנהנים מכך.

מאיר פרוש: השאלה היא אם אנחנו רוצים לפגוע באלה שנהנים מההנחה.

מאיר פרוש: אני בהחלט בעד אישור התקנות של שר האוצר, אבל אם יש עוד מספר ישובים שצריכים להיות כלולים ברשימה, צריך להכניסם.

אלי גולדשמידט: לא זו בלבד, הם הוכרו מכל שאר הבחינות, למעט מס הכנסה.

מאיר פרוש: אם זה מסמכותנו, בכך ניבחן.

מאיר פרוש: אתה יכול להיבחן בכך, ואל תיבהל משום משחק של האוצר.

מאיר פרוש: אם רוב חברי הוועדה תומכים בכך, בזאת תיבחן ובזאת תיבחן הוועדה.

מאיר פרוש: אני חושב שיש לנו אפשרות לעשות זאת.

מאיר פרוש: המסר שלנו יהיה שהוספנו ישובים, למרות שבאוצר לא מסכימים לכך.

מאיר פרוש: זוהי עמדת רוב החברים, ועלינו להעביר את החוק הזה.

עופר חוגי: עכו סובלת מבעיות רבות, וראינו זאת בסיור של חברי סיעת ש"ס שם.

עופר חוגי: הבעיות הן בחינוך, בתעסוקה ובדיור.

עופר חוגי: יש לה בעיות רבות של עיר מעורבת.

עופר חוגי: מה שהחוק הזה מציע הוא טיפה בים, כדי לעורר את הממשלה להעלות את עכו על המפה.

אלי גולדשמידט: נושא עכו אינו עומד עכשיו על סדר היום.

עופר חוגי: אני מסביר למה העלינו את הצעת החוק.

אלי גולדשמידט: סיימנו את הדיון על עכו, וכולם מסכימים.

אלי גולדשמידט: על הנושא הזה יש כבר הצעה, מה עמדתך?

אלי גולדשמידט: את ההצעה הציג חבר הכנסת כץ, ואפילו צבי הנדל הצטרף אליה.

עופר חוגי: אנחנו בעד ההצעה.

עו"ד א' קולה: אני בא-כח שדה אליעזר.

עו"ד א' קולה: ההצעות שהציעו כאן בהחלט מספקות אותנו, אך לדעתי הן לא אופרטיביות ברגע זה.

עו"ד א' קולה: אני מציע דבר פשוט: לאשר את הצעת הממשלה בשינוי אחד, בלי סעיף 1 (2), ואז המשמעות תהיה בדיוק כמו לפני שנה-שנתיים ו-10 שנים.

עו"ד א' קולה: נאריך את תוקפו של החוק בשנה אחת, עד דצמבר 2000, אבל האוצר רוצה לעשות כאן מחטף, אותו ניסה לעשות גם בבג"ץ, והשופטים אמרו לו---

אלי גולדשמידט: אתה בטוח שאתה מייצג ברגע זה את האינטרס של היישובים?

אלי גולדשמידט: מה שאתה אומר עכשיו, הרבה יותר מתפשר.

אלי גולדשמידט: על-כך אפשר להמשיך לדון בבג"ץ.

עו"ד א' קולה: אומר לך, אדוני היושב ראש, אני מאד מעריך את מה שאתם מציעים, אבל זה לא מעשי, מכיוון שהאוצר יטרפד זאת.

עו"ד א' קולה: הוא לא יסכים להוסיף ישובים.

אלי גולדשמידט: באותה מידה האוצר יכול למשוך את התקנות.

עו"ד א' קולה: ברגע זה, לדעתי, צריך להביא לכך שהתקנות תימשכנה שנה אחת נוספת.

עו"ד א' קולה: קודם כל צריך לתת להם את האפשרות להוסיף ישובים.

עו"ד א' קולה: את הפסקה שאומרת שאין להוסיף ואין לגרוע, צריך להשאיר.

עו"ד א' קולה: צריך לומר: ואולם עד ליום זה וזה, מותר להוסיף ישובים.

עו"ד א' קולה: אני בעד ההצעות של חברי הכנסת כץ ולנגנטל, אך אתם צריכים להבין את המטריה.

ישראל כץ: זה לא פותר את הבעיה של המשיכה, ושנית, זה יפתח פתח ללחצים קשים על שר האוצר, בלי קשר לאותם 20 ישובים.

שלוש אופציות: האופציה השניה היא, לבוא ביוזמת הוועדה ולומר, אנחנו מסכימים, תוך שימוש במילים "ואולם" וכולי, ולהוסיף את היישובים בהם מדובר.

