ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 99, 2000-02-22 10:00

חברי הוועדה: מוחמד ברכה משה גפני אבשלום וילן עופר חוגי אמנון כהן ישראל כץ לימור לבנת יעקב ליצמן נחום לנגנטל רוני מילוא רחמים מלול יוסף פריצקי ויצמן שירי

מוזמנים: ציפי גל-ים הממונה על הכנסות המדינה אורית גלהר משרד האוצר אמיר לוי משרד האוצר משה אשר משרד האוצר דן זייצ'ק משרד האוצר רוני ארד משרד האוצר תמר לומברוזו משרד האוצר ע.

מוזמנים: רביד משרד המשפטים איתי אייגס מנכ"ל משרד התיירות אבנר הלוי בנק ישראל מ.

מוזמנים: מאורי בנק ישראל

נושא: 2.

נושא: שנויים בתקציב לשנת ‏2000.

נושא: 3.

נושא: צו בנק ישראל (ביטול שטרי כסף) 4.

נושא: חוק מסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) תיקון מס' 46) (פטור לדירת מגורים שנמסרה על ידי מוסד ציבורי כיורש).

נושא: 1.

נושא: מצב המשק - סקירת שר האוצר

אלי גולדשמידט: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

אלי גולדשמידט: אנחנו נקיים את הישיבה בצורה הבאה: נתחיל בדברים של חברי הכנסת, ובייגה ישיב פעם אחת או פעמיים.

אלי גולדשמידט: נקיים את זה כדי להבהיר את הדיעות והמחלוקות, אם יש, ואני מניח שיש.

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת ויצמן שירי צריך להגיע למצפה רמון, לכן אני אאפשר לו לפתוח.

אלי גולדשמידט: בבקשה.

ויצמן שירי: בייגה, נתחיל עם העניין שלפחות לאלה שנמצאים כאן בחדר יש אנטרס משותף שהממשלה הזאת תצליח.

ויצמן שירי: אנחנו העברנו תקציב לפני פחות מחודשיים.

ויצמן שירי: הציפיות מאיתנו, ואתה יודע, היו בשמיים.

ויצמן שירי: בשבוע האחרון אני שומע שיש התעקשות להאריך את חוק עידוד השקעות הון בחצי שנה.

ויצמן שירי: אתה, כמי שהיה במשך שנים ראש עיריית ערד, מבין מה המשמעות של הנגב ושל הגליל ושמה שהיה הוא שיהיה.

ויצמן שירי: אני לא שמעתי אותך מדבר על העניין זה.

ויצמן שירי: אני מבין שיש בעיות קואליציוניות כאלה ואחרות, אבל כתוצאה מהבעיה הקואליציונית הזאת - אני אומר את זה בצורה שלא משתמעת לשתי פנים - האבטלה תלך ותחריף.

ויצמן שירי: יכול להיות מצב שהמשק צומח, ואנחנו גם יכולים להצביע באיזה תחומים הוא כן צומח, אבל הצמיחה היא צמיחה שנכון לרגע זה לא הביאה אפילו מקום עבודה אחד נוסף.

ויצמן שירי: הצמיחה היא יותר בתשומות היי-טק וכל מה שמסביב לדבר הזה.

ישראל כץ: מה רע בזה?

ויצמן שירי: לא רע.

ויצמן שירי: להיפך, אבל אנחנו גם צריכים לדאוג לאותו עובד שהוא כבר לא עובד טכסטיל וצריך להסתכל קדימה.

ויצמן שירי: אם לפי חוק עידוד השקעות, 20 דקות מכפר סבא מקבלים 24%, ובמצפה רמון, שנהיה שם עוד שעה עם ראש הממשלה, מקבלים גם כן 24%, אז צריך להיות אדיוט בשביל להגיע לנגב.

ויצמן שירי: אותו דבר לגבי הגליל.

ישראל כץ: שירי, אבל אתה לא מציין שתוכנית עידוד 99, שנועדה בדיוק לתת את ההפרשים, בוטלה.

אברהם שוחט: שום דבר לא בוטל.

ישראל כץ: היא צומצמה בצורה ניכרת.

ויצמן שירי: בסופו של דבר, הדגל הוא דגל משותף.

ויצמן שירי: לוועדה הזאת יש גם אחריות.

ויצמן שירי: לא תמיד הנושאים שהוועדה הזאת מצביעה עליהם קשורים להחלטה כזאת או אחרת של הממשלה.

ויצמן שירי: באותה מידה אתה יכול לקחת את הסיפור של רשות השידור.

ויצמן שירי: הכי קל היה ללכת ולהצביע עבור תקציב רשות השידור.

ויצמן שירי: איפה האחריות שלנו?

ויצמן שירי: מה המשמעות של הוועדה שלא נכנסת לעובי הקורה כדי לראות את תחלואי רשות השידור?

ויצמן שירי: העניין שאותי הכי הכי מטריד - ראינו את העניין בתוכנית של נסים משאל - זה התחלת הסימפטום של מה שקורה בבית שאן, ואתה יודע מאיפה אני מגיע.

ויצמן שירי: יש תקציב בנושא תשתיות ופיתוח שהוא תקציב טוב מאוד.

ויצמן שירי: יש הגדלה משמעותית.

ויצמן שירי: אם כתוצאה מכך ששרים, ואני כרגע לא נכנס לעניין, לומדים איך לעבוד הציבור הרחב צריך לחכות, אז אין לו את הפריבילגיה הזאת.

ויצמן שירי: עברנו כבר חודשיים מאז אישור התקציב, אבל מדברים על כך שהצמיחה תורגש רק בעוד חצי שנה.

ויצמן שירי: אני בטוח שהצמיחה תורגש, אבל ישנם הרבה מאוד אנשים שלא יכולים לחכות חודש, חודשיים, בטח לא חצי שנה.

ויצמן שירי: הפתרון, כמו שעושים בתחום העסקים שאתה רוצה ללכת ולתת בום באיזורים מסויימים, הוא פשוט לכווץ את הזמן.

ויצמן שירי: איך מכווצים את הזמן?

ויצמן שירי: נתתי לך דוגמה קלאסית, שאם במשרד הקליטה יש בתקציב - אני לא מדבר על משהו אחר - 1500 מקבצי דיור, אז זה דבר שהיה צריך כבר לצאת.

ויצמן שירי: זה לא צריך לחכות לוועדה שתבדוק את מה שהיה בעבר, תוציא מסקנות, תגיע ליוני ותאמר: מה שהיה לא היה בסדר, בואו נתחיל להוציא מכרז.

ויצמן שירי: מתי זה יהיה?

ויצמן שירי: מתי יתחילו לראות את התקציב של שנת 2000, ב2001?

ויצמן שירי: אותו דבר נוגע לנושא של הרכבות, לנושא של הכבישים.

ויצמן שירי: זה לא מפעל שכדי להקים אותו לוקח שנה, אלה דברים שמוציאים את העבודה מייד.

ויצמן שירי: לכביש דימונה באר שבע יש את הכסף.

ויצמן שירי: במקום שזה יהיה בשנתיים צריך לעשות את זה בשנה.

ויצמן שירי: בצורה הזאת אתה יוצר את האווירה.

ויצמן שירי: גם אם אין אווירה ויש אבטלה, לא צריך להתחיל לחפש להאשים אחד את השני ומי אחראי יותר ומי אחראי פחות.

ויצמן שירי: התוצאה תהיה תוצאה לא טובה, כי יש תהליכים מדיניים שאתה יודע שאלה התהליכים שיובילו את הממשלה הזאת להצלחה או לכישלון.

ויצמן שירי: התהליכים האלה יתממשו, קרוב לוודאי, במהלך השנה.

ויצמן שירי: אסור שיקרה מצב שהעם ילך למשאל עם או לבחירות רעב או בדיכאון.

ויצמן שירי: צריך ליצור אווירה.

ויצמן שירי: זה לא פרוספרטי מלאכותית.

ויצמן שירי: זה לא ללכת לקרן הקיימת ולהגיד לה: בואי תטעי עוד 100 יערות.

ויצמן שירי: לא.

ויצמן שירי: אני מדבר על דברים שישנם בתוך התקציב שפשוט צריך לכווץ.

ויצמן שירי: אני אומר לך שבעוד 6 חודשים, מכוח העבודה עצמה, יהיה מצב שגם אנשים יאמינו.

אברהם שוחט: אני מאוד רוצה שנתייחס לסידרה של נתונים שפורסמה ביום חמישי שעבר על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אברהם שוחט: הייתי מציע לקרוא אותה בעיון רב.

אברהם שוחט: יש פה 3 מסמכים: אחד זה נתונים על צמיחה, שני זה נתוני שוק העבודה והשלישי זה נתוני המסחר.

אברהם שוחט: הכל מתייחס לרבעון האחרון של שנת 1999.

אברהם שוחט: אני נזהר מאוד ואני אומר שאין סנונית אחת שמבשרת את בוא האביב, אבל אין ספק שאם התהליך הזה, שאנחנו עדים לו, בעוצמה כזאת או אחרת, יימשך, אנחנו נמצאים על דרך המלך מבחינת מדיניות הממשלה, שכן לראשונה מזה 3 שנים יש ירידה באבטלה - ירידה מ9.1% ל8.9% בתוספת של כ40 אלף מקומות עבודה.

אברהם שוחט: דרך אגב, הטענה שמושמעת חזור וטעון ש40 אלף מקומות העבודה מסתובבים איפה שהוא בהיי-טק בין מכון וייצמן דרך הרצליה פיתוח וחיפה היא פשוט לא נכונה, כי יש נתון שאומר שהרבה מאוד זה שירותים אישיים, הרבה מאוד זה תיירות.

אברהם שוחט: לא מדובר אך ורק באותם מקצועות שכביכול יש בהם צמיחה.

אברהם שוחט: זה דבר חשוב ממדרגה ראשונה.

אברהם שוחט: אני לא יודע מאיזו השפעה המגמה הזאת תמשך, שכן גם נתון הצמיחה הוא גבוה מאוד.

אברהם שוחט: בחצי השנה האחרונה הצמיחה היא 5.4% לעומת 0.1% בחציון הראשון של 1999.

אברהם שוחט: אם זאת המגמה גם מבחינת האבטלה שלראשונה יש לנו ירידה וגם מבחינת נתוני הצמיחה, אז המדיניות של הממשלה, כפי שקבענו אותה בתקציב ושהיתה שנוייה במחלוקת, זאת המדיניות הנכונה.

אברהם שוחט: באשר למה שאתה הצעת, אני בודק את העניין.

אברהם שוחט: יש הגיון לבדוק ולראות אם בתוך מסגרות התקציב אפשר לקדם פעילות ולפרוס אותה בדרך אחרת.

אברהם שוחט: השאלה היא איך אנחנו עושים את זה, כי זה משנה את התזרים של החשב הכללי.

אברהם שוחט: אני בהחלט בודק את מה שאמרת.

אברהם שוחט: אני עושה גם דברים נוספים.

אברהם שוחט: אני נוסע לאנגליה בעוד שבועיים יחד עם החשב הכללי וראש אגף תקציבים בנושא של פעולות תשתית חוץ תקציביות.

אלי גולדשמידט: B.O.T?

אברהם שוחט: וPFI.

אברהם שוחט: אנגליה עושה את זה הרבה.

אברהם שוחט: אנחנו רוצים ללמוד את העניין.

אברהם שוחט: אני נוסע לשם מתוך מגמה לתת תנופה לעבודות תשתית שלא באמצעות התקציב, שכן אנחנו רוצים לשמור על התקציב.

אברהם שוחט: אם אפשר לבצע פעולות שתורמות למשק בתחום התשתית והפיתוח ואפשר לעשות אותם בצורה חוץ תקציבית בדרך כזאת או אחרת, אז לפי דעתי זה דבר מבורך.

אברהם שוחט: מה שאתה אומר פלוס מה שאני אומר, לפי הערכתי, יכולים לתת את התנופה.

אברהם שוחט: אני חוזר ואומר שיש עלייה גדולה מאוד בייצוא ברבעון האחרון ולכן הצמיחה היתה כפי שהיתה.

ויצמן שירי: בייצוא של מה?

אברהם שוחט: בהכל.

אברהם שוחט: אם הדברים האלה יתרחשו ונתוני המס של הרבעון האחרון נכונים והמגמה הזאת תמשך, אנחנו נראה, כפי שאמרתי וקיוויתי, ירידה באבטלה במהלך שנת 2000.

אברהם שוחט: בינתיים ראינו דבר שלא היה כמעט כל 3 השנים: ירידה באבטלה מ9.1 ל8.9.

אברהם שוחט: מדובר על שינוי מגמה, שזה הדבר החשוב ביותר.

אברהם שוחט: אני מקבל את מה שהצעת.

אברהם שוחט: אני בהחלט רואה בו דבר חשוב.

אבשלום וילן: כולנו הבטחנו שינוי.

אבשלום וילן: אני לא יכול לומר שמאז שקמה הממשלה הזאת רואים שינוי.

אבשלום וילן: אני הייתי מאוד נזהר מנתונים של רבעון אחרון לשנה.

אבשלום וילן: כולנו היינו בסרט הזה.

אבשלום וילן: אני אכן מקווה שיש שינוי מגמה, אבל אני עדיין מאוד חושש שלא.

אבשלום וילן: למה לא?

אבשלום וילן: התחושה שלי היא שבגדול לא התחלנו לשנות סידרי עדיפויות - ויושבים פה אנשי הליכוד שפעם אחרי פעם אומרים שהם הפסידו את השילטון, בין השאר, כתוצאה ממצב כלכלי, חברתי.

אברהם שוחט: אני חושב שיש סיבה אחרת.

אבשלום וילן: בוודאי שיש סיבות נוספות.

אבשלום וילן: לאחר שגמרנו להגיד ביבי נתניהו ואמרנו עוד פעם ביבי נתניהו, צריך לזכור שהיו נתוני משק קשים.

אבשלום וילן: אמר כבר ויצמן שירי, שממשלה שרוצה להוביל תהליך מדיני צריכה לקחת בחשבון שבמצב כלכלי חברתי אנשים עלולים להצביע על פיו ולא על פי גורמים אחרים.

אבשלום וילן: אני רוצה להשאר בתחום הכלכלי.

אבשלום וילן: הנגיד אתמול הוריד את הריבית ב0.4%.

אבשלום וילן: 9.2 היא הריבית הנומינאלית.

אברהם שוחט: 9.9.

אבשלום וילן: תוריד אחוז או אחוז וחצי אינפלציה, תחלק מונה במכנה ואתה ב8,9 אחוז ריבית ראלית.

אלי גולדשמידט: אתה מדבר על הפריים, אתה לא מדבר על מה שרשום.

אבשלום וילן: אני מדבר עכשיו על ריבית ראלית.

אבשלום וילן: ב8 אחוז ריבית ראלית לא תהיה שום צמיחה במשק, לא יעזור שום דבר.

אבשלום וילן: אם הממשלה לא תתעשת ותלחץ בכל הכלים העומדים לרשותה, עם כל הכבוד לבנק ישראל, נשאר בסימפוזיונים.

אבשלום וילן: בריבית כזאת גבוהה אין משק אחד בעולם שצומח.

לימור לבנת: אין כלים, רק מועצת נגידים.

צבי הנדל: זה הנושא היחיד שאתה לא צריך לבוא בטענות לבייגה.

ישראל כץ: ויצמן שירי אמר דבר יותר חמור, ששרת הקליטה לא מסוגלת לתפקד.

אבשלום וילן: ישראל, אולי במקום פופוליזם תתייחס לעניין ברצינות.

ישראל כץ: יש 1500 הוסטלים בבנייה מידית, שהיא לא מסוגלת.

ישראל כץ: .

ויצמן שירי: גם את זה לא שמעת, אבל לא חשוב.

אבשלום וילן: בואו נקיים דיון רציני.

ישראל כץ: סליחה, המסר שלך הובן.

ויצמן שירי: אמרתי שיש 1500 שצריך לקבל פה החלטות לגביהם.

ישראל כץ: יש שרים שעוד לא יודעים לעבוד.

ישראל כץ: זה מה שאמרת.

אבשלום וילן: כאשר אני מסתכל על הכיוון הכללי, אני מודאג.

אבשלום וילן: יש ועדה לרפורמה במסים שיושבת ועובדת, ואני לא קצר רוח.

אבשלום וילן: באופן בסיסי לא התחלנו לטפל במה שנקרא היחס בין הון לעבודה.

אבשלום וילן: המיסוי על העבודה הוא מן הגבוהים בעולם.

אבשלום וילן: קופות גמל, כל הכבוד, אבל הבנקים הישראלים לוקחים את העמלות הכי גבוהות בעולם.

אבשלום וילן: מישהו מטפל בזה?

אבשלום וילן: מיסוי על בורסה, מישהו התחיל להסתכל על זה?

אבשלום וילן: אנחנו יודעים למסות את העבודה, כי זה פשוט וקל, אבל בכל הצד השני - ואני לא מתרשם מכל ההצגה הזאת על שכר הבכירים, אני מודה.

אבשלום וילן: זה פופוליזם, זה חגיגות, צריך לטפל בזה.

יעקב ליצמן: חבל שאתה לא בא לשם.

אבשלום וילן: סליחה, רוב השכר בשוק הפרטי הוא שכר של עם שלישי.

אבשלום וילן: היתה פה הצעה של שכר מינימום 1000 דולר.

אבשלום וילן: 1000 דולר פירושו של דבר שייסגרו פה מאות מפעלים.

אבשלום וילן: האם האוצר בא ואומר ששכר המינימום הוא חרפה ולכן יתנו 200 שקל לחודש, 300 לחודש כדי שמפעלים יוכלו לעמוד בזה?

אבשלום וילן: צריך ללכת בשני הכיוונים: מצד אחד להוסיף מלמטה, ומצד שני לטפל באותם כיוונים, בעיקר בתחום הבורסה, בתחום העמלות של הבנקים.

אבשלום וילן: 15 משפחות מחזיקות את כלכלת הארץ הזאת בידיהן.

אבשלום וילן: הן יותר חזקות ממשרד האוצר, הן יותר חזקות מוועדת הכספים.

אבשלום וילן: מישהו חשב פעם איך מעבירים נכסים לציבור?

אבשלום וילן: איך מובילים את התהליכים האלה נכון?

אבשלום וילן: הבטחנו שינוי, אבל אפילו את מפת העדיפויות הלאומית עדיין לא שינינו.

אבשלום וילן: ישראל, אתה יכול להיות רגוע, המפה שלכם עובדת, ביהודה ושומרון נמשכות ההשקעות.

אבשלום וילן: .

ישראל כץ: זה לא נכון, היה קיצוץ ב1999.

ישראל כץ: אנחנו נקבל את הנתונים עוד מעט.

אבשלום וילן: הכל בסדר.

אבשלום וילן: עם כל הכבוד לפקידים, פקידים אינם מחליטים על מדיניות.

אבשלום וילן: פקידים מבצעים.

אבשלום וילן: התחושה שלנו פה היא שפעם אחרי פעם בדברים שמאושרים על זוטות נתקעים.

אבשלום וילן: זה מוציא את הנשמה לכולם.

אבשלום וילן: אני אמרתי לך את הדוגמה שהיא ממש לא לדיון הזה, אבל רק להמחשה: כדי לזרוע 150 אלף דונם כותנה מתוך 350, כולה על מי ביוב, אי אפשר לתת את אותה רשת ביטחון שבסוף האוצר יתן אותה.

אבשלום וילן: החקלאי לא יודע אם לזרוע או לא לזרוע.

אבשלום וילן: בסוף מי ביוב יזרמו לוואדיות.

אבשלום וילן: זה רק עניין של ניהול נכון.

אבשלום וילן: אף אחד לא לוקח כסף שלא מגיע לו, ורשת ביטחון כאשר המחיר עולה אתה לא מקבל אבל אתה יודע שאת המינימום יש לך.

אבשלום וילן: אני אתן לך 35 דוגמאות כאלה.

אבשלום וילן: למה לא מקדמים פרוייקטים?

אבשלום וילן: אם הזרוע המוניטרית שלך דפוקה בריבית כזאת גבוהה, אתה מוכרח להפעיל את הזרוע השנייה הפיסקלית, אין לך ברירה.

אבשלום וילן: אנחנו כבר במרץ.

אבשלום וילן: אני לא מדבר על כל הפרוייקטים האחרים, אבל לא יכול להיות - אני אומר את זה כאיש בשילטון שרוצה בהצלחת משרד האוצר - ששרים נפגשים, חותכים עניינים ואחרי זה זה נתקע בדרג הפקידותי.

ישראל כץ: זאת ישיבה של הנהלת הקואליציה או של ועדת הכספים?

אבשלום וילן: אני מדבר מבחינת המשק הלאומי.

אבשלום וילן: אין הבדל לא בתקופה הזאת ולא בתקופה הקודמת.

אבשלום וילן: השאלה הגדולה היא האם כאשר המשק במיתון הממשלה צריכה להאיץ מהלכים כלכליים כדי שמה שהיא החליטה בתקציב היא תקדם.

אבשלום וילן: אני לא קונה את כל הסיפורים על תזרים, כי אני קורא בעיתונים שברבעון האחרון יש כסף בחשב הכללי.

אבשלום וילן: אי אפשר לעבוד כגזבר, מוכרחים להתחיל לעבוד כמנהיגים עם חזון ומעוף.

אבשלום וילן: גם אם יהיו הכרעות פוליטיות, יהיו הכרעות פוליטיות.

אבשלום וילן: אני חושב שזה לא שייך לא לאופוזיציה ולא לקואליציה.

ישראל כץ: זה שייך, כי מצביעים ההיפך ממה שאומרים כאן.

אבשלום וילן: ראינו את המצב ב96-99.

אבשלום וילן: איש מאיתנו לא מתגעגע לתקופה ההיא.

אבשלום וילן: אתה צודק בדבר אחד: הבטחנו שינוי, והשינוי עוד לא הגיע.

ויצמן שירי: השינוי יבוא, אל תהיה מוטרד.

ויצמן שירי: השאלה היא אם זה יהיה 6 חודשים או 9 חודשים.

ויצמן שירי: אנחנו רוצים שזה יהיה מיידי.

נחום לנגנטל: בייגה, אני לא אחדש לך במה שאני הולך לומר, כי בקדנציה הקודמת ישבתי בשולחן שם ואתה ישבת בצד האחר של השולחן ואמרת דברים לגבי פעילותה של הממשלה.

נחום לנגנטל: יש כסף במשרדים לתשתיות אבל אין ניצול תקציבי של תקציבי פיתוח.

נחום לנגנטל: זה חלק מהתרגיל של האוצר, שדרך פעילות המשרדים בוועדות המכרזים, שיש לו את הנציגים בהם, הוא רוצה שהפרוייקטים לא יתחילו בתחילת שנה.

נחום לנגנטל: הם מתחילים באמצע השנה, לקראת סוף השנה.

נחום לנגנטל: אין ניצול תקציבי בתקציבי פיתוח, והתוצאה היא שהכסף בסופו של דבר נשאר במשרדים.

נחום לנגנטל: אתה הולך לשינויים מחוייבים שרק מחכים לדוח חשב שמתפרסם ביולי שנה שלאחר מכן.

נחום לנגנטל: זה הסינדרום שבו הכסף שכבר נמצא בתקציב המדינה לא מנוצל בתקציבי פיתוח.

נחום לנגנטל: אתה נתת כמעט מיליארד שקל למשרד התחבורה.

נחום לנגנטל: זה הדבר הכמעט יחיד שניתן בתקציב 2000 ושיש בו תוספת תמריצית מאוד חזקה בתשתיות, בתקציב פיתוח של משרד התחבורה.

נחום לנגנטל: מיליארד שקל הוספתם.

נחום לנגנטל: זה הדבר הכי מבורך.

נחום לנגנטל: לך היום למשרד התחבורה ותראה שחלקם הגדול של הפרוייקטים עוד לא התחילו.

נחום לנגנטל: אם אתה שואל פה על תנועה במשק, על יצירת אווירה במשק, זה לא כלי יצירה.

נחום לנגנטל: במקרה גם כל הפרוייקטים האלה מבוצעים על ידי חברות ישראליות ועל ידי עובדים ישראלים.

נחום לנגנטל: זאת תעשייה שודאי אין בה עובדים זרים.

נחום לנגנטל: למה בעניין הזה לא הוצאתם את כל סט התמריצים?

נחום לנגנטל: זה פשוט דבר שאנחנו סתם סובלים.

נחום לנגנטל: זאת לא הקדמה במסגרת התקציב, זה סתם ביצוע.

נחום לנגנטל: אני משתגע איך דבר כזה קורה.

נחום לנגנטל: כל המונופולים האכזריים שקיימים מככבים בכל דוח שתמיד יש בממשלה.

נחום לנגנטל: אתמול היה הדוח הנוסף של שכר הבכירים.

נחום לנגנטל: גם פה אל תתחבא ותאמר שמדובר על הסדר קיבוצי ואין מה לעשות.

נחום לנגנטל: מהכרות אישית עם האנשים שכתובים שם, זה הסדרים בכלל לא קיבוציים, אלה חוזי עבודה אישיים שיש איתם.

נחום לנגנטל: אם זה חוזה עבודה אישי, תורה להפסקה מיידית של החוזה.

נחום לנגנטל: יש לך זכות תוך 3 חודשים להעיף את אותו בן אדם, ושאותו אדם יגיב בחוזה בכירים אם הוא רוצה או לא רוצה.

נחום לנגנטל: תדע לך שבחלק מהחוזים לממשלה יש זכות להפר בהתרעה של 90 יום קודם.

נחום לנגנטל: תפרו.

נחום לנגנטל: מספיק שתעשו את זה כנגד 3 אנשים.

נחום לנגנטל: תדע שאתה יכול למרר את החיים לאותם מונופולים.

נחום לנגנטל: רשות הנמלים, רשות שדות התעופה ורכבת ישראל מככבות בעמודים שלמים.

נחום לנגנטל: תקרא לאותו מנכ"ל ותאמר לו: אדוני, אם אתה לא גומר את העניין הזה, אל תבוא אלי לכלום.

נחום לנגנטל: הרי הם באים אליכם יום יום על אלף דברים שהם צריכים לעצמם.

נחום לנגנטל: אל תפגע בהם בפיתוח כי זה כבר בצמיחה.

נחום לנגנטל: אני רוצה לראות מה הם יעשו.

נחום לנגנטל: תאמין לי, הם גמורים באותו רגע.

נחום לנגנטל: ממשלה צריכה כל שנה שיהיה לה פרוייקט תשתיתי לאומי אחד שהתחילה בו, לא יותר מזה.

נחום לנגנטל: נכון שנתב"ג 2000 אולי ייחנך ב2202, אבל כל אלה פרוייקטים המשכיים.

נחום לנגנטל: בתקציב שנת 2000 אין אף פרוייקט לאומי תשתיתי רציני שיוצא לדרך.

נחום לנגנטל: אם יש, אז תגיד לי.

אברהם שוחט: חוצה ישראל.

נעמי חזן: זה המשכי.

נעמי חזן: הרי התחלת את זה בקדנציה הקודמת שלך.

נעמי חזן: אני מדבר איתך על כל שנה, שתבוא ותגיד: אני מתחיל תהליך אחד חדש.

נעמי חזן: אין דבר חדש בשנת 2000 שנעשה במדינה.

נעמי חזן: אני יודע שבמשרד התשתיות, במשרד התחבורה יש תוכניות במגירות.

נעמי חזן: אני אומר לך שהדברים לא יוצאים מהמגירות.

נעמי חזן: תחליט בשנת 2001 - 2000 אבוד מבחינתי - על תהליך אחד, כדי שנדע שאנחנו מתחילים דברים חדשים.

נעמי חזן: את חוצה ישראל התחילו לפני 8 שנים והשנה יתחילו לסלול.

נעמי חזן: זה חשוב מאוד.

נעמי חזן: ברגע שרואים שמדינה מתחילה פרוייקט חדש, חושבת על פרוייקט חדש, זה חלק מהזזת הגלגלים.

ישראל כץ: אני לא יכול שלא להתייחס למספר דברים שנאמרו כאן על ידי מספר חברים מהקואליציה.

ישראל כץ: לא יכול להיות פער כל כך גדול בין האמירות הנוקבות שנשמעות כאן - והן מאוד מנומקות עד כדי כך ששקלנו לוותר על רשות הדיבור - ובין ההצבעות שאחרי זה.

ישראל כץ: רק לפני כחודש וחצי היתה הצבעה על התקציב והצבעתם בדיוק בעד הדברים שאתם לא רוצים.

ישראל כץ: גם בנושאים אחרים שיש כאן, בדרך כלל ההצבעה היא אוטומטית וצריך לפעול, לפחות מבחינתכם, כדי לצמצם את הפער, ולא דיבורים לחוד ולאחר מכן החלטות לחוד.

נחום לנגנטל: אני חושב שוועדת הכספים זה המקום שבו אם יש לך משהו להגיד אתה יכול.

ישראל כץ: כל אחד יכול לדבר כאן.

ישראל כץ: אני רק אומר את דעתי על מהות הדיבורים ועל תוכנם.

ישראל כץ: זה עניין של הנהלת קואליציה.

ישראל כץ: אם יש לכם אחריות ואתם רוצים לשנות דברים, זה עניין של הנהלת הקואליציה.

ישראל כץ: כאן אתה יכול להצביע כן או לא.

ישראל כץ: בדרך כלל זה כן.

ישראל כץ: הדבר השני שמדאיג אותי, לאו דווקא כאיש אופוזיציה, זה שלשר האוצר אין בעצם רוב בכנסת.

ישראל כץ: אני לא נכנס כאן לעניין פרסונאלי אישי.

ישראל כץ: לשר האוצר של ממשלת ברק אין רוב בכנסת.

ישראל כץ: יש לו רוב כאשר בלאו הכי רוצים לתמוך באיזו שהיא הצעה, או אחרי סיום משבר של 4,5 ימים.

ישראל כץ: זה גורם, מעבר לזה שאפשר לנגח את זה פוליטית, שהרבה נושאים שצריכים להיות מקודמים לא מקודמים.

ישראל כץ: הרבה יותר חמור הוא שהרבה הצעות חוק פופוליסטיות עברו ויעברו בכנסת.

ישראל כץ: אתה, שר האוצר, עמדת על במת הכנסת והפנית את המבט לעבר הליכוד במקום שמאלה לעבר הקואליציה, ואמרת: הצעות חסרות אחריות בסך כ5- מיליארד שקלים עברו כאן היום בהצבעות בכנסת.

ישראל כץ: עברו על ידי מי?

ישראל כץ: הרי לאופוזיציה אין רוב.

ישראל כץ: הן עברו על ידי הקואליציה על כל מרכיביה השונים.

ישראל כץ: יש כאן מצב, לדעתי, מסוכן לדמוקרטיה.

ישראל כץ: אני רואה את זה כאן בוועדת הכספים.

ישראל כץ: אנחנו כאנשי הליכוד נדרשים הרבה פעמים לאחריות שהיא הרבה יותר גדולה ממה שהיה מצופה מאיתנו, כי אנחנו פשוט מנסים להקטין את הנזק, אבל המצב הוא חמור מאוד מבחינת הדמוקרטיה ומבחינת הממשל התקין.

ישראל כץ: אני זוכר - אפשר למתוח הרבה ביקורת על הממשלה הקודמת - את חבר הכנסת מיכאל קליינר שישב כאן ותפקד כמרכז הקואליציה עד יומה האחרון של הכנסת, בלי קשר למחלוקות הפוליטיות.

ישראל כץ: היה לזה הרבה יותר צורה.

ישראל כץ: דימדומי הממשלה הקודמת היו דימדומים מאוד מדממים לעומת הממשלה הזאת בראשית כהונתה.

ישראל כץ: אני אומר את זה באופן לא אובייקטיבי.

ישראל כץ: לדעתי, גם ראש הממשלה - וגם את זה אני אומר באופן כמעט אובייקטיבי - לא מעורב ולא מסייע לשר האוצר בהשגת הרוב הפוליטי הדרוש.

לימור לבנת: הוא לא יודע.

ישראל כץ: לא, זה כבר באופן לגמרי לא אובייקטיבי.

לימור לבנת: אני מצטטת.

ישראל כץ: אני מנסה להשאר בהגדרה של כמעט אובייקטיבי.

ישראל כץ: ראש הממשלה לא מסייע לשר האוצר בהשגת רוב פוליטי.

ישראל כץ: עם כל הכבוד לכל שר אוצר, לאף אחד משרי האוצר לא היה ולא יהיה כוח פוליטי להעביר בעצמו החלטות.

ישראל כץ: המשבר האחרון עם משרד החינוך הוא הדוגמה הכי ברורה.

ישראל כץ: איזה מאבקי התגוששות.

ישראל כץ: ראש הממשלה גם הודיע שהוא לא הולך להתערב, הוא רק מביע את דעתו.

ישראל כץ: מה, הוא פרשן?

ישראל כץ: הרי יש כאן סיעה מרכזית בקואליציה שמצביעה נגד הממשלה, לשמחתי כאיש אופוזיציה, וראש הממשלה לא מתערב לפתור את המשבר הזה.

ישראל כץ: שר אחד אומר כך, שר שני אומר ההיפך, מצביעים אחד נגד השני, מגייסים חתימות נגד הממשלה.

ישראל כץ: יש כאן אנרכיה מוחלטת.

ישראל כץ: יש כאן אנרכיה שלדעתי הציבור בשלב הזה עוד לא מודע למלוא עומקה.

ישראל כץ: אני גם אמרתי עד כדי חשש למה.

ישראל כץ: אני מודאג לדמוקרטיה הישראלית, לממשל הישראלי.

נחום לנגנטל: יכול להיות שיש פה התערבות של המפלגות גם אחרי הבחירות.

ישראל כץ: יכול להיות, אבל אני רואה את יושב-ראש הוועדה, אני רואה אנשים אחרים בעלי ראייה כללית רחבה.

אברהם הירשזון: אני מציע לאף אחד מכם לא להסחף.

ישראל כץ: אני רק אומר שהוועדה הזאת הרבה פעמים מטפלת במקום הממשלה.

ישראל כץ: זה מה שקורה.

ישראל כץ: צריך לעזור לעכו.

ישראל כץ: זה תפקיד הוועדה הזאת להחליט אם צריך לעזור לעכו?

לימור לבנת: בייגה חושב שלא, אבל אנחנו חושבים שכן.

ישראל כץ: בייגה חושב שלא וגם אין לו רוב בוועדת הכספים עד כדי ניגוד דיעות קיצוני.

ישראל כץ: לממשלה אין מה להגיד?

ישראל כץ: לראש הממשלה אין מה להגיד?

ישראל כץ: הוא התערב בנושא הזה?

ישראל כץ: אולי רוצים לתת הנחה לכל ערי הפיתוח, אולי לא רוצים, אולי כן רוצים להציג תוכנית אחרת.

ישראל כץ: יש כאן מיליארדים שמזדחלים באופן מקרי בהתאם למשברים שלא קשורים לנושא.

ישראל כץ: אני מדבר על הצעות חוק ודברים כאלה.

ישראל כץ: לגבי הנושא של עודף הכנסות שהתגלו בתקציב המדינה, שהן הכנסות יתר ביחס לציפיות של שנה שעברה שגם הקטינו את הגרעון ל2.25 בניגוד להערכות על 3 ו3- פלוס, אני חושב שצריך לקחת מהמיליארדים האלה סכום נכבד ולהגיש תוכנית חירום של סיוע למגזרים.

ישראל כץ: אני ראיתי אתמול, במקרה, כמה דקות בטלוויזיה את המובטל מבית שאן.

ישראל כץ: אני שומע את הביטויים, אני רואה את ההקצנה של הדברים.

ישראל כץ: בסופו של דבר, יכולה להיות כאן התפרצות מול כל המערכת הפוליטית.

ישראל כץ: יש משבר אמינות מוחלט, ועוד פעם אני לא אומר את זה כאיש אופוזיציה.

ישראל כץ: תביאו תוכנית לוועדת הכספים, תנו לתשתיות, תנו לחינוך ותנו סיוע לפריפריות ולמגזרים חלשים.

ישראל כץ: יש כאן כסף שלא תוכנן.

ישראל כץ: הרי אתם לא חושבים לחרוג בתחומים.

ישראל כץ: אני מציע לעשות את זה במקום לעסוק בקוסמטיקות וצילומים לתקשורת שנראים לא שייכים לתקופה כזאת.

ישראל כץ: להעביר מפעל מקיבוץ בית השיטה לבית שאן זה לא טוב לא לקיבוץ ולא טוב לבית שאן.

ישראל כץ: בסופו של דבר זה מגביר דימויים שאנחנו לא רוצים לחזור אליהם.

ישראל כץ: זה בוודאי לא טוב מבחינה כלכלית.

ישראל כץ: כאדם פוליטי ובאופן לא אובייקטיבי, אני חושב שגם מבחינת האמינות הציבורית צריך לציין שהצמיחה נובעת, כמו שהמיתון עדיין נובע, מהממשלה הקודמת.

ישראל כץ: אם רוצים להסביר לאנשים איך קורת צמיחה, אי אפשר להעלים ממשלה ואת פעילותה כאילו אין לה שייכות לדברים האלה ולשייך לה רק דברים אחרים.

ישראל כץ: אם רוצים להפיק לקחים בצורה נכונה, הייתי מצפה שכאן בוועדה שר האוצר ישבח את הממשלה הקודמת מבחינת הנחת התשתית לצמיחה אם הוא רוצה שאנחנו נתמוך בדברים דומים שהוא רוצה לעשות.