שלוש אופציות: האופציה השלישית שלא עלתה כאן, היא האופציה לפיה נקבל את הצעת האוצר שזה יהיה עד סוף השנה, אבל לא נחסום את הדרך לבג"ץ.

שלוש אופציות: אם יש עוד מישהו שרוצה לומר משהו, בבקשה.

עו"ד ג' רוגל: אני מייצג ישובים בבקעת הירדן, שעתירתם בבג"ץ תלויה ועומדת, וגם ישוב אחד שעדיין לא עתר, קיבוץ בית הערבה והמועצה האזורית מגילות – צפון ים המלח.

עו"ד ג' רוגל: גם זה ישוב צעיר שחלקו נפקד.

אלי גולדשמידט: בית הערבה אינו ישוב צעיר.

אלי גולדשמידט: הוא ננטש במלחמת השחרור וחודש.

עו"ד ג' רוגל: כולם מסכימים שהמצב הנוכחי הוא בלתי נסבל מכל בחינה שהיא, השאלה היחידה היא איך מוסיפים את אותם 20 ישובים שלא כולם עתרו לבג"ץ.

ישראל כץ: אנחנו לא דיברנו על בג"ץ.

ישראל כץ: נכין את רשימת היישובים.

עו"ד ג' רוגל: מה שהביא אותנו לבג"ץ, זה המצב בו באזורים גיאוגרפים מסוימים, למשל בבקעת הירדן, ישנו מצב שליישוב אחד יש הטבה , ליישוב שני שנמצא קילומטר ממנו ומסיבות היסטוריות עלה על הקרקע יותר מאוחר, אין לו את ההטבה.

עו"ד ג' רוגל: כנ"ל במקומות אחרים.

עו"ד ג' רוגל: לדעתי, זהו הקריטריון שאתם צריכים לאמץ, אם תצטרכו לשבת ולהכין את רשימת אותם ישובים.

עו"ד ג' רוגל: עליכם להסיר קודם כל את האפליה והקיפוח הזה, כי אין שום קריטריון ענייני שתומך בהמשך העיוות הנוכחי.

י' בן-עזרא: אין צורך להזכיר את כל הבעיות שהועלו כאן.

י' בן-עזרא: כולם יודעים את הבעיות, אבל ישנם שני נתונים מאד-מאד משמעותיים, ואחד מהם הוא הזמן: ברגע שאנחנו מדברים, אנשים קמים והולכים.

י' בן-עזרא: אני רוצה להגיד לכם כי לחלק מהאנשים לא יעזרו גם אותם 15 אחוז הטבה.

י' בן-עזרא: לחלק מהאנשים זה יעזור, אבל אם נתמהמה ולו גם יום אחד, או בוודאי שבוע, אנחנו מאבדים אנשים.

י' בן-עזרא: לזמן הזה יש משמעות.

י' בן-עזרא: כדי שלא תהיה אי הבנה, הבאנו את הדברים בכתב: אין עיר אחת במדינה, שיש לה את הקריטריונים שיש לעכו, באותה מידה שהם קיימים בעכו.

אלי גולדשמידט: אומר פעם נוספת, שכרגע זה לא עומד על סדר היום.

אלי גולדשמידט: הסברתי את המצב המשפטי ואת שתי החלופות.

אלי גולדשמידט: אנחנו צריכים למצות את הדיון.

אלי גולדשמידט: לא נצביע היום כלל.

א' אליהו: המושב שאני גר בו, הוכר בנובמבר 1995 כיישוב קו עימות.

א' אליהו: כל מי שנמצא במועצה האזורית מעלה יוסף, נמצא באותה קטגוריה.

א' אליהו: הנושא היחידי בו המושב בו אני גר מקופח, הוא ההטבה במס.

א' אליהו: אנחנו שכנים לכל היישובים שכן מקבלים את ההטבה.

א' אליהו: המצב קריטי, היישוב שלנו רותח בכל רמה אפשרית, ועלול להיות שם פיצוץ.

אלי גולדשמידט: האם תוכל לרכז את שמות אותם 20-25 ישובים?

צבי הנדל: כן.

אלי גולדשמידט: אני מודה לכל המשלחות.

אלי גולדשמידט: אני רוצה שחברי הכנסת יישארו כאן.

אלי גולדשמידט: אני סוגר את הישיבה והופך אותה להתייעצות לא פורמלית בין חברי הוועדה.