ישראל כץ: הוא צריך להראות איך הוא מתקן את הליקויים ואת ההחמרה ואת ההכבדה על הציבור שקרו עכב ההתגברות של המיתון במדינה.

צבי הנדל: מצפה רמון התלוננו שביטלו להם את העדפה.

צבי הנדל: במכרזים של משרד הביטחון היתה פעם העדפה של 15%.

צבי הנדל: יש לי בקשה צנועה, לא להרגע, שתבדוק את העניין הזה.

אלי גולדשמידט: ראש המועצה אמר את זה גם ברדיו.

אלי גולדשמידט: זה דבר שצריך להחזיר להם.

צבי הנדל: אני קיבלתי חוות דעת שכאילו יש להם את זה.

צבי הנדל: משהו פה לא מסתדר לי.

צבי הנדל: בנוגע לשכר מינימום, היתה אתמול ישיבה בוועדת כלכלה ובאופן מפתיע ולא פופוליסטי הייתי עם האוצר.

צבי הנדל: אני לא רוצה להרחיב את הדיבור כי כולם מבינים את העניין.

צבי הנדל: כולם יודעים לאן בורחות לנו כל מיני תעשיות שבהן מקבלים שכר מינימום.

צבי הנדל: אחרי שאני לא פופוליסט, אני כן רוצה שימונה צוות חשיבה משיק לאותו צוות שעוסק ברפורמה במיסוי שיעשה רה-ארגון במחשבה בנושא דמי אבטלה, בנושא שכר מינימום.

צבי הנדל: צריך לחשוב איך כן אפשר ממשלתית לעשות את זה עם כסף שקיים במקומות אחרים.

צבי הנדל: בדמי אבטלה אנחנו מפחדים לגעת.

צבי הנדל: כולנו פוליטיקאים, ואנחנו לא רוצים לשמוע שפיספסנו ולמישהו אין לחם בגלל זה.

צבי הנדל: כולנו יודעים שיש הרבה מאוד אנשים שהם דור שלישי באבטלה.

צבי הנדל: אני חושב שבעניין הזה של שכר המינימום צריך להתקדם לאט ובזהירות ורק עם צוות חשיבה שיבנה את זה בצורה מסודרת.

צבי הנדל: אני חושב שאפשר לעשות בזה תיקונים באחריות ולא להזניח את זה, ושלא אם החוק של עמיר פרץ לא יעבור נשב בשקט ונאמר: הכנענו אותו ובזה נגמר הסיפור.

צבי הנדל: הנושא של ניהול משרדים על ידי אנשי אוצר.

צבי הנדל: אני מבין את הויכוחים שיש על התקציב.

צבי הנדל: המהלך הזה שהתחיל, נדמה לי, בתקופת מודעי, של השתלטות כמעט מוחלטת של נערי האוצר על המשרדים, חייב לקבל איזו שהיא נסיגה.

צבי הנדל: זה לא קשור לקואליציה או לאופוזיציה.

צבי הנדל: זה מגיע לידי אבסורד שאתה יושב עם שר - ולא מהמטומטמים ביותר - ואתה רואה את חוסר האונים שלו בתוך התקציב המאושר שלו לפרטי פרטים, כמו אם הצינור יהיה צהוב או כחול.

צבי הנדל: זה מדהים איזו רמת פרטים, שאני משוכנע שזאת לא היתה הכוונה כשהכניסו את הריטואל הזה לתפקוד הממשלה.

צבי הנדל: בעניין הזה אני חושב שאתה צריך להיות קצת גיבור, כי כולנו שבויים בידי אנשי מקצוע, כל אחד בתחומו, ומקבלים את העצות, אבל בסוף מישהו צריך לחתוך.

צבי הנדל: שר האוצר, לדעתי, חייב להקדיש את הזמן הראוי לעשות בזה כללים מגבילים כך שמשרד יוכל לנהל את עצמו בתנאים מסויימים, מה שהיום כמעט לא קיים.

יעקב ליצמן: התפלאתי ששר האוצר הגיש הצעת חוק על הנושא של הסגנים בלי לדבר על הבכירים.

יעקב ליצמן: מה שאנחנו שומעים ורואים על הבכירים בדוח זה פי 10 משכר הסגנים.

יעקב ליצמן: אני לא יודע כמה דובר על שכר הסגנים.

אברהם שוחט: 300 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: בשכר הבכירים מדובר על הרבה יותר כסף.

יעקב ליצמן: מה ששמעתי זה שאנשים הציעו הצעות חוק והאוצר התנגד.

יעקב ליצמן: אני מציע לך לבדוק את ההגבלה של שכר הבכירים.

משה גפני: היו הצעות חוק לשכר המקסימום.

אברהם שוחט: לא, דובר על חברות ציבוריות.

יעקב ליצמן: אני שמעתי שדובר על כולם.

משה גפני: היתה הצעה של מאיר שטרית לחוק שכר המקסימום שהאוצר התנגד לו.

אברהם שוחט: אני לא רוצה להצדיק שום דבר, אבל צריך להבין שגם החברות הממשלתיות, כמו חברת חשמל, זה לא נגזר מהסכמים מיוחדים אלא זה הסכם קיבוצי עוד מימי רוטנברג.

אברהם שוחט: .

נחום לנגנטל: יש שם גם חוזים אישיים.

אברהם שוחט: אין חוזים אישיים.

יעקב ליצמן: יש.

נחום לנגנטל: שאני אתן לך את השמות?

לימור לבנת: סגן מנהל מחלקת הוידיאו ברשות השידור, שנמצא בדוח, מרוויח 36 אלף שקלים.

נחום לנגנטל: אגב, חלק מהם היו עובדיך, חבריך שהתחילו לעבוד בתאגידים והם מרוויחים היום 60% יותר מאשר מרוויחים בממשלה.

נחום לנגנטל: מדובר על חוזים אישיים.

לימור לבנת: בזק בינלאומי זאת לא חברה שקיימת מימי רוטנברג.

אלי גולדשמידט: ביום שני נקיים ישיבה על נושא שכר הבכירים.

אלי גולדשמידט: עלו פה כמה שאלות משפטיות.

אלי גולדשמידט: אני רוצה שלקראת הישיבה ביום שני נדע מכוח איזה הסכמים הבכירים האלה מקבלים את השכר, ומה האפקטיביות של מנכ"ל רשות החברות הממשלתיות להשפיע על חברות ממשלתיות או על תאגידים ציבוריים על פי דין.

אלי גולדשמידט: מעבר לשיחה של הוצאת קיטור בעניין הזה, צריך לראות באיזה צורה אפשר בכלל לאכוף פה משהו.

אלי גולדשמידט: אני מציע שמעתה ואילך נעזוב את שכר הבכירים.

יעקב ליצמן: אני רואה שיש בלבול לגבי הצמיחה, כאשר מצד אחד מדווחים שיש מיתון, ומצד שני אומרים שבחודשיים האחרונים יש סימני צמיחה.

יעקב ליצמן: בדבר אחד ברור שיש מיתון וזה הנושא של הנדל"ן.

יעקב ליצמן: אני הייתי מצפה משר האוצר, ממשרד האוצר, שיתן איזה זריקת עידוד בנושא של רכישת דירות.

יעקב ליצמן: אני חושב שאם היו מתמודדים דרך ההלוואות והמענקים זה היה קצת מוציא אותנו מהמיתון.

יעקב ליצמן: אולי יש סימני צמיחה במקומות אחרים, אבל בדבר המרכזי שזה נדל"ן ורכישת דירות שם יש מיתון.

יעקב ליצמן: דבר שני זה נושא של עידוד השקעות.

יעקב ליצמן: אני חוזר עכשיו מניו-יורק שהנדל"ן פורח שם.

יעקב ליצמן: אני טוען שצריך לנצל את זה ולעודד אותם להשקיע כאן.

יעקב ליצמן: אני מנסה להגיש הצעת חוק שמי שרוצה להשקיע פה יקבל הטבות מיוחדות.

יעקב ליצמן: אפשר לנצל את זה כדי להוציא אותנו מהמיתון.

יעקב ליצמן: יש המון כסף שם.

לימור לבנת: גם בוגי הרצוג ידע שיש שם הרבה כסף.

אבשלום וילן: גדול המתרימים באמריקה לדורותיו הוא ביבי נתניהו.

אבשלום וילן: אף אחד לא מגיע לקרסוליו.

אבשלום וילן: אני עבדתי עם ביבי וראיתי כמה הוא גייס.

לימור לבנת: אבו, איפה עבדת עם ביבי?

יעקב ליצמן: חבל שמשרד האוצר והתמ"ס לא מנצלים את זה.

לימור לבנת: כדאי שכשאנחנו באים לדון בשבוע הבא בתקציב רשות השידור, שניקח בחשבון בדיוק מה שאמר פה נחום לנגנטל לשר האוצר, שהוא יכול להודיע לרשות הנמלים שמי שיחרוג הוא לא יטפל בבקשות שלו.

לימור לבנת: אני חושבת שבאותה מידה אנחנו צריכים להחיל את זה גם על עצמינו ולראות באיזה גופים מדובר.

לימור לבנת: במקרה העין שלי תפסה הבוקר את סגן מנהל מחלקת הוידיאו, שאני בטוחה שיש לו תפקיד מאוד אחראי, אבל אני בהחלט לא רואה שום הצדקה לשכר, במיוחד כשהראיתי כאן בוועדה את תלושי המשכורת של העובדות במחלקה באמהרית שמרוויחות 300 שקל ו400 שקל.

לימור לבנת: זה פשוט דבר מדהים.

לימור לבנת: יכול להיות שזאת לא עבודה מלאה אלא עבודה חלקית, אבל עדיין זה אבסורד.

לימור לבנת: מדובר על עובדות שעובדות שם 12 שנה.

לימור לבנת: הייתי רוצה לדעת כמה מקומות עבודה נוצרו במשק במהלך 4 השנים האחרונות, גם בתקופה שבין 96-99.

אלי גולדשמידט: סמדר תתן את הנתון הזה.

לימור לבנת: אחרי שסמדר תתן את התשובה אני אוכל להתייחס לזה.

לימור לבנת: אני בעצמי לא זוכרת את התשובה, אני רק יודעת בערך.

אברהם שוחט: בסביבות 45 אלף בשנה.

ציפי גל-ים: ב1999 היו 64 אלף.

אברהם שוחט: ברבעון האחרון היו 40 אלף.

לימור לבנת: הנתון הזה הוא נתון מאוד חשוב, כי אי אפשר להמנע מאותן התחייבויות של ערב הבחירות - ואני לא מנסה להתחרות במה שאמרו כאן חברי הכנסת מהקואליציה, הם בטוח עשו את זה הרבה יותר טוב ממני.

לימור לבנת: אי אפשר להתעלם מהבטחות שניתנו ערב בחירות -הבטחות, בין היתר, שבגינם ראש הממשלה נבחר לתפקידו.

לימור לבנת: אני לא אומרת שרק זאת הסיבה, אבל בין היתר בגלל ההבטחות ל300 מקומות עבודה.

אברהם שוחט: ב4- שנים.

לימור לבנת: הוא לא אמר 4 שנים.

לימור לבנת: הוא אמר 300 אלף מקומות עבודה.

לימור לבנת: אני מוכנה לקבל 300 אלף מקומות ב4- שנים.

לימור לבנת: אני שומעת את ראש הממשלה בימים האלה אומר שהנה כבר השנה נוצרים 55 אלף מקומות עבודה, ביודעינו שגם בשנים של מיתון, כפי שאתה עצמך אמרת עכשיו, נוצרו כ45אלף מקומות עבודה במשק.

לימור לבנת: זאת אומרת, אנחנו יודעים שראש הממשלה מבטיח לציבור או עומד לקיים בערך 10 אלפים מקומות בשנה.

אברהם שוחט: לא.

אברהם שוחט: ההנחה של 300 אלף מבוססת על 75 אלף מקומות עבודה בשנה.

אברהם שוחט: 75 אלף מקומות עבודה בשנה זה בערך צמיחה של 4% לשנה.

אברהם שוחט: בשנים הקודמות, בשנות המיתון, נוצרו בערך 40 אלף.

אברהם שוחט: בגלל זה גברה האבטלה, כי המצטרפים לשוק העבודה היו יותר ממה שנוצר.

לימור לבנת: בינתיים אין כלום.

לימור לבנת: 9 חודשים מכהנת ממשלה ואין.

אברהם שוחט: את רק צריכה לקרוא את הפירסום של דוח הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אלי גולדשמידט: בייגה, מה יש בלימור שאין באחרים שדווקא אצלה אתה.

אלי גולדשמידט: .?

אברהם שוחט: אני רוצה לעזור לה במתמטיקה.

אבשלום וילן: כי היא לוחמת את המלחמה שהיתה ולא את המלחמה שתהיה.

לימור לבנת: לא, אני לוחמת בדיוק את המלחמה שתהיה.

אברהם שוחט: אני לא רוצה שהיא תטעה במתמטיקה.

לימור לבנת: לא, אני לא טועה במתמטיקה.

ישראל כץ: היא לא טועה, כי היא מחשיבה את המצטרפים לשוק העבודה.

לימור לבנת: אני בוודאי לא טועה במתמטיקה, מפני שאנחנו רואים שבין ההתחייבות הזאת ל75 אלף מקומות עבודה בשנה - מתוכם אנחנו יודעים ש40, 45 אלף נוצרו גם בשנים של מיתון - ובין הביצוע אין דבר וחצי דבר.

לימור לבנת: יכול להיות שתגידו: בעוד שנה נראה, בעוד שנתיים נראה, בעוד 3 שנים נראה, אבל בינתיים לא רואים אלא רק המשך של אבטלה.

לימור לבנת: אני מדברת על ההתחייבויות שלכם ומה שהצגתם בפני הציבור שאין לו בשלב הזה, אחרי 9 חודשים, כל בסיס.

לימור לבנת: הדברים נראים אחרת לחלוטין.

לימור לבנת: מערכות הרווחה, מעבר למקומות עבודה, קורסות.

לימור לבנת: זאת תופעה מאוד בעייתית.

לימור לבנת: המערכות קורסות, המצוקה גדלה.

לימור לבנת: אני שמעתי אתמול משר העבודה והרווחה שהוא הגיש תוכנית לביטוח הלאומי לטיפול במצוקות ועדיין מתקיימים על זה דיונים.

לימור לבנת: מערכות הרווחה במצב קשה ביותר.

לימור לבנת: מה עושה הממשלה במקום לטפל במערכות הרווחה במצב של מצוקה קשה?

לימור לבנת: היא עושה דבר שבעיני הוא מאוד בעיתי ושאני רוצה להסב אליו את תשומת לב הוועדה.

לימור לבנת: לממשלה יש כיס קטן של רפי אלול.

לימור לבנת: יש יועץ לראש הממשלה שקוראים לו רפי אלול.

לימור לבנת: הוא פונה לכל מיני אנשים עשירים במשק, מ15- המשפחות שאבו הזכיר אותן קודם, ומבקש מהן תרומות.

לימור לבנת: התרומות האלה הולכות לעניים באמצעות עמותות, שאני כרגע לא אחשוף אותן אבל אני אעשה את זה בהמשך.

לימור לבנת: יוצא איפה שיועץ ראש הממשלה פונה לבעלי ההון, אלה שהוא צריך לקבל לגביהם אחר כך החלטות, למשל, על הארכת הזכיונות לכבלים, באיזה תנאים כן או לא, במקום שהמדינה תדאג לתוספת מקומות עבודה.

לימור לבנת: במקום שהמדינה תדאג להורדת האבטלה, במקום שהמדינה תדאג לשירותי רווחה, היא עושה את זה באמצעים פרטיים, ספק גדול אם זה תקין.

לימור לבנת: את זה אני גם בודקת עכשיו.

לימור לבנת: הולכים ומקבלים פתק מרפי אלול.

לימור לבנת: .

אברהם הירשזון: אולי זה לא תקין אבל זה יעיל.

לימור לבנת: הולכים ומקבלים פתק מרפי אלול, ועם הפתק הזה מקבלים חבילה.

רוני מילוא: זה לא שונה בהרבה ממחשב לכל ילד שיולי עופר ארגן תחת חסות ראש הממשלה הקודם.

לימור לבנת: סליחה, זה שונה לחלוטין ואני אגיד לך גם למה.

לימור לבנת: קודם כל הממשלה הזאת ביטלה מחשב לכל ילד.

לימור לבנת: מעבר לזה, לגבי מחשב לכל ילד הוקמה עמותה בצורה שקופה.

לימור לבנת: עכשיו, אגב, בודקים את זה, וכל הכרעה שלא תהיה מקובלת עלי.

לימור לבנת: אם היה בזה משהו לא תקין, מבקר המדינה מן הסתם יאמר את דברו.

לימור לבנת: ראש הממשלה המשיך את הפרוייקט באמצעות העמותה של יולי עופר, שהיתה שקופה לחלוטין למטרה הזאת בלבד.

לימור לבנת: אם היה בזה משהו לא תקין, אז זה עניין אחר, אבל זה לא דומה בכלל למה שאני מדברת עליו עכשיו.

לימור לבנת: זה פועל באמצעות עמותות שאינן עמותות שקופות.

לימור לבנת: אתה לא יודע על זה והציבור לא יודע על זה.

רוני מילוא: מה הן מחלקות?

לימור לבנת: הן עושות כל מיני קורסים ונותנות כל מיני חבילות מזון.

לימור לבנת: אגב, הצרכים ראויים והמטרה מאוד ראויה, רק השאלה היא אם זו הדרך לעשות את זה.

לימור לבנת: אין חולק על המטרה.

אברהם שוחט: מאיפה מקורות האינפורמציה שלך הפעם?

לימור לבנת: מקורות האינפורמציה שלי טובים כשם שהם היו שבוע ערב הבחירות ולאחר הבחירות שאמרתי את אותם הדברים.

לימור לבנת: אתה יכול לגחך כמה שאתה רוצה, אבל מבקר המדינה אמר את דברו.

לימור לבנת: גיחכו גם על הדברים שאמרנו והוכחו כנכונים.

לימור לבנת: אני מציעה לנהוג קצת יותר איפוק כשמתייחסים לאינפורמציה שאני מביאה, ולא לעשות צחוק.

לימור לבנת: אני לא חושבת שיש משהו משעשע בדוח מבקר המדינה ובשיטה שבה נהגתם, אבל לא על זה אני רוצה לדבר.

אבשלום וילן: זה לא רק הממשלה הזאת.

אבשלום וילן: השיטה הזאת.

אבשלום וילן: .

לימור לבנת: בהחלט לא.

לימור לבנת: זה יועץ שבא בשם ראש הממשלה וזה מה שהוא עושה.

אבשלום וילן: שילטון מתחבר לבעלי הון.

אבשלום וילן: הם מתרימים אותם ומזה צומחת טובת הנאה כלכלית.

אבשלום וילן: אנחנו לא מכירים את זה?

לימור לבנת: אני מבקשת לשים קו אדום בין מערכת השילטון ומערכת מבקר המדינה.

אבשלום וילן: זאת רעה חולה שלא התחילה לפני כמה חודשים.

אלי גולדשמידט: אני מציע שלצורך הנושא הזה נזמין מישהו אחר, לא את שר האוצר.

לימור לבנת: בסדר גמור.

לימור לבנת: כדי לסכם את הנקודה שרציתי להעלות כאן, אז יש נקודה שמופיעה בתחומים שונים.

לימור לבנת: היא מופיעה בתחום של המשא ומתן עם הסורים והיא מופיעה בתחומים אחרים.

לימור לבנת: אומרים: מה אתם רוצים, גם ביבי עשה, גם אתם עשיתם.

לימור לבנת: אני קודם כל שמחה שאתם אומרים שאתם כמונו, זה כבר התקדמות.

לימור לבנת: קודם טענתם שאתם יותר טובים ושהכל יהיה כאן אחרת.

לימור לבנת: אם אתם כמונו, אז בסדר, בואו נתחיל להתווכח מה צריך לעשות הלאה, אבל קודם נדע בדיוק באיזה מישור אנחנו מדברים.

לימור לבנת: מכל ההבטחות הגדולות שהובטחו בכל התחומים האלה של טיפול בחולים, במסכנים, במצוקות, במובטלים, לא נשאר דבר וחצי דבר.

לימור לבנת: כאשר אנחנו יושבים כאן היום - והתחושות של חברי הקואליציה ברורות מאוד לא רק היום אלא הם אומרים את הדברים גם במקומות אחרים - אחרי שהממשלה מכהנת 9 חודשים, הממשלה חייבת תשובות ברורות לציבור.

אברהם הירשזון: דיברו קודמי על פקידי האוצר ונערי האוצר.

אברהם הירשזון: כשישבתי איתך בוועדת הכספים בקדנציה הקודמת והיו תוקפים את נערי האוצר, היית אומר: הפקידים לא אשמים.

אברהם שוחט: גם עכשיו אני חושב כך.

אברהם הירשזון: בואו נגיד שאם יש בעיה זה לא הפקידים אלא זה השרים.

אברהם שוחט: 100%.

אברהם הירשזון: בשבוע שעבר העליתי פה הצעה לסדר יום, כשהיה פה בדיוק יוני קפלן, בנושא של תשלום פיצויים על נזקים עקיפים למפעלי תיירות בקו הגבול.

אברהם הירשזון: אמר לי יוני שאין טעם לדון משום שתוך יומיים מסתדר העניין.

אברהם שוחט: אברהם, כדי לקצר, זה היה צריך לבוא היום, אבל היתה אי הבנה.

אברהם שוחט: העסק מוכן.

אברהם הירשזון: האם השבוע זה יובא לוועדה?

אברהם שוחט: אני לא יודע אם השבוע.

אברהם שוחט: אני הייתי בטוח שזה היום.

אברהם הירשזון: צריך לסיים את זה, כי אנשים מתמוטטים.

אברהם שוחט: התקנות, בהתאם להמלצת הוועדה, יובאו כולן כמקשה אחת.

אברהם שוחט: בהנחה שהוועדה תאשר את זה, הסר דאגה מליבך.

אברהם הירשזון: יש לי תחושה שאין לכם קו.

אברהם הירשזון: כדי לפתור איזה שהיא בעיה של מובטלים, לוקחים מפעל ממקום מסויים, מעבירים אותו למקום אחר, וחושבים שהמפעל יתחיל לצמוח.

אברהם הירשזון: אני לא חושב שזאת הדרך.

אברהם הירשזון: אני לא מדבר דווקא על בית שאן או על מפעל שהעבירו לדרום, אבל זאת לא הדרך.

אברהם הירשזון: אני חושב שמה שהממשלה הזאת צריכה לעשות, ואני לא חש שהיא עושה את זה, זה לפתח בצורה נמרצת את כל נושא התשתיות ולהשקיע בהן כסף.

אברהם הירשזון: כסף ישנו, גם אתה יודע שהוא ישנו וכולנו יודעים שהוא ישנו, אבל צריך לרתום אותו לעניין.

אברהם הירשזון: אינני מבין למה הכספים של קרנות הפנסיה לא יכולים להיות מופנים לפיתוח תשתיות במדינת ישראל בסדר גודל הגדול ביותר.

אברהם שוחט: זה לא משנה, אני יכול ללוות משוק ההון בחו"ל ואני יכול לקחת מקרנות הפנסיה.

אברהם הירשזון: אתה יכול לקחת את הכסף של קרנות הפנסיה.

סמדר אלחנני: הוא כבר לוקח אותם.

אברהם הירשזון: כן, אבל קופות הפנסיה היום משקיעות רק בדבר אחד: באגרות חוב החדשות שהן לא משמעותיות עדיין כל כך.

אברהם הירשזון: תן להם את האפשרות ליזום, להכנס לעסקים.

אברהם שוחט: אין לי שום בעיה.

אלי גולדשמידט: זה לא ללוות.

אלי גולדשמידט: מה שאברהם אומר זה לעשות רפורמה.

אלי גולדשמידט: .

סמדר אלחנני: הן משקיעות פחות ממה שמותר להן.

אברהם הירשזון: הן לא משקיעות פחות ממה שמותר להן, משום שאת מדברת על הקרנות החדשות.

אברהם הירשזון: הקרנות הישנות זה 100%.

אבשלום וילן: על פי ההגדרה, כספי קרנות פנסיה חייבות להיות מושקעות באופן מאוד מאוד סולידי.

אלי גולדשמידט: קרנות הפנסיה בכל העולם משקיעות.

אלי גולדשמידט: אברהם, אני לא רוצה לרפות את ידיך בכל נושא, אבל אני מתכוון גם בנושא הזה לקיים דיון מיוחד.

אלי גולדשמידט: הנושא של התנהגות קרנות הפנסיה בשוק ההון הוא בהחלט נושא ראוי בוועדה.

אברהם הירשזון: הנושא המרכזי, לדעתי, שאתה צריך לשים אותו כספינת דגל זה הנושא של פיתוח רכבות במדינת ישראל.

אברהם הירשזון: אם ניחנו בדבר אחד חשוב במדינת ישראל אז זה בגבולות הקטנים שלה, כי להעביר קו רכבת מהצפון לדרום במדינת ישראל או מהמזרח למערב זה לא כמו במדינה אירופאית ששם זה עשרות אלפי קילומטרים.

אברהם הירשזון: ברגע שיהיה לך רכבת מקרית שמונה לחיפה שתיסע רבע שעה, או מקרית שמונה לתל-אביב שתיסע חצי שעה, כנ"ל מהדרום, לא תהיה לך בעיית אבטלה במדינת ישראל, משום שאז יוכלו לבוא בעלי מקצוע.

אברהם הירשזון: .

אברהם שוחט: אברהם, בצרפת האבטלה היא 13%, ויש שם את הרכבות הכי מהירות והכי טובות בעולם.

אברהם הירשזון: אני לא מומחה לבעיות צרפת.

אברהם הירשזון: לא בדקתי את העניין.

אברהם הירשזון: אני לא יודע מדוע נובעת שם האבטלה.

אברהם הירשזון: נדמה לי שאי אפשר להשליך מאחד לשני.

אברהם הירשזון: במקום להעביר מפעלים שבמשך 50 שנה כשלו במדינת ישראל, תיצור את האפשרות לאותם אנשים לבוא למרכזים גדולים שיש שם מחסור בידיים עובדות, שיש שם מחסור במקצועות.

אברהם הירשזון: בכך אתה יוצר את הנגישות הזאת - ובמדינת ישראל זה דבר קל באופן יחסי בהשוואה לארצות אירופה - ועשית תפנית גדולה.

אברהם הירשזון: מדברים פה על חינוך, אבל אני אדבר איתך גם על תרבות.

אברהם הירשזון: אם אדם מקרית שמונה יודע שהוא יכול לקחת את אשתו להצגה בתל-אביב ולחזור בלילה בחזרה הביתה, אז אתה שינית סדר עדיפויות בכל רמת התרבות והחינוך במדינת ישראל.

אברהם הירשזון: אני חושב שזאת צריכה להיות ספינת הדגל, בנוסף לכל הכרוך בזיהומים וכל הדברים האלה.

אברהם הירשזון: הדבר השני שאותי מפחיד ומטריד מאד זה כל הקשור בקריסת מערכת הביוב בגוש דן.

אברהם הירשזון: אני הולך לקיים היום ישיבה בשעה 16:00 של השדולה הירוקה.

אברהם הירשזון: אני הולך להביא לשם גולשים שאכלו חרא בחודשים האחרונים בים.

אברהם הירשזון: חלקם יבוא אחרי שהוא היה בבתי חולים.

אברהם הירשזון: הם פחות מטרידים אותי, משום שאני לא יודע מה יקרה עם אלה שעדיין לא היו בבתי חולים ויכול להיות שיתגלו אצלם זיהומים מזיהומים שונים בתקופות מאוחרות יותר.

אברהם הירשזון: אתה יודע ששנה אחרי שנה שופכים את הביוב לתוך הים בתל-אביב, ואתה יודע שנבנו ישובים במרכז הארץ מבלי שידאגו קודם כל לתשתיות.

אברהם הירשזון: אני חושב שהפרוייקט הזה לא יכול להיות מוטל על הרשויות המקומיות, כי אם מקימים אותו זה פשוט ישאר אצלן.

אברהם הירשזון: בקדנציה הקודמת שלך כשר אוצר תמכת בהצעה לסדר יום שלי להפוך את הפרוייקט הזה לפרוייקט לאומי.

אברהם שוחט: של המוביל המזרחי?

אברהם שוחט: אני לא מתנגד.

אברהם הירשזון: אבל אני רוצה לשמוע את דעתך בכל הנוגע לקריסת מערכת הביוב באיזור גוש דן, כי אני חושב שזאת בעיה שתלך ותחמיר מידי חורף בחורף משום שזה לא מסוגל לקלוט את כל המים.

אברהם שוחט: אתה יודע למה זה קורה?

אברהם שוחט: כי מי הגשמים נכנסים לתוך מערכת הביוב ואז המערכת לא מסוגלת לקלוט את כל המים.

אברהם הירשזון: נכון, אני יודע למה.

אברהם הירשזון: אי אפשר להגיד בוא נחיה עם זה 200 שנה.

אברהם הירשזון: זאת הסיבה שאני פונה אליך.

אברהם הירשזון: נושא נוסף זה חוק שכר המינימום.

אברהם הירשזון: מטריד אותי שתסכמו עם ההסתדרות שמעלים ב2% את שכר המינימום ובזה זה ייגמר.

אברהם הירשזון: זה לא משמעותי ולא יתן שום דבר.

אברהם הירשזון: מי שמציע להעלות את שכר המינימום לאלף דולר, מציע להעלות את שכר חברי הכנסת והבכירים ב60%.

סמדר אלחנני: לא, מפני שאני עשיתי את החוק הזה שמנטרל את השפעת העלאת שכר המינימום להעלאת שכר הבכירים.

אברהם הירשזון: אני כבר מודיע שאם היועצת הכלכלית של ועדת הכספים תשב איתי אחרי הישיבה ותסביר לי מדוע כל שכר הבכירים מנוטרל מזה, כל דעתי תהיה שונה בנושא.

אברהם שוחט: ועדיין יש לזה השפעות הרסניות.

רוני מילוא: אני רוצה להתייחס לנושאים מנקודת מבט קצת שונה.

רוני מילוא: אני לא שותף למהומה שמקימים היום לגבי שכר הבכירים.

רוני מילוא: אני חושב שמנהלי בתי חולים, אנשים שנושאים בתפקידים מאוד אחראיים, מאוד מורכבים, צריכים לקבל שכר ראוי.

רוני מילוא: יש היום מצב שאנשים טובים עוזבים חלק מהעמדות החשובות במשק.

רוני מילוא: היום כל אחד מבין היטב שניהול זה המפתח להצלחה.

רוני מילוא: אם היום מנהל חברת ענק במשק הממשלתי מקבל 15 אלף שקל בחודש, או 20 אלף שקל בחודש, והוא יכול לקבל בחוץ בתור סגן מנהל סניף של בנק כפול מזה, אל תצפה ממנו שהוא ישאר במשק הציבורי ויעשה את העבודה.

רוני מילוא: זה יכול להביא במשק הציבורי להעדר התייעלות לחיסכון ורווחים בקנה מידה עצום.

רוני מילוא: קל מאוד מבחינה דמגוגית להתלבש על זה ולהתלבש על ההוא.

רוני מילוא: אני לא מבין מה קורה כאן מהבחינה הזאת.

נחום לנגנטל: כמה מרוויח עובד משמרת ברשות הנמלים?

רוני מילוא: עזוב, אני לא נכנס לזה.

רוני מילוא: אני חושב שעובדי משמרות ברשות הנמלים צריכים גם להרוויח עבור העבודה שלהם.

נחום לנגנטל: 45 אלף שקל?

רוני מילוא: אני רוצה לראות אותך סוחב מכולות וארגזים.

רוני מילוא: פעם שאלו אותי למה משלמים לעובדי התברואה בתל-אביב כל כך הרבה, אז אמרתי שינסו הם להרים את הפחים של הזבל ולהעביר למכונית.

נחום לנגנטל: רוני, הם לא סוחבים את המכולות.

רוני מילוא: נחום, עשה לי טובה, אני מכיר את העובדות לא פחות טוב ממך.

אברהם הירשזון: נחום, הוא צודק בזה שיש בעיה כאשר אתה אומר שבמשק האחר יש לך פי 3 משכורות מאשר פה.

אברהם הירשזון: זה מה שגורם לטובים לעזוב.

רוני מילוא: הדבר השני הוא הדאגה הכללית שיש לי מההתפתחויות שיש היום במשק, שהן לאו דווקא קשורות באופן ישיר לאחוז הריבית ולאינפלציה.

רוני מילוא: אני דואג לתופעות, למשל, של בריחת סטרט-אפים מהארץ.

רוני מילוא: זאת תופעה שאני לא חושב שאנשים מבינים את המשמעות שלה.

רוני מילוא: אין כמעט סטרט-אפ אחד שנשאר בארץ.

רוני מילוא: כולם עוברים לארצות הברית.

רוני מילוא: ג'וליאני לקח כמה בניינים בוול-סטריט שהתרוקנו מעסקים קודמים ונתן אותם לסטרט-אפים ישראליים שנמצאים בניו-יורק.

רוני מילוא: הוא נותן הנחה בארנונה, כי הוא מעוניין למשוך את החברות האלה לשם.

רוני מילוא: גם אם מ10 סטרט-אפים יצא אחד, מה שפחות או יותר הסטטיסטיקה אומרת, זה נותן בוסט אדיר למשק.

רוני מילוא: אנחנו, במקום להחזיק אותם אצלינו כאן, נותנים להם לברוח.

רוני מילוא: משיחות שלי איתם זה נובע בעיקר משיעורי מיסוי, שפה השיעורים יותר גבוהים ושם השיעורים יותר נמוכים.

רוני מילוא: לא כדאי להם להשאר פה.

רוני מילוא: רבותי, צריך להשקיע בזה מחשבה.

רוני מילוא: הייתי אתמול בישיבה של ועדת הכלכלה בנושא שכר מינימום.

רוני מילוא: בא נציג משרד המסחר והתעשייה, עוזר השר או עוזר המנכ"ל, שאמור לדאוג לתעשייה במדינת ישראל, ואמר, לא פחות ולא יותר, שהוא מסכים לנושא שכר מינימום ורק שיהיה 50% ולא 70%.

רוני מילוא: אני לא מבין מה קורה פה.

רוני מילוא: מדען המשרד אמר שלהעלות את שכר המינימום יהיה אסון למשק.

רוני מילוא: ליועץ של השר, שהוא אדם פוליטי, ולשר שגם הוא משתייך לפוליטיקה מטבע הדברים, יותר טוב ללכת עם הזרם ולהעלות את שכר המינימום.

רוני מילוא: מי שעמדו שם באומץ, אני חייב לומר לך, זה נציגי האוצר.

רוני מילוא: נציגי האוצר אמרו בתוקף שלהעלות את שכר המינימום זה להרוס את התעשייה בישראל.

רוני מילוא: קודם כל יברחו הסטסט-אפים, אחר כך תברח התעשייה הפחות מתוחכמת כי יעלו את שכר המינימום ולא ייצרו פה שום דבר.

רוני מילוא: תהיה לנו פה בעיה קשה.

רוני מילוא: אני לא מדבר על הבעיה של המשק הציבורי, כי זה פחות מטריד אותי.

רוני מילוא: אותי מטרידה העובדה שהמדינה הזאת תהפוך להיות מדינה שבמקום לעסוק בייצור, אם זה בתעשייה הפחות מתוחכמת ואם זה בתעשייה היותר מתוחכמת, יהיו בה ישיבות, עבודה ציבורית מסוג כלשהו ותעשייה לייצור, פרודקציה מקומית לא תהיה.

רוני מילוא: ואז, כפי שאומר ידידי אברהם הירשזון בצדק, מאיפה ישקיעו בתשתיות.

רוני מילוא: אם לא יהיו הכנסות שהמדינה זקוקה להן בתעשייה, בייצור, בייצוא, זה יהיה אסון.

רוני מילוא: אני לא יודע אם מפעלי הממטרות של הקיבוצים לא יגיעו למצב שלא יהיה כדאי להם לייצר והם יעזבו.

רוני מילוא: היום זה חלק מהמוצרים הכי יפים שיש במדינה, אבל מחר הם ייצאו את זה לספרד או למקום אחר ששם אין להם בעיות ולמקומות יותר זולים, ויגידו: לא יכולים להתמודד עם זה.

רוני מילוא: צריך לנסות להשתחרר מהדמגוגיה הסוציאלית שבאה ואומרת: צריך להגן על החלשים ולתת להם לפחות 1000 דולר בחודש.

רוני מילוא: רבותי, אני רוצה לראות מה יעשו עם כל המטפלות הפיליפיניות שמרוויחות 600$ כאשר יצטרכו לשלם להן 1000$.

רוני מילוא: מה יעשו כל הנכים והאומללים שזקוקים לעזרה הזאת?

רוני מילוא: מאיפה הם יתנו להן 1000$ לחודש כאשר יהיה שכר מינימום?

רוני מילוא: זה החלק הפיקנטי יותר.

רוני מילוא: החלק הבעייתי זה התעשייה.

אברהם שוחט: והתיירות.

רוני מילוא: והתיירות.

רוני מילוא: היה אתמול נציג מאגף התיירות בדיון בוועדת הכלכלה, ובאמת הוא אמר שכבר היום יש קושי גדול להתמודד מול כל התחרות בשוק.

רוני מילוא: שארם א-שייח פורחת ומלונות קמים שם אחד אחרי השני.

רוני מילוא: כל התיירות מגיעה לשם.

רוני מילוא: באילת 80% מהתייריים הם ישראלים.

רוני מילוא: הנטייה של תיירות חוץ היא לשארם, כי יותר זול להגיע לשם.

רוני מילוא: אותי לא מעניינת הממשלה והקואליציה כל כך, אותי מעניין מה יקרה במשק.

רוני מילוא: מבחינתי, הממשלה הזאת הולכת ובאה ושרים מתחלפים.

רוני מילוא: אתה בקדנציה הקודמת ישבת בצד הזה של השולחן, עכשיו אתה יושב בצד ההוא של השולחן.

רוני מילוא: אני מאחל לך שבקדנציה הבאה גם תשב בצד ההוא של השולחן אבל אולי בממשלה בהרכב אחר קצת.

רוני מילוא: לא חשוב.

רוני מילוא: צריך שיהיו כל מיני פתרונות מהירים וקלים.

רוני מילוא: צדקו אלה שאמרו פה שכשמעבירים מפעל מבית השיטה לבית שאן זה לא פותר בעיה לא של בית שאן ולא של התעשייה.

רוני מילוא: מה גורלו של ראש הממשלה?

רוני מילוא: עכשיו הגורל שלו קצת התהפך.

רוני מילוא: פעם היה לו בכל דבר מזל, היום בכל דבר יש לו ביש מזל.

רוני מילוא: ביום שהוא עשה את זה בבית שאן, בית שאן הוכרזה כעיר מוכת אבטלה.

רוני מילוא: אני לא מדבר עכשיו על התחום המדיני, אני מדבר על הנושא הכלכלי כי זה תנאי להצלחה בהמשך הדרך.

רוני מילוא: זה תנאי לפרוייקטים של תשתיות, זה תנאי לתעסוקה.

רוני מילוא: מי שחושב שניצור תעסוקה על ידי דברים מלאכותיים, זה לא עבד בתקופה של ביבי, זה לא עבד לפניו וזה לא יעבוד אחריו.

מוחמד ברכה: כאשר מדובר על שכר הבכירים והאי נוחות שנובעת מהשכר הזה אז זה דמגוגיה וזה פופוליזם, וכשמדובר על העלאת שכר לאנשים שמקבלים שכר מינימום אז זה גם דמגוגיה ופופוליזם.

מוחמד ברכה: אני חושב שזאת פשוט טרמינולוגיה מאוד לא מתחשבת.

מוחמד ברכה: היא מתנכרת לרוב המכריע של הציבור.

מוחמד ברכה: אם המבחן הוא על ידי מתן שכר גבוה ומידת האחריות שאדם נוטל על עצמו, אז בבקשה, נתחיל מהרמטכ"ל, נתחיל מראש הממשלה, נתחיל מבית המשפט העליון.

מוחמד ברכה: איך יכול להיות שסגן מנהל בחברה פרטית יכול לקבל פי שניים מרמטכ"ל, פי שניים מנשיא בית המשפט העליון וכו' וכו'?

מוחמד ברכה: אין סוף לדברים האלה.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מידה של מסר חברתי לאנשים, במיוחד בזמן הזה של אבטלה.

מוחמד ברכה: זה לא מקרה, זו לא תקלה.

מוחמד ברכה: המגמה הכללית של הכלכלה הישראלית בשנים האחרונות היא של התרחבות הפערים - הדפוקים דפוקים יותר, ואלה שמקבלים מקבלים הרבה יותר.

מוחמד ברכה: אין ספק, לדעתי, ששכר המינימום איך שהוא עומד היום נותן פחות מהתנאים המינימאלים של קידום, למרבה הצער.

מוחמד ברכה: יש גם חריגה יום יומית בכל מיני מגזרים.

מוחמד ברכה: כאשר מסתכלים על הכלכלה העולמית בארצות הברית, אז רק בקדנציה של קלינטון היתה 3 פעמים העלאה של שכר המינימום.

ציפי גל-ים: בזמן תעסוקת שיא.

מוחמד ברכה: זה נתן יותר צמיחה, זה נתן יותר השקעות, זה נתן יותר תפוקה.

מוחמד ברכה: אני חושב שכדאי לבחון את הדברים בצורה רצינית גם לגבי השכר הנמוך וגם לגבי השכר הגבוה.

מוחמד ברכה: אני לא חשבתי ואין לי דיעה מגובשת בכל הקשור לשכר מקסימום, אבל אני חושב שזה דבר שאיננו משולל כל יסוד חברתי.

מוחמד ברכה: בשבועות האחרונים הייתי ב5,6 לשכות תעסוקה.

מוחמד ברכה: אדוני שר האוצר, המצב על סף פיצוץ.

מוחמד ברכה: אני לא אומר את זה כדי להבהיל.

מוחמד ברכה: בהרבה לשכות תעסוקה המצב הוא על סף של אלימות פיזית.

מוחמד ברכה: הייתי בסחנין בשבוע האחרון.

מוחמד ברכה: לשכת התעסוקה שהיתה מטפלת, עד לפני שנה שנתיים, בכ300 עד 400 אנשים, היום מטפלת באלפיים ומשהו אנשים.

מוחמד ברכה: באום אל-פחם טיפלו בעבר ב400, 500, היום מטפלים ב4500.

מוחמד ברכה: כנ"ל בנצרת וכנ"ל בשפרעם.

מוחמד ברכה: אני מניח שבעיירות הפיתוח המצב הוא לא יותר טוב.

מוחמד ברכה: יש שיוויון נפש מוזר מאוד ומסוכן מאוד של הממשלה.

מוחמד ברכה: אם מדברים על רזרבות ועל אפשרות של הפניית כספים לפרוייקטים כאלה ואחרים, אני חושב שכל דבר שייעשה היום פשוט יחסוך כל מיני פיצוצים חברתיים.

מוחמד ברכה: במצב הזה, אם ממשיכים ללחוץ עוד ועוד, זה יכול להוביל לכיוונים בלתי רצויים לחלוטין.

מוחמד ברכה: יש כעס ועוינות לעובדים הזרים.

מוחמד ברכה: אני חושב שהשאלה שצריכה ועדת הכספים והממשלה לדון בה היא איך אפשר בלי לנקוט בצעדים חריגים של סגירת שערים למצוא מקומות תעסוקה לעובדים הישראלים - יהודים וערבים.

מוחמד ברכה: אתה, שר האוצר, משוכנע שעשית את סדר העדיפויות הנכון בכלכלה בתקציב האחרון.

מוחמד ברכה: אני חושב שהחברים בוועדה ומחוץ לוועדה חושבים שהיה אפשר אחרת בשנה הזאת, גם מבחינת תעסוקה וגם מבחינת משאבים.

מוחמד ברכה: מקונן בי החשש - ואני לא יודע אם אני צודק או לא צודק - שכל ההשקעות שאמורות להגיע לשכבות החברתיות הרחבות מעוכבות בגלל שיקולים פוליטיים.

מוחמד ברכה: אם זה עומד ביסודה של החשיבה הכלכלית, אני חושב שזה דבר חמור מאוד.

מוחמד ברכה: יהיה מצב שיהיה מאוחר לדבר עם אנשים על השלום כשאתה תוקע אותם בבוץ חודשים ושנים.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להגיד לך, שר האוצר, שאני לא מוטרד ממעמדה של ישראל מבחינה כלכלית.

אלי גולדשמידט: אני חושב שהכלכלה הישראלית היא כלכלה ברמה גבוהה.

אלי גולדשמידט: גם הרייטינג הבינלאומי שלנו, על פי כל הקריטריונים, הולך ומשתפר.

אלי גולדשמידט: הIMF ודאי צריכים להיות מרוצים ממה שקורה במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: בעניין הזה אני לא חושב שצריכה להיות ביקורת.

אלי גולדשמידט: אגב, אם להיות הוגן, גם בתקופה של השילטון הקודם נראינו בעולם הרחב מבחינה כלכלית בכלל לא רע.

אלי גולדשמידט: אני בהחלט מסכים שיש אינדיקטורים שאיכשהו מראים על שיפור בתחומים האלה.

אלי גולדשמידט: ממה אני מוטרד?

אלי גולדשמידט: אני מוטרד מכך שאנחנו נלחמים את המלחמה שעברה.

אלי גולדשמידט: אנחנו רואים איזו שהיא השלמה נפשית של ההנהגות הפוליטיות וההנהגות הכלכליות עם תופעת קבע של אבטלה.

אלי גולדשמידט: אני קורא לזה איטלקיזציה של מדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: קחו את איטליה, מדינה שהיא אחת המדינות העשירות, נמצאת בכל הכנסים הבינלאומיים של מנהיגות העולם הכלכלי.

אלי גולדשמידט: זאת מדינה שמחולקת מבחינה חברתית כלכלית לשתי מדינות: יש את הצפון העשיר, המשגשג, המוביל, ויש לך את הדרום שהוא בעצם כמעט שייך לעולם השלישי.

אלי גולדשמידט: כלפי העולם הרחב, זאת מדינה עם כלכלה יציבה, עם כלכלה פורחת, אין בה אינפלציה, יש בה צמיחה, אבל מי שגר בסיציליה או מי שגר בנפולי אין לו מכנה שותף עם מי שגר במילנו, עד כדי כך שהיתה שם מפלגה שרצתה להתנתק בכלל מהדרום.

אלי גולדשמידט: אצלינו זה לא מחולק מבחינה גאוגרפית דרום צפון, כי בצפון יש אבטלה וגם במרכז הארץ יש אבטלה.

אלי גולדשמידט: גם הפרשנים הכלכליים הבכירים ביותר, התומכים במדיניות שלך, מבינים את העובדה שאנחנו כנראה צריכים להשלים עם כך שהאבטלה לא תרד, ואם היא תרד היא תרד בשיעורים מאוד מאוד נמוכים.

אלי גולדשמידט: זה דבר שאנחנו לא יכולים לחיות איתו.

אלי גולדשמידט: מה שהיה בשנים 1992-1996 לא בהכרח יחזור על עצמו.

אלי גולדשמידט: אתה אולי מסתמך - אולי בצדק מבחינתך- כי היית שר אוצר 4 שנים וראית שיש צמיחה והאבטלה יורדת.

אלי גולדשמידט: אז לא היתה תקופה של היי-טק כמו שהיום.

אלי גולדשמידט: אז לא היו תעשיות עתירות טכנולגיה כמו שיש היום.

אלי גולדשמידט: יש תחושה שישנו קטר שרץ קדימה, ששייך לחלק מאוד קטן של האוכלוסייה הישראלית, שלא בהכרח סוחב איתו את כל האוכלוסייה הישראלית ואת כל הציבור הישראלי.

אלי גולדשמידט: אני לא חושב שזה דבר קל לפתרון, אבל אם אין מאמץ אינטלקטואלי, רציני כדי למצוא פתרון, אנחנו מפספסים את כל הסיפור.

אלי גולדשמידט: בשביל להשיג את הדברים האלה צריכים לנקוט צעדים בלתי שגרתייים.

אלי גולדשמידט: אומרת ציפי גל-ים - אני מניח שהיא תגיד את זה ON RECORD - שיש גידול מאוד משמעותי בהכנסות המדינה בחודשים האחרונים.

אלי גולדשמידט: כשנקבע יעד הגרעון של 2.5%, הוא נקבע על בסיס הערכה של הכנסות המדינה שהיתה הערכה ממעיטה לעומת המצב הקיים.

אלי גולדשמידט: יש פה שאלת מפתח: האם בעובדה שהכנסות המדינה תגדלנה, המקור שייוצר שם יהיה מקור שהייעוד שלו יהיה הפחתת הגרעון, או שהייעוד שלו יהיה הפניית משאבים נוספים לצמיחה.

אלי גולדשמידט: כשאני מדבר על הפניית משאבים נוספים לצמיחה, אני מדבר על הפניית משאבים לתשתיות.

אלי גולדשמידט: אני מזדהה לחלוטין עם הדברים שאמר נחום לנגנטל.

אלי גולדשמידט: יש תחושה של בעיית ביצוע קשה מאוד גם בתקציבים הקיימים שהוקצו במסגרת תקציב המדינה.

אלי גולדשמידט: בהחלט היתה פה תוספת של קרוב למיליארד שקל לתשתיות תחבורה ולתשתיות אחרות.

אלי גולדשמידט: הדבר לא מורגש.

אלי גולדשמידט: אני זוכר ב1992-1996, בלי קשר לקואליציה ולאופוזיציה, היית נוסע בכבישים והיית רואה את הדברים בעיניים.

אלי גולדשמידט: היתה אווירה של עשייה.

אלי גולדשמידט: אתה לא יכול לזייף בעניין הזה, כי אתה רואה את הדברים האלה.

אלי גולדשמידט: אתה לא רואה את הדברים האלה בתקופה הזאת.

אלי גולדשמידט: אם אנחנו מדברים על רכבת מהירה מבאר-שבע לתל-אביב, אז צריך לקצר את הטווחים של הביצוע של אותה רכבת מהירה.

אלי גולדשמידט: ואם היא נקבעת ליעד של קיץ השנה, אז היה מקום להקדים את זה.

אלי גולדשמידט: ואם יש תוכנית לרכבת קלה בתל-אביב, אז צריך להקדים את זה.

אלי גולדשמידט: ואם יש תוכנית לעשות מתקני התפלה, צריכים להקדים את זה.

אלי גולדשמידט: ואם יש תוכנית לעשות רציף נוסף בנמל אשדוד, צריך להקדים את זה.

אלי גולדשמידט: ואם יש מקום להוסיף מסילות ברזל כדי לשפר, צריך להקדים את זה.

אלי גולדשמידט: לא תוכל לתת את התשובה למובטלים בפריפרייה ובמרכז הארץ בלי שתתן BOOST רציני מאוד בנושא התשתיות.

אלי גולדשמידט: אני לא מדבר על הנושא של התקציבים החברתיים, שעל זה כבר דנו הרבה שעות וגם נעשו דברים.

אלי גולדשמידט: היתה תוספת בבריאות והיתה תוספת ברווחה, אבל לא מספיק.

אלי גולדשמידט: כל הדברים האלה נכונים, אבל קודם כל צריך להגיע למצב שלאנשים יהיה מקום עבודה.

אלי גולדשמידט: נכון, אמרת שהיה גם גידול בלו-טק, לא רק בהיי-טק, אבל העיקר זה ההיי-טק, וזה לא מייצר את מקומות העבודה.

אלי גולדשמידט: לעניין הזה מוכרחים לתת תשובה בחשיבה בלתי שגרתית.

אלי גולדשמידט: אני תמיד אמרתי שלממשלות ישראל יש הרבה אומץ לב לעשות ויתורים למען השלום שיש בהם סיכון.

אלי גולדשמידט: בכלכלה המשטר הנוכחי וגם המשטר הקודם של 1996-1999 נקטו במדיניות של 0 סיכונים.

אלי גולדשמידט: אתה לא יכול להשתחרר ממעגל הקסמים הזה במדיניות של 0 סיכונים.

אלי גולדשמידט: אני אומר את זה עניינית, אני לא מנסה לנגח.

אלי גולדשמידט: אנחנו לא בישיבת הנהלת קואליציה פה.

אלי גולדשמידט: יש מפלגות ששייכות לאופוזיציה ושייכות לקואליציה.

אלי גולדשמידט: נוצר פה מצב עוד יותר חמור, שלא רק שלא פותרים את בעיית האבטלה, אלא תוך כדי כך נוצרים פערים אדירים בחברה הישראלית.

אלי גולדשמידט: החברה הזו לא תישא את הפערים האלה.

אלי גולדשמידט: היא בסוף תתפרק.

אלי גולדשמידט: אנחנו הופכים להיות כיסים של מיעוטים בתוך החברה.

אלי גולדשמידט: יש שבט אחד שיש בו דתיים, חילוניים, אשכנזיים, ערביים, שנמצאים בהמראה, ומתחתם יש שבט עצום שנמצא במצב נורא.

אלי גולדשמידט: זה, אגב, לא נוגע רק למובטלים, זה נוגע גם לאנשים עצמאיים שלא נכנסים לחנויות שלהם, שהם אוכלים את החסכונות שלהם, אין להם רשתות בטחון סוציאליות, אין להם דמי אבטלה.

אלי גולדשמידט: כל הדברים האלה מחייבים לעשות פעולה, שהיא במידה מסויימת אולי מלאכותית ואולי לא תואמת את הקריטריונים הכלכליים.

אלי גולדשמידט: אתמול ראיתי שנפגשת עם קבוצה של אנשים שמה שאני אומר זה פחות או יותר גם השקפתם.

אלי גולדשמידט: הם גם הביעו את עמדתם כאן בוועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: אני מקווה שתקשיב לאנשים האלה.

אלי גולדשמידט: אנחנו אולי חשודים בפופוליזם ובחוסר רצינות, אבל הם לא חשודים בפופוליזם.

אלי גולדשמידט: אני מציע שנקשיב להם ונקבל את הגישה שלהם.

אלי גולדשמידט: היה משהו בשבוע שעבר שאני לא יכול לעבור עליו לסדר היום כיושב-ראש ועדה.

אלי גולדשמידט: הנושא של עכו היה נושא שהגיע לוועדת הכספים לאחר שהתקיים בו דיון במליאת הכנסת בתמיכה של כל חברי הבית, למעט שני נציגים של סיעת שינוי.

אלי גולדשמידט: עד האחרון של חברי הכנסת תמכו בעניין הזה.

אלי גולדשמידט: בא נציג ממשלת ישראל, לא אחרון השרים, ולא רק שתמך אלא אמר שזה רגע גדול בפוליטיקה הישראלית.

אלי גולדשמידט: הוא הנציג שלך.

אלי גולדשמידט: אם יש בעיות בתוך ממשלת ישראל ששר שמופיע בתור נציג הממשלה בדיון בכנסת מדבר בסתירה לעמדתו של שר האוצר, זאת לא בעיה של ועדת הכספים.

אברהם שוחט: למה השר פרס הציג את הנושא?

אלי גולדשמידט: אני לא יודע.

אלי גולדשמידט: הוא היה השר התורן.

נחום לנגנטל: הוא ביקש ממני, שאני ניהלתי את הישיבה, לדבר.

נחום לנגנטל: שיפשפתי את עיני ושאלתי אותו אם הוא באמת רוצה.

אברהם שוחט: זאת סמכות של שר תורן?

נחום לנגנטל: אדוני שר האוצר, עכו היא די קרובה לצפון הארץ.

נחום לנגנטל: מבחינת פיתוח איזורי יש איזו שהיא תפיסת עולם גלובאלית.

אלי גולדשמידט: אתה לא אהבת את ההחלטה.

אלי גולדשמידט: לגיטימי.

אלי גולדשמידט: כתבת מכתב לחברי ועדת הכספים שבו ביקשת לשנות את ההחלטה.

אלי גולדשמידט: המכתב היה מנומס.

אלי גולדשמידט: לגיטימי.

אלי גולדשמידט: המכתב גם בעייתי, כי מה ועדת כספים יכולה לעשות אחרי שמליאת הכנסת מחליטה החלטה?

אלי גולדשמידט: אבל להוציא אחרי זה הודעה לעתונות ולהגיד שוועדת הכספים היא פופוליסטית.

אלי גולדשמידט: .

אברהם שוחט: לא אמרתי שוועדת הכספים פופוליסטית.

אלי גולדשמידט: בייגה, זה לא הבנת הנשמע.

אלי גולדשמידט: אתה מוציא הודעה לעתונות, ואתה כותב בה שוועדת הכספים, שמקבלת החלטה בעקבות דיון במליאה עם תמיכה של נציג ממשלת ישראל, היא פופוליסטית והיא שערוריה בקנה מידה לאומי.

אברהם שוחט: כתוב: "ההחלטה שמסתמנת בוועדת הכספים היא החלטה פופוליסטית והיא שערוריה בכל קנה מידה אפשרי.

אברהם שוחט: "

אלי גולדשמידט: מה אני אמרתי?

אברהם שוחט: לא אמרתי שהוועדה היא ועדה פופוליסטית.

אלי גולדשמידט: אתה עם ההבדלים האלה.

אלי גולדשמידט: אין שום הבדל.

אלי גולדשמידט: אני לא חושב שזאת דרך, ואני מקווה שהנושא הזה לא יחזור פעם נוספת.

אלי גולדשמידט: החלוקה הזאת, שאני בוחל כל פעם שאני קורא אותה מחדש, בין חברי הכנסת הפופוליסטיים ובין השרים הנורא אחראיים נמאסה עלי.

אלי גולדשמידט: אני אומר לך שחברי הכנסת שיושבים פה בוועדת הכספים אחראיים מאוד לכל מה שקורה במשק.

אלי גולדשמידט: אם חברי הכנסת שיושבים כאן מחליטים לא להעלות את הארנונה ב1.2% זה לא צעד פופוליסטי.

אלי גולדשמידט: אתה לא יכול להגיד על זה שזה צעד פופוליסטי, וכשאתה מודיע שאתה לא רוצה להעלות מסים אז זה צעד אחראי.

אלי גולדשמידט: אל תעשה את החלוקה הזאת.

אלי גולדשמידט: כל אחד מאיתנו עושה את מלאכתו.

אלי גולדשמידט: אני אומר לך שהוועדה הזאת תהיה ותמשיך להיות ועדה עצמאית שבודקת כל עניין באופן אובייקטיבי ולא מאיזה שהם שיקולים קואליציונים כאלה ואחרים, והדאגה למשק היא לא דאגה רק של ישראל אחת או רק של הליכוד או רק של אגודת ישראל, אלא היא של כל אחד בוועדה הזאת.

אלי גולדשמידט: אני מציע שהחלוקה הזאת תוסר מעל השולחן, כי אחרת אנחנו נקיים את מערכת היחסים שלנו תוך עימותים חוזרים ונשנים.

אלי גולדשמידט: זה לא יהיה טוב, לדעתי, לא לך ולא לנו.

אלי גולדשמידט: לא איכפת לי גם שתתנצל על מה שאמרת.

אברהם שוחט: אני לא מתבייש להתנצל כאשר אני חושב שאני צריך להתנצל.

אברהם שוחט: אם הייתי אומר שהוועדה היא ועדה פופוליסטית, והייתי חושב ששיקול דעתה לאורך כל דיוניה הוא שיקול פופוליסטי, אז היית צודק במה שאמרת לגבי.

אברהם שוחט: אני יכול ללכת לוועדת העבודה והרווחה, להאבק שם נגד 200 ראשי ועדים שמביאים שכר מינימום של 1000 דולר, ולהגיד להם בתקשורת שזאת החלטה פופוליסטית שהיא כאילו רוצה להטיב עם החלשים אבל היא בעצם מרעה עם החלשים.

אברהם שוחט: אמרתי את זה שם בנוכחות התקשורת.

אברהם שוחט: הייתי לבד באולם של 200 איש.

אברהם שוחט: אף אחד לא העז להגיד את מה שאמרתי, אבל אני חשבתי שאני צריך להגיד את זה.

אברהם שוחט: בנושא של עכו כתבתי את המכתב כי חשבתי שיש כאן בעיה.

אברהם שוחט: .

אלי גולדשמידט: כתבת מכתב דומה לשמעון פרס ולממשלה?

אברהם שוחט: לא.

אברהם שוחט: אני לא יודע איך שמעון פרס נתקע בעניין.

רוני מילוא: למה שלא תגיד שפרס עשה את זה משיקולי פופוליזם?

אברהם שוחט: אתה יודע מה אני אומר בישיבות ממשלה?

אברהם שוחט: אני אומר דברים פי 1000 יותר קשים ממה שאני אומר פה.

אברהם שוחט: אני לא מפחד מאף אחד שם.

אברהם שוחט: אני אומר את הדברים.

אברהם שוחט: היו לי מריבות עם יוסי שריד, היו לי מריבות עם אלי ישי, היו לי מריבות עם שרים אחרים.

אברהם שוחט: לא שאני גאה בזה, אבל אמרתי את הדברים כפי שאמרתי.

אברהם הירשזון: אתה מתנצל?

אברהם שוחט: אם מישהו נפגע.

אברהם שוחט: .

אלי גולדשמידט: זה לא הכבוד שלי שמשחק בעניין הזה, זאת כבודה של ועדת הכספים כמוסד.

אברהם שוחט: אם הייתי אומר שוועדת הכספים היא ועדה פופוליסטית, אז אני חושב שזאת היתה אמירה לא נכונה ולא במקומה.

אברהם שוחט: אם אני חושב שהחלטה מסויימת, למרות שמעון פרס ולמרות מליאת הכנסת.

אברהם שוחט: .

אברהם שוחט: יכול להיות שהייתי צריך להשתמש במילים אחרות, יכול להיות שהמכתב שכתבתי לחברי הוועדה היה מספיק.

אברהם שוחט: אם יש מקום ומישהו מרגיש את עצמו נפגע מזה שאמרתי שההחלטה.

אברהם שוחט: .

אברהם שוחט: שערורייתי זה בסדר, או שרק פופוליזם זה בעיתי?

אלי גולדשמידט: אתה תגיד מה שאתה רוצה.

אברהם שוחט: האמירה פופוליסטית היא לא במקומה ואני מתנצל עליה.

ציפי גל-ים: מה קרה במשק במחצית השנייה של 1999?

ציפי גל-ים: מה זה הפרדוקס הזה של צמיחה לעומת אי ירידה באבטלה?

ציפי גל-ים: איך מיישבים את זה והאם זה הולך להמשך?

ציפי גל-ים: זאת בעיה אחת.

ציפי גל-ים: ליישב את הפרדוקס הזה מאוד קל כשבוחנים את כל הנתונים של שוק העבודה.

ציפי גל-ים: כל האנשים שנמצאים בשוק העבודה הם בגיל העבודה.

ציפי גל-ים: יש משתתפים ושאינם משתתפים.

ציפי גל-ים: אדם שיושב בביתו, לא עובד ולא מחפש עבודה, איננו בשוק העבודה.

ציפי גל-ים: להם אנחנו קוראים הלא שייכים לשוק העבודה.

ציפי גל-ים: מי שנמצא בשוק העבודה אלה העובדים המועסקים או אלה שאינם מועסקים.

ציפי גל-ים: אלה שאינם מועסקים אלה אנשים שחיפשו עבודה ולא מצאו.

ציפי גל-ים: מי שלא נמצא בשוק, וזה קרוב למחצית האוכלוסייה, לא נכלל בסטטיסטיקת האבטלה.

ציפי גל-ים: יש 3 קבוצות: קבוצת הלא שייכים, קבוצת המועסקים וקבוצת הבלתי מועסקים.

ציפי גל-ים: זה ה100% שלנו.

אברהם שוחט: עקרת בית שלא מחפשת עבודה לא מופיעה בתוך הקבוצה.

ציפי גל-ים: איך אנחנו מודדים את שיעור הבלתי מועסקים?

ציפי גל-ים: שיעור הבלתי מועסקים זה האחוז מתוך אלה שכן שייכים לשוק העבודה.

ציפי גל-ים: מה קרה בסוף השנה?

אלי גולדשמידט: כל אלה שפנו בזמן האחרון?

ציפי גל-ים: כן.

ציפי גל-ים: אדם כדי שייכלל בקבוצת הבלתי מועסקים, שני תנאים צריכים להתקיים לגביו: אחד, שהוא חיפש עבודה, ושני, שהוא לא מצא.

סמדר אלחנני: מי שהיה מוכן לעבוד.

ציפי גל-ים: מי שחיפש עבודה.

ציפי גל-ים: זה הסקר.

ציפי גל-ים: הסקר שואל אם האדם חיפש עבודה, לאו דווקא דרך לשכת תעסוקה, זה יכול להיות דרך העיתון.

ציפי גל-ים: בסוף השנה נרשם גידול מאוד גדול יחסית לשנה הקודמת ולשנים הקודמות במספר המועסקים.

ציפי גל-ים: מקומות עבודה נוספים נוצרו בקצב מאוד מהיר.

ציפי גל-ים: 45 אלף נמדדו ברביע האחרון.

ציפי גל-ים: אי אפשר לתפוס רביע אחד, כי יכול להיות שיהיה איזה שינוי ברביע הבא.

אלי גולדשמידט: כמה היה ברביע לפני זה?

ציפי גל-ים: ברביע הקודם היה 18.

ציפי גל-ים: הטיפוסי בשנה האחרונה זה 10, 13, 15.

ציפי גל-ים: פה יש איזה שהוא דבר גדול.

ציפי גל-ים: מה קרה במקביל?

ציפי גל-ים: במקביל הרבה יותר אנשים נכנסו לשוק העבודה.

ציפי גל-ים: מהקבוצה של הלא שייכים יצטרפו לשוק העבודה במקרה לגמרי ממש אותו מספר אנשים.

ציפי גל-ים: אותו מספר אנשים קיבלו מקומות עבודה חדשים.

ציפי גל-ים: אותו מספר אנשים, ארבעים וכמה אלף, הצטרפו לשוק העבודה.

ציפי גל-ים: זאת אומרת, שיעור ההשתתפות בשוק העבודה גדל מאוד.

יעקב ליצמן: למתי זה מעודכן?

ציפי גל-ים: זה מעודכן לסוף השנה.

ציפי גל-ים: זה לא דבר יוצא מן הכלל.

ציפי גל-ים: בדרך כלל, ואני מקווה שזה המקרה, כשמשק יוצא מהמיתון ונוצרים מקומות עבודה, הרבה אנשים שהתייאשו והפסיקו לחפש מקומות עבודה מצטרפים לשוק העבודה.

ציפי גל-ים: כאשר שיעור האבטלה גדל, שיעור ההצטרפות לשוק העבודה יורד.

ציפי גל-ים: בזמן שהאבטלה גבוהה שיעור ההצטרפות לשוק העבודה יורד, כי חלק מהאנשים לא מחפשים עבודה כי הם יודעים שאין עבודה.

ציפי גל-ים: ברגע שמתחילה יצירת מקומות עבודה, אנשים שקודם לא חיפשו עבודה מתחילים לחפש עבודה.

ציפי גל-ים: לכן, זמנית, מספר הבלתי המועסקים או המובטלים נשאר קבוע.

ציפי גל-ים: אם התהליך הזה ממשיך, אז ראשית יש הרבה יותר מקומות תעסוקה, ושנית, גם שיעור האבטלה מתחיל לרדת.

יעקב ליצמן: יש לכם אינדיקציה לגבי החודש הראשון של השנה?

ציפי גל-ים: לתחילת השנה עוד אין לנו את הסטטיסטיקה.

ציפי גל-ים: התופעה של דורשי עבודה שבאים ללשכות מתאימה לתופעה הזאת.

ציפי גל-ים: זה מתיישב, זה קלאסי.

ציפי גל-ים: לכן אומרים שקודם רואים צמיחה ואחר כך רואים ירידה באבטלה, כי בתחילת התהליך הזה זה לא מתבטא בירידת שיעור האבטלה.

ציפי גל-ים: אין מקום לבוא ולהגיד: שתי חברות, שתי כלכלות, רק ההיי-טק צומח, כי זה לא נכון.

ציפי גל-ים: במקומות העבודה יש גם חלוקה לפי ענפים, כאשר מרביתם בלו-טק.

ציפי גל-ים: תיירות מאוד בולטת ושירותים אישיים נוספים בכל מיני ענפים כאלה, לאו דווקא הענפים בעלי השכר הגבוה.

ציפי גל-ים: יוצא מן הכלל אחד זה שוק הבנייה.

ציפי גל-ים: זה כנראה כך כיוון שהסקטור הערבי הוא גדול בשוק הבנייה.

ציפי גל-ים: זה אולי מסביר את התופעה של לשכות העבודה שאתה רואה.

ציפי גל-ים: אני בנושא הזה קוראת לכם לראות את התמונה השלמה.

ציפי גל-ים: באנו הנה וביקשנו פעולה נמרצת כנגד עובדים זרים, כי מה שהיה לנגד עיננו זאת בדיוק התופעה הזאת.

יעקב ליצמן: קיבלתם את זה.

ציפי גל-ים: קיבלנו את זה בהשהיה.

ציפי גל-ים: 3 שנים לא קיבלנו את זה.

אלי גולדשמידט: אצלינו קיבלתם את זה תוך חודש.

ציפי גל-ים: קיבלנו את זה השנה.

עופר חוגי: מה שהיה בפועל הוא שהחוקיים נהיו בלתי חוקיים.

עופר חוגי: יש היום 250 אלף עובדים זרים.

ציפי גל-ים: את מה שאתה אומר עכשיו, אמרת גם לפני 4 חודשים על סמך אותה אינפורמציה.

ציפי גל-ים: זה לא שבדקנו את זה בחודש האחרון וזה עדיין המצב, נכון?

ציפי גל-ים: אתה לא אומר את זה על סמך אינפורמציה חדשה?

עופר חוגי: את הבלתי חוקיים אף אחד לא מוציא מהארץ.

עופר חוגי: הם נשארים פה.

אבשלום וילן: במקום להתעסק עם סגני שרים, יש לכם שר שאחראי על התחום והוא את עיקר מרצו צריך להקדיש לזה.

ציפי גל-ים: עיקר החקיקה שהתקבלה היא חקיקה של קנסות על מעסיקי עובדים בלתי חוקיים.

יעקב ליצמן: שאלתי היתה גם בקשר לעידוד.

ציפי גל-ים: אתה מסתכל על ענף הבנייה כעל ענף שנחשב היה תמיד ענף מושך צמיחה במשק.

ציפי גל-ים: זה ממזמן לא נכון.

ציפי גל-ים: זה ענף שהוא 6% מהתוצר.

ציפי גל-ים: המשק מאוד השתנה.

ציפי גל-ים: הביקוש לדירות מאוד ירד.

יעקב ליצמן: מה אנשים עושים?

יעקב ליצמן: מה עושה בן אדם שמתחתן?

ציפי גל-ים: זה נשאר.

ציפי גל-ים: נשאר רק הביקוש הזה וירד הביקוש של העלייה הגדולה שהגיעה בתחילת שנות ה90 שהשפיעה על השוק הזה עד שנת 1997.

ציפי גל-ים: בשנים האלה עדיין היה ביקוש מוגדל שנבע מהעלייה בתחילת שנות ה90, כי לא כל העולים בשנה הראשונה רכשו דירה.

ציפי גל-ים: יש לנו התאמה כלפי מטה שנדרשת בפעילות של הענף הזה.

אלי גולדשמידט: האם זאת רק התאמה.

אלי גולדשמידט: .

ציפי גל-ים: אנחנו עדיין בתחומי ההתאמה.

אלי גולדשמידט: זה לא מה שהקבלנים אמרו.

ציפי גל-ים: בוודאי שלא.

ציפי גל-ים: ענף הבנייה, תוך כדי התאמת פעילות כלפי מטה, הוציא 35 אלף עובדים ישראליים מתוך הענף.

ציפי גל-ים: מספר העובדים הזרים בענף כמעט לא השתנה.

ציפי גל-ים: זה מה שאתה רואה בלשכות העבודה.

יעקב ליצמן: זה עד סוף השנה.

יעקב ליצמן: עדיין החוק לא נכנס לתוקף.

ציפי גל-ים: כאשר הם באים הנה וצועקים נגד החקיקה הזאת ואומרים: אין לנו עובדים ישראלים, אנחנו מוכרחים עובדים זרים, הם מסתירים את העובדה שמה שקרה ב3- השנים האחרונות, כולל כאן ברביע האחרון של השנה הזאת, הוא שמספר המועסקים הישראלים בענף הבנייה המשיך והצטמצם.

אלי גולדשמידט: אני פשוט רוצה לבוא ולעשות איתם איזה שהוא צדק.

אלי גולדשמידט: הם באים וטוענים שיש ענפים בבנייה שאין בעצם תחליף לעובדים הזרים.

אלי גולדשמידט: אני לא יודע אם זה נכון או לא, אבל זה מה שהם אומרים.

אלי גולדשמידט: הם אומרים שאין תפסנים ישראליים.

ציפי גל-ים: אין דבר כזה.

ציפי גל-ים: תראה מה קורה בסקטור הערבי: עובדים נפלטים מענף הבנייה, והעובדים הזרים כמעט לא משתכרים.

ציפי גל-ים: זאת התופעה שנגדה אנחנו יוצאים.

יעקב ליצמן: אין איזה שהוא תהליך של פיטור עובדים זרים?

יעקב ליצמן: האם מחכים ליולי כדי לזרוק אותם?

ציפי גל-ים: אני עוד לא יודעת.

ציפי גל-ים: אני לא נמצאת בשוק.

ציפי גל-ים: אין פה טובים ורעים, אין פה כאלה שלא היו רוצים לראות את צמצום הפערים ואת השכר של בעלי השכר הנמוך עולה, אבל צריכים להכין תנאי שוק לזה.

ציפי גל-ים: אחת הדרכים היא בצמצום עובדים זרים.

ציפי גל-ים: אם מצמצמים עובדים זרים, העובדים הישראליים יקבלו שכר גבוה.

ציפי גל-ים: השכר בענפים שמעסיקים עובדים כאלה יעלה והעובדים הישראליים יהנו ממנו.

ציפי גל-ים: ברגע שעובדים זרים נכנסים, השכר יורד והעובדים הישראלים נפלטים לאבטלה.

ציפי גל-ים: צריך דרך שוקית כדי להגיע למצב שבו השכר ברמות הנמוכות יעלה.

ציפי גל-ים: אם הולכים מבחוץ וקובעים שכר מינימום, התעשיות לא מצליחות לשלם והן עוברות לעובדים זרים, ששם אפשר לעשות כל מיני דברים, והתוצאה היא אבטלה.

ציפי גל-ים: העלאת שכר מינימום בכל סכום שלא דרך השוק.

ציפי גל-ים: .

מוחמד ברכה: כל העלאה?

ציפי גל-ים: כל העלאה.

ציפי גל-ים: כאשר אתה בשיא תעסוקה, זה הזמן להעלות את שכר המינימום כי השוק רווי, אין מקומות עבודה.

ציפי גל-ים: אם אתה עושה את זה בתקופת אבטלה, אתה גורם לזה שיותר אנשים שהם ברמות השכר האלה ייפלטו לאבטלה.

ציפי גל-ים: אני לא יכולה להבין את זה.

ציפי גל-ים: אני לא מבינה את מי זה משרת.

מוחמד ברכה: זה לא מביא למעגל שמזין את עצמו - יותר אבטלה ופחות שכר, יותר אבטלה ופחות שכר?

ציפי גל-ים: הלוואי, רק שאין כלכלה כזאת.

ציפי גל-ים: אין כלכלן שטוען את זה.

אברהם הירשזון: ציפי, מבחינה כלכלית יכול להיות שאת צודקת, אבל מבחינת מסר חברתי שאת רואה שיש משכורות.

אברהם הירשזון: .

ציפי גל-ים: למרות שהמחיר של המסר החברתי שלך הוא הגדלת האבטלה?

אברהם הירשזון: יש משכורות עתק לא בסקטור הציבורי אלא בכל המפעלים.

אברהם הירשזון: בשנה שעברה גלובס ציטט במשך שבועיים רשימות של שכר של 80, 90 בכירים.

אברהם הירשזון: את לא יכולה להסביר לאנשים שאין להם לחם לאכול שאי אפשר להעלות להם את המשכורת.

ציפי גל-ים: אתה מגדיל את האבטלה שלהם.

אבשלום וילן: אפשר להציע תשלומי העברה, אבל לזה אתם גם מתנגדים.

ציפי גל-ים: לא נכון.

אבשלום וילן: דודו מילגרום התווכח איתי על הנקודה הזאת.

אבשלום וילן: אם להיות כלכלן, אז בבקשה את תשלומי העברה להגדיל בהתאם.

ציפי גל-ים: לא תשלומי העברה.

ציפי גל-ים: תשלומי העברה מכווני תעסוקה.

ציפי גל-ים: יש תהליך שנעשה גם בבריטניה, גם בחלקים מארצות הברית, שבמקום תשלומי העברת שיק לבנק, אומרים לבן אדם: אנחנו ניתן לך, נמשיך לתמוך בך.

ציפי גל-ים: יש צוות שמטפל פרטנית כדי להוציא אנשים שהם באבטלה קשה לשוק העבודה, וזה תוך כדי איזה שהוא מהלך הדרגתי.

ציפי גל-ים: זהו מהלך שהבאנו לממשלה.

ציפי גל-ים: הוא עדיין לא הופעל, הוא עדיין לא הוחלט, אבל זה הכיוון.

ציפי גל-ים: צריך ללמוד איך עושים את זה.

ציפי גל-ים: עושים את זה בעולם בהצלחה ענקית ובמחירים יורדים.

ציפי גל-ים: כעבור 3 או 4 שנים הם גם נגמלים מהתמיכה הממשלתית.

ציפי גל-ים: התמיכה הממשלתית לא נחתכת כשהוא מתחיל לעבוד, אלא היא מלווה אותו במשך שנים.

ציפי גל-ים: יש תוכניות כאלה שצריך להפעיל אותן.

ציפי גל-ים: אי אפשר להפעיל תוכנית שנשמעת טוב כמסר חברתי אבל שמגדילה אבטלה.

ציפי גל-ים: אי אפשר לעשות את זה.

אבשלום וילן: יש את המורים שהשכר שלהם הוא פשוט בושה.

אבשלום וילן: תראי את מדינת יפן איך היא טיפלה בשכר המורים.

ציפי גל-ים: כמה שעות עובד מורה ביפן?

אבשלום וילן: בקשה, תבואי עם רפורמה כוללת.

אבשלום וילן: התפיסה הקלאסית שלכם שאומרת שכל לחץ בשוק עבודה מיד צריך לחתוך אותו היא טעות.

עופר חוגי: אדוני שר האוצר, הייתי רוצה שתתייחס להקמת מפעלים בפריפרייה.

אברהם שוחט: יש דברים שנאמרו על ידי חברי הוועדה, שחלקם עברו כחוט השני בדברי חלק מהאנשים - לא חשוב כרגע אם הועלו מהקואליציה או מהאופוזיציה - שאני רוצה להתייחס אליהם.

אברהם שוחט: אני אתייחס גם לדברים שציפי אמרה וגם לנתוני הלשכה המרכזית שנאמרו קודם לכן.

אברהם שוחט: תראו, אני נורא רוצה שהזכרון שלנו לא יהיה הכי קצר שבעולם.

אברהם שוחט: כשבאתי לכנסת בתקציב 2000 וקודם לכן לממשלה, שאלו אותי מה לב ליבו של תקציב המדינה, מה המסר המרכזי.

אברהם שוחט: אמרתי שהמסר המרכזי הוא צמיחה, ירידה באבטלה וכתוצאה מכך היווצרות של מקורות לנושאים חברתייים כאלה ואחרים.

אברהם שוחט: ידעתי שזה המבחן האמיתי של הממשלה.

אברהם שוחט: אמרתי גם שמטבע הדברים יש תמיד פער זמני בין צמיחה וירידה באבטלה.

אברהם שוחט: כבר הסבירו את זה אלף פעמים שמתוך האירגון יש אנשים שלא פיטרו אותם ולא עושים שעות נוספות, ואז שמתחילה רמת ביקושים יותר גבוהה האנשים האלה עובדים יותר.

אברהם שוחט: אני מאוד מקווה שהמגמה שהתגלתה בדוח של שלושת החודשים האחרונים זאת המגמה האמיתית - תוצר גבוה, לראשונה ירידה מסויימת באבטלה, הצטרפות של למעלה מ40 אלף איש לשוק העבודה.

אברהם שוחט: אלה הדברים החיובים שאותם אנחנו רוצים, אלה הדברים שמשפיעים, אלה הדברים הגדולים שקורים במשק.

אברהם שוחט: מעבר לזה, גם צריך לעשות פעולות נקודתיות במקום כזה או אחר, כמו בקו הפריפריה ששם יש בעיות של אבטלה.

אברהם שוחט: המערכת הכלכלית לא מגיעה באותה עוצמה למצפה רמון או לבית שאן כפי שהיא קיימת באיזור תל-אביב, רחובות, ראשון, או צפונה.

אברהם שוחט: זה מה שהממשלה צריכה לעשות.

אברהם שוחט: מיבחנה של הממשלה יהיה אם התחזית הזאת אכן תתממש.

אברהם שוחט: אני לא רוצה - ואלי הזכיר את זה - להסתכל על המודל של מדינות באירופה ששנים מחזיקות שיעורי אבטלה גבוהים.

אברהם שוחט: בספרד יש אחוזי אבטלה כבר למעלה מ10 שנים.

אברהם שוחט: היא לא מדינה לא מפותחת.

אברהם שוחט: התוצר שלה דומה מאוד לשלנו.

אברהם שוחט: בצרפת יש 13% אבטלה, בגרמניה יש 12% אבטלה.

אברהם שוחט: שני מקומות שהיתה ירידה באבטלה זה הולנד ואנגליה.

אברהם שוחט: בארצות הברית היתה ירידה באבטלה בגלל דברים אחרים.

אברהם שוחט: אני חוויתי ירידה באבטלה מ12% ל6% תוך 4 שנים.

אברהם שוחט: אני לא יודע אם אפשר לחזור על זה.

אברהם שוחט: אני מקווה שאפשר לחזור בתהליך אמיתי של צמיחה במשק גם בתחום הייצוא, גם בתחום הפעילות.

אברהם שוחט: אם המגמה שהתבטאה ברבעון האחרון היא מגמה מתמשכת לשנת 2000, המטרה של התקציב הזה והמדיניות הכלכלית אכן נכונה.

אברהם שוחט: אני רוצה להתייחס למספר נקודות שנאמרו גם על ידי ויצמן וגם על ידי נחום לנגנטל.

אברהם שוחט: בקדנציה הקודמת שנכנסתי לתפקיד עשיתי דבר אחד שהוא מבחינתי היה מאוד חשוב: הקמתי יחידה קטנה שעקבה אחרי ביצוע תקציבי הפיתוח, כי רציתי שהמיצוי יהיה מלא ובתקופה יותר קצרה.

אברהם שוחט: לקחתי בן אדם מיוחד שעסק בעניין ועקב אחרי כל המשרדים.

אברהם שוחט: זה היה קצת הפוך מהפילוסופיה הרגילה של האוצר, אני מוכרח להגיד, כי הפילוסופיה הרגילה היא למשוך את זה לאורך השנה.

אברהם שוחט: אני מתכונן בכל התחומים שיש אפשרות לעשות את הדברים.

אברהם שוחט: אני נוסע לאנגליה כדי ללמוד מה עשו האנגלים בשיטה של בניית תשתיות חוץ תקציביות, כדי לראות אם אפשר ליישם כאן חלק מהדברים.

אברהם שוחט: אני בתוך התקציב אדאג שתקציבי הפיתוח יבוצעו בקצב המהיר ביותר.

אברהם שוחט: אני יודע, מצד אחד, שיש כבר תכנון על חלק מהדברים להזיז אותם קדימה בקצב יותר מהיר, אבל מצד שני, אני מאוד בעד לשמור על הפרמטרים של התקציב ולא לפרוץ אותם.

אברהם שוחט: התחושה שחודשיים היו לנו הכנסות גדולות מעבר למתוכנן, זה עדיין לא אומר מה יהיה לנו במהלך השנה.

אברהם שוחט: ציפי ואני יודעים שיש גם סעיפים מסויימים שיש לנו חוסר, כלומר בנינו על הכנסה יותר גדולה -לא במיסוי אלא בתרגולים אחרים - ואנחנו חוששים שיהיה לנו קצת פחות.

אבשלום וילן: השאלה היא אם החשיבה היא כלכלית או גזברית.

אבשלום וילן: אלה שני דברים שונים.

אברהם שוחט: אני רוצה להוריד אבטלה ושתהיה צמיחה.

אברהם שוחט: זה גזברות או זה מנהיגות?

אבשלום וילן: גזברות זה דרך התזרים, כלכלי זה דרך התקציב.

אבשלום וילן: זה ההבדל.

אברהם שוחט: תעזוב אותי עם הנוסחאות האלה.

אברהם שוחט: אתה יודע טוב מאוד מה היעד שלנו.

אברהם שוחט: אני רוצה דבר אחד - ואמרתי את זה מעל דוכן הכנסת - שתהיה צמיחה ותהיה ירידה באבטלה.

אברהם שוחט: אני לא רוצה שיהיה מצב כמו באירופה המערבית, שאלי הזכיר, של מדינות שכבר 10 שנים עם 17% אבטלה.

אברהם שוחט: מדינות כמו ספרד, גרמניה וצרפת, שרמת החיים גבוהה מאוד, לא מצליחות להוריד את אחוזי האבטלה.

אברהם שוחט: הריבית אתמול ירדה ב0.4%.

אברהם שוחט: עדיין הריבית הראלית יחסית גבוהה.

אברהם שוחט: אני מסכים שריבית ראלית נמוכה יותר מקרינה על הפעילות במשק.

אברהם שוחט: אני מאוד מקווה שהמגמות האלה יימשכו בזהירות רבה, כי בסך הכל כל אחד מאיתנו יודע שישנה גם בעיה שצריך לעשות את זה בזהירות.

אברהם שוחט: אני רוצה להבהיר כמה עובדות לגבי העברת המפעל מבית השיטה לבית שאן.

אברהם שוחט: כאשר הנושא עלה על הפרק, הרמתי טלפון למנהל מפעל בית השיטה.

אברהם שוחט: בהיותי באופוזיציה נהגתי לסייע לו.

אברהם שוחט: הייתי במפעל וראיתי את המפעל.

אברהם שוחט: זה מפעל לתפארת.

אברהם שוחט: שאלתי אותו למה הממשלה צריכה להעביר את המפעל מבית השיטה לבית שאן, ולמה צריך לשלם עלויות נוספות של 6 מיליון שקל.

אברהם שוחט: אז הוא אמר לי: תראה, בתוך הקיבוץ לא יבנו מפעל לאלף איש.

אברהם שוחט: מה אני אעשה?

אברהם שוחט: אני ארחיב הרחבה קטנה בקיבוץ, ואת כל השאר אני אזמין ממרכז הארץ.

אברהם שוחט: אם אלך לבית שאן, לאיזור התעשייה החדש, אני אומר לך שכל התעשייה תעשה באיזור.

אברהם שוחט: אני אז חשבתי שהעניין הוא בהחלט רציונאלי.

אברהם שוחט: זה לא שמעבירים מבית השיטה 10 קילומטרים לרמת צבאים, אלא זה הבדל איכותי, הבדל משמעותי אם אכן הדבר יצא לפועל.

אברהם שוחט: יש שם הזמנה מחברת קייס על 60% מהשוק העולמי במחטים האלה של הקומייבנים של הכותנה.

אבשלום וילן: בקטפות.

אברהם שוחט: הדבר נורא חשוב.

אברהם שוחט: לא צריך לראות את זה כאיזה מן הצגה.

אברהם שוחט: אני אומר את זה, כי ההתבטאויות כלפי העניין עוד אתמול - שיסלח לי נסים משעל, שלקח את סאלח שבתי, עירבב מין שאינו מינו.

אברהם שוחט: .

אברהם שוחט: תאמינו לי, הרמתי טלפון כי לא הסכמתי לאישור התקציבי הזה.

אברהם שוחט: כשהוא הסביר לי מה האלטרנטיבות ומה משמעות העניין אל מול ייצור במרכז הארץ, הסכמתי.

משה גפני: שר התמ"ס אומר שאת ה6 מיליון לקחת מתקציבו.

אברהם שוחט: הוא אומר שכאילו הכרחתי אותו לקחת מתקציבו.

אברהם שוחט: כדי להעתיק מפעל צריך להתחיל את החלק הקיים.

נחום לנגנטל: אתה יכול להכריח את שר המסחר והתעשייה?

משה גפני: כן, הוא הכריח אותו.

אברהם שוחט: אמרתי לו: שמע, יש לך תקציב פיתוח.

אברהם שוחט: נאמרה פה גם ההערה שהקומבינציה לא טובה בין עיר פיתוח ובין המועצה המקומית.

אברהם שוחט: תראו, זה איזור תעשיה שמשותף לעיריית בית-שאן ולמועצה האיזורית בקעת בית-שאן.

אברהם שוחט: היחסים בין יושבת ראש המועצה ובין פיני קבלו הם יחסים מצויינים.

אברהם שוחט: אני רואה ברכה שעובדים במשותף על העניין, שיחזיקו במשותף את איזור התעשייה, שהארנונה תתחלק בצורה כזאת או אחרת ביניהם.

אברהם שוחט: אני חושב שזה דבר מאוד חשוב.

אברהם שוחט: כולנו רצינו שיהיה מצב שבין התנועה הקיבוצית, בין ערי הפיתוח בסביבה ובין המושבים יהיה איזה שהוא מסלול של הידברות.

אברהם שוחט: אין דבר יותר טוב מהעניין הזה.

אברהם שוחט: ולכן, אני חושב, שהביקורת שנמתחת על המפעל הזה איננה במקומה.

אברהם שוחט: ישראל, לגבי הנושא של רוב בכנסת אני לא אכנס, כי אני לא מתעסק בעניין של הקואליציה.

אברהם שוחט: היה רוב לדברים החשובים.

אברהם שוחט: חלק גדול מהדברים עבר בחוק ההסדרים, עבר גם התקציב.

אברהם שוחט: אני מקווה - אני כבר אומר את זה פה - שבסוף חודש מרץ יוגש לי דוח על הרפורמה במס, שזה דבר חשוב מאוד, להערכתי.

אברהם שוחט: זה יגיע לוועדה הזאת אם הכל ילך כשורה והממשלה תאמץ אותו.

אברהם שוחט: אני ארצה שזה יבוא לפני התקציב כדי שיהיה זמן לעסוק בזה.

אברהם שוחט: חוץ מ3 אנשי האוצר ציפי, יוני קפלן ואבי בן-בסט, שעומד בראש הוועדה, יושבים שם 8,9 אנשים שהם מטובי האנשים במשק -גם מהאקדמיה וגם מהמגזר העסקי.

אברהם שוחט: הם מנסים לעשות משהו שישנה את מבנה המסים.

אברהם שוחט: אני לא ראיתי את הדוח.

אברהם שוחט: עוד לא ראיתי ועדה שעובדת כל כך קשה.

אברהם שוחט: הם משקיעים בזה המון.

אברהם שוחט: הכנסת תהיה פרמטר מרכזי בעניין הזה.

אברהם שוחט: כמו כל רפורמה, זאת רפורמה שבאה מתוך מגמה לעשות צדק, מתוך מגמה לפשט את מערכת המס, מתוך מגמה לחסל עיוותים של הרבה מאוד שנים.

אברהם שוחט: זה לא תיקון מספר 120 בפקודת מס הכנסה, זה סיפור עם חקיקה ענקית שתחייב את ועדת הכספים, לפי דעתי, להכנס לזה לעומק.

אלי גולדשמידט: קראתי בעתונות שאתה מתכוון להתחיל את דיוני התקציב בשלבים יותר מוקדמים.

אלי גולדשמידט: האם אתה לוקח בחשבון את ועדת הכספים להקדמת הדיונים האלה?

אברהם שוחט: כשהייתי שר אוצר, עשיתי כך שבמקביל לכל דיון ממשלה היה דיון בוועדת הכספים.

אברהם שוחט: אני מתחייב שאני אמשיך בעניין הזה.

אברהם שוחט: אמר ראש הממשלה שהוא רוצה לעשות דיון ראשון על סידרי העדיפויות משהו בסביבות חודש מרץ.

אברהם שוחט: אני עשיתי אתמול את הדיון עם השרים שמופקדים על המשרדים החברתיים, כי רציתי שהם ייכנסו לפעולה.

ישראל כץ: לא התייחסת לנושא של הצעות חוק פרטיות, שאין ממשלה בעניין הזה.

אברהם שוחט: אני מסכים איתך.

אברהם שוחט: אני מרים ידיים.

אברהם שוחט: אני חושב שיש גם הצעות חוק פרטיות שגורמות נזק אפילו באישור שלהן בקריאה טרומית.

אברהם שוחט: כפי שאתה יודע, הקואליציה היא לא מונוליטית.

אברהם שוחט: אני יכול לומר שבממשלת רבין, שהיתה ממשלת מיעוט, היה הרבה יותר קל לנהל את הדברים.

אברהם שוחט: אני מאוד מאוכזב כשאני רואה הצבעות חסרות אחריות.

אבשלום וילן: אם השרים יגיעו להצבעות אז תהיה מנהיגות.

אברהם שוחט: רוני, אני רוצה להגיד לך שאנחנו עוסקים בעניין הסטרט-אפ במלוא הגאווה עם אנשי מס הכנסה, שוק ההון וגורמים מהמגזר העסקי.

אברהם שוחט: היו אצלי כבר שתי פגישות.

אברהם שוחט: הבעיה היא לא רק המיסוי.

אברהם שוחט: יש המון בעיות מסביב לעניין, ואנחנו גם יודעים שבכוח אתה לא יכול להחזיק אותם.

אברהם שוחט: אתה צריך ליצור תנאים שהם לא יהיו תנאים פחות טובים מאשר באמריקה.

אברהם שוחט: אני מסכים איתך שהתופעה ש90% נרשמים כחברות אמריקניות זאת בהחלט בעיה שקיימת בענף המוביל במשק הישראלי.

אברהם שוחט: אנחנו במגעים עם אנשי התעשיות, עם עורכי הדין, עם רואי החשבון, עם נציגי התעשיות, כל זאת במגמה לראות איך אנחנו מונעים את העניין.

אברהם שוחט: זה לא נעלם מעינינו.

אברהם שוחט: חבר הכנסת ברכה, אין לנו טקטיקה להחזיק חברה ולשחרר אם וכאשר יהיה הסכם שלום.

אברהם שוחט: מה קרה לתקציב הרווחה?

אברהם שוחט: הוא הרי רק גדל בין 1999 ל2000.

אברהם שוחט: התיאורים שתיארה לימור לבנת לגבי תקציב הרווחה שהנה תראו מה שקרה ברווחה, אז קיבלנו תקציב מביבי של שנת 1999 והגדלנו אותו, לא הקטנו.

אברהם שוחט: קיבלנו סל תרופות והגדלנו אותו, לא ב170 מיליון - בלחץ חזק גם של אלי - אלא ב255 מיליון.

אברהם שוחט: אגב, שר הבריאות אמר לי אתמול שהרצפטין לא כלול בסל התרופות של אף מדינה בעולם.

אברהם שוחט: כאן זה הפך לדגל.

משה גפני: יש כמה מדינות שזה כן כלול בתוך הסל.

רוני מילוא: רק אצלינו כתוב: המציל נפש אחת כאילו הציל עולם ומלואו.

אברהם שוחט: אני לא מכיר לפרטי פרטים את הפעולה שרפי אלול עושה על ידי אנשי עסקים שמעורבים בקהילה.

אברהם שוחט: אני רואה בזה רק ברכה.

אברהם שוחט: החברה הישראלית, חוץ מהמגזר החרדי, היא חברה שלא נותנת, היא חברה שאנשים שבה לא ממהרים לתרום.

אברהם שוחט: יש איזו שהיא תופעה מאוד חיובית שאנשים מרגישים צורך לעשות פעולות כאלה.

אברהם שוחט: זה צריך להיות מסודר, זה צריך להיות שקוף.

ישראל כץ: אני חושב שלימור התכוונה לכך שזה מגיע למגע פרטני במקום דרך העיריות.

אברהם שוחט: לא.

נחום לנגנטל: מה שישראל אומר לך זה לעשות את זה מסודר.

אברהם שוחט: זה מסודר.

נחום לנגנטל: בעולם קיים מצב שבו חברות גדולות, קונצרנים תורמים לקהילה.

אברהם שוחט: אני רוצה להגיד משהו לגבי השימוש בגרעון.

אברהם שוחט: בהנחה שזה הכיוון, המשמעות של מה שאתה אומר היא תקציב נוסף.

אלי גולדשמידט: אבל עשית את זה וזה לא היה כל כך נורא.

אברהם שוחט: זה היה נורא.

אברהם שוחט: אני עשיתי תקציב נוסף ב1994 שנבע מהסכמי השכר, נבע מהסכמי השלום ונבע מזה שהאינפלציה עלתה והיו ביקושים גדולים מאוד במרכז ההשקעות של מיליארד שקל שלא היה בתוך התקציב.

אברהם שוחט: נעשה תקציב נוסף של 5 מיליארד שקל.

אברהם שוחט: אני לא אשמח לעשות תקציב נוסף.

אברהם שוחט: יש שתי אפשרויות: יש את אפשרות שהגרעון ירד בקצב יותר גדול ויהיה לנו יותר קל להכנס לשנת 2001, ויש את האפשרות שצריך יהיה לקחת בחשבון משהו בתחומי המיסוי.

אברהם שוחט: אני לא נכנס כרגע לכיוון כזה או לכיוון אחר.

סמדר אלחנני: יכול להיות שזה גם סנונית אחת.

אלי גולדשמידט: אמרתי: בהנחה שהסנונית הזאת תביא את האביב.

אבשלום וילן: תחזרו קצת לקייס.

אברהם שוחט: מה יהיה, אבו, אם בחודש ספטמבר תראה שהמגמה של האבטלה יורדת?

אלי גולדשמידט: אם המגמה של האבטלה תרד, אני אזמין אותך לפה, נרים כוסיות.

אברהם שוחט: רבותי, תודה רבה לכם.

אברהם שוחט: 2.

אברהם שוחט: שינויים בתקציב לשנת 2000.

אלי גולדשמידט: יש לנו שתי פניות תקציביות בנושא משרד התיירות.

אלי גולדשמידט: בקשה מספר 37-003

איתי איגס: בקשה להעברת 6 מיליון לצורך קמפיין הסברה.

איתי איגס: אנחנו צופים בשנת 2000 תיירות רבה.

איתי איגס: בגלל שיהיו עומסים של תיירות באיזורים מסויימים בחלקים של השנה, יהיה מצב שבו יווצר חיכוך בין התנאים הרגילים של האוכלוסייה בנושא הדרך.

איתי איגס: המטרה של הקמפיין הזה היא למנוע מראש.

איתי איגס: .

אלי גולדשמידט: הסבר פניך לתייר.

איתי איגס: חוץ מהסבר פניך לתייר, המגמה של הקמפיין היא להסביר את חשיבות התיירות.

ישראל כץ: זה על חשבון שיווק?

איתי איגס: זה נכון שטכנית רשומים פה 3 מיליון מתוך שיווק.

איתי איגס: ה3 האלה מוזמנים פשוט עד להעברת עודפים שאמורים לממן את הדבר הזה.

ישראל כץ: מה זה האר פניך לתייר?

ישראל כץ: היו תלונות על קבלה לא נכונה ולא טובה של תיירים?

ישראל כץ: זה מגובה במשהו?

איתי איגס: לא ניסיתי להגיד שהמצב כרגע לא טוב, או שהישראלים אינם מקבלים את התייר.

איתי איגס: זאת לא הנקודה.

ישראל כץ: מה אומר הקמפיין?

איתי איגס: לא שיש בעיה היום שלא מקבלים יפה תיירים, אבל יש לנו, למשל, בעיה במוניות שאנחנו יודעים אותה ושאנחנו מנסים לטפל בה גם באמצעות הקמפיין.

ישראל כץ: הקמפיין הזה עוסק בתשלום לקרן בעלי המוניות?

ישראל כץ: כבר יש לנו דוח מבקר על הנושא הזה.

רוני מילוא: שמענו גם אתמול שרשות השידור מקצצת במוניות.

איתי איגס: מאחר ששנת 2000, לפי התחזיות שלנו, הולכת להיות שנה עם יותר תיירות ממה שהיתה, צופים חיכוך בין האוכלוסייה הקיימת ובין התיירות.

איתי איגס: התיירות עשויה להפריע לחיים הנורמאלים במקומות האלה.

משה גפני: למשל?

איתי איגס: למשל, בירושלים.

איתי איגס: כל מה שקשור בתנועה בתוך העיר ירושלים, ברגע שאתה עובר לרמת שירות יותר גבוהה.

איתי איגס: .

ישראל כץ: מה יכלול הקמפיין?

איתי איגס: מאוד חשוב לנו שכשהתייר חוזר בחזרה לביתו תהיה לו הרגשה טובה, כדי שהוא ירצה לחזור פעם נוספת לביקור.

איתי איגס: מאוד חשוב לנו איך הוא מציג את הביקור שלו.

איתי איגס: זה אחד הכלים החשובים.

רוני מילוא: אגב, התיירים שהגיעו בשבוע שעבר לא יחזרו הנה, כי מה שהיה בשדה התעופה זה פשוט לא ייאומן.

רוני מילוא: אנחנו פשוט הורסים לעצמינו את הבסיס לתיירות.

רוני מילוא: באו תיירים, ולא הכינו תנאים מתאימים לקבל אותם.

רוני מילוא: עמדו שם אנשים 3 שעות.

רוני מילוא: היו אנשים שהתעלפו שם.

אלי גולדשמידט: 3 שעות בביקורת דרכונים?

רוני מילוא: כן.

רוני מילוא: 3 שעות אנשים עמדו בביקורת דרכונים.

רוני מילוא: אנשים מבוגרים התעלפו.

ישראל כץ: האם תוכל לפרט מה הקמפיין יכלול?

איתי איגס: הקמפיין כולל פנייה בכל אמצעי המדיה.

ישראל כץ: זה פשוט דבר מטורף.

ישראל כץ: זאת בדיחה שלא שמעתי כמוה במשך הרבה זמן בוועדה, וראיתי כאן כבר הרבה דברים.

ישראל כץ: להוציא 6 מיליון שקל כדי לחנך את האזרחים בישראל איך לקבל תיירים במקום לשווק ב6- מיליון שקל את ישראל בחו"ל, זה אבסורד.

אבשלום וילן: ראיתי מדינות שמאירות פנים לתיירים.

אבשלום וילן: אנחנו לא הכי טובים בעניין הזה.

אבשלום וילן: אם הם הגיעו למסקנה שצריך 6..

אבשלום וילן: בסך הכל הציבור הישראלי רוצה תיירות ושונא תיירים.

אבשלום וילן: .

ישראל כץ: זה לא קשור לנושא הזה.

ישראל כץ: זה העברת תקציב למינהלת 2000.

ישראל כץ: אני לא יודע אם זה ילך לקמפיין.

ישראל כץ: שר התיירות הופיע כאן ואמר שהדבר העיקרי שהוא דורש זה הגדלת תקציב להסברה בחו"ל.

ישראל כץ: הוא אמר שמוכח שכל הסברה מביאה יותר תיירים לישראל.

ישראל כץ: מה תסביר, איך לא לדרוס תיירים בשעות העומס?

סמדר אלחנני: אולי כדי להאיר את פניך לאזרח הישראלי ואחר כך להאיר את פניך לתייר.

אלי גולדשמידט: מה הנושא השני?

אלי גולדשמידט: בקשה מספר 37-002

איתי איגס: הנושא השני זה מה שנקרא תקציב אירועים.

איתי איגס: אני מבין שבישיבה הקודמת ניתנה פה סקירה לגבי סוגי האירועים.

אלי גולדשמידט: למה תערוכה במוזיאון ישראל שייכת למשרד התיירות?

איתי איגס: אנחנו תומכים באירועים האלה כדי לקיים אותם.

ישראל כץ: מאיפה נלקח הכסף?

איתי איגס: הסיפור הזה מתגלגל יותר משנה, עוד מימי הממשלה הקודמת.

איתי איגס: היו אי הבנות לגבי הסיפור הזה.

איתי איגס: כל האירועים נבחרו באמצעות ועדה ציבורית שבחנה כל אירוע ואירוע כזה.

איתי איגס: היא ישבה עם היוזמים של האירוע על העלויות שלו.

ישראל כץ: וכל זה לקראת שנת 2000.

אלי גולדשמידט: הקירצוץ הזה שפעם אתה מקבל בעבור אותו נושא ממשרד אחד ופעם ממשרד שני, זה אבסורד.

אלי גולדשמידט: תעבירו למשרד התרבות שיעביר את זה.

אלי גולדשמידט: בואו נצא מנקודת הנחה שהדברים האלה חשובים.

אלי גולדשמידט: למה הם צריכים להיות במשרד התיירות?

איתי איגס: כל סעיף מתוך האירועים האלה אם מישהו יחשוב שיותר טוב שישולב דרך משרד התרבות ולא דרכינו, לי אין שום בעיה עם זה.

איתי איגס: אנחנו נמצאים בנקודה מסויימת שבה הוקמה ועדה ציבורית, בחרה את האירועים מתוך ראיית התרומה שיכולה להיות לנושא התיירות, ומשם זה בא.

איתי איגס: לי אין צורך שהכסף הזה יבוא ממשרד התיירות.

איתי איגס: אני לא צריך את השלט שלי על הדברים האלה.

איתי איגס: אני מוכן לוותר עליו.

ישראל כץ: זה כשהודעתם שאין השנה תקציב לבניית צימרים מלבד טיפ טיפה בקו העימות.

ישראל כץ: שימו לב, המשרד הזה שהודיע שאין לנגב ולכן קיצצו 17 מיליון שקל ואין בניית צימרים השנה בא לספר שהוא רוצה לחנך את הציבור הישראלי.

ישראל כץ: בזה פתרנו את בעיות התיירות?

ישראל כץ: צפיתם 4 מיליון תיירים, יהיו מקסימום 3, ואנחנו רק באמצע שנת 2000.

איתי איגס: מי שצפה 4 מיליון תיירים, שיבוא הנה ויסביר לך איך קולטים פה 4 מיליון תיירים.

איתי איגס: ממני לא תשמע את זה אף פעם.

ישראל כץ: יש פחות תיירים ממה שצפו?

איתי איגס: יש פה יותר תיירים ממה שהיו פה אי פעם.

ישראל כץ: ממה שצפו?

אבשלום וילן: השר הקודם התחייב, אתם באתם ואמרתם שאין מקום, ואנשים נכנסו להשקעות, בעיקר בפריפריה, בנושא צימרים.

אבשלום וילן: הודעתם שאין תקציב, ופתאום לדברים כאלה יש תקציב.

ישראל כץ: זה כסף מזומן.

ישראל כץ: אנחנו הקשבנו לכל מילה שאמר השר, אבל אתם עושים בדיוק ההיפך.

אלי גולדשמידט: 7 מיליון שקל ל3 אירועים זה המון כסף.

איתי איגס: זה לא 3 אירועים.

איתי איגס: יש רשימה ארוכה של 45 אירועים שונים.

אלי גולדשמידט: לדעתי, ישראל, בין אם אתה מתנגד ובין אם אתה תומך, אני חושב שהנושאים הובהרו ולובנו.

אבשלום וילן: אני אצביע עם הקואליציה, אבל אני חושב שכל מה שנעשה בצימרים בתקציב לעומת מה שאתם עושים זה לא בסדר.

אבשלום וילן: אני רואה פה תנודות תקציביות.

אבשלום וילן: אני מבקש מכם לפתור את זה כך שיושלמו הצימרים שהתחייבתם, ולא לקשור אחד בשני.

אבשלום וילן: ה צ ב ע ה (על פנייה 16 ופנייה 18) בעד - 3 נגד - 1 שתי הבקשות אושרו.

ישראל כץ: אני מבקש רוויזיה.

ישראל כץ: בקשה מספר: 40-003

אורית גלהר: בפנייה אנחנו מבקשים להעביר עובדים מאגף לאגף לפי הדרישות של משרד התחבורה.

אורית גלהר: אין פה העלאה או הפחתה.

אורית גלהר: הדבר השני שאנחנו עושים זה שאנחנו מתקצבים הכנסות של מנהל התעופה מגורמי חוץ.

אורית גלהר: מ"מ היו"ר יעקב ליצמן: מי בעד?

אורית גלהר: ה צ ב ע ה (על פנייה 24) בעד - 1 נגד - 0 אושר 3.

אורית גלהר: ביטול שטרי כסף כהילך חוקי.

אבנר הלוי: כפי שאתם יודעים, אנחנו נמצאים בעיצומם של הכנסת שטרי כסף חדשים למחזור במקום שטרי כסף ישנים.

אבנר הלוי: השטרות הראשונים הוצאו בינואר שנה שעברה, וועדת הכספים אישרה אז לקבוע את ה1 ביולי שנת 2000 כמועד שבו יתבטלו השטרות הישנים כהילך חוק, כלומר: אי אפשר יהיה יותר לשלם בהם או לקבל בהם תשלום.

אבנר הלוי: לאחר מכן, עד סוף שנת 2005, כלומר עוד 5 וחצי שנים, מי שישארו בידיו שטרות יוכל לקבל את מלוא ערכם בשווים הנקוב בבנק ישראל.

יעקב ליצמן: כמה שטרות מהכסף הישן יש עדיין?

אבנר הלוי: זה מתחלק לשניים: מהשטרות שהונפקו בינואר שנה שעברה, 20 שקל ו100 שקל, יש בסביבות 6 מיליון.

יעקב ליצמן: באחוזים.

אבנר הלוי: באחוזים זה פחות מ10%.

אבנר הלוי: השטרות שהונפקו באוקטובר - 50 שקל ו200 שקל - שהם נשוא הדיון, אנחנו מבקשים לצרף אותם מבחינת תאריך התפוגה לאותו תאריך.

יעקב ליצמן: אולי זה לא מספיק זמן.

יעקב ליצמן: מתי הנפקתם את זה?

אבנר הלוי: אנחנו הנפקנו את זה באוקטובר.

אבנר הלוי: יש היום פחות מ50% במחזור.

אבנר הלוי: הקצב של הוצאת הכסף מהמחזור הוא מהיר ביותר.

אבנר הלוי: יותר מזה, חשוב מכל דבר אחר, ברגע שיש החלטה פורמאלית ש1ביולי הוא התאריך לביטול השטרות כהילך חוקי, הציבור מאיץ את התהליך שבו הוא נפטר מהשטרות הישנים, ואנחנו מקבלים אותו יותר מהר.

יעקב ליצמן: כמה זמן נתנו עד היום?

אבנר הלוי: 8 חודשים.

יעקב ליצמן: זה היה על ה50 ועל ה200.

יעקב ליצמן: כמה זמן היה על ה20 ו100?

אבנר הלוי: היה שנה וחצי, אבל לא מפני שהיה צריך את זה.

אבנר הלוי: אנחנו רוצים לאחד את זה, כי זה יותר פשוט לציבור להבין שיש תאריך אחד לגבי כל השטרות האחרים.

אבנר הלוי: אנחנו נצא במודעות לציבור ונבהיר לו במה מדובר.

אבנר הלוי: אם יהיו שני תאריכים הציבור לא בדיוק ידע למה הכוונה בכל תאריך ותאריך.

אבנר הלוי: לכן, מכל בחינה שהיא, עדיף לאחד את התאריך.

יעקב ליצמן: זה נראה לי לא מספיק זמן.

אבנר הלוי: אנחנו מנוסים בתהליכים האלה של הוצאת כסף מהמחזור.

אבנר הלוי: ברגע שהוועדה תאשר והנגיד יוציא את הצו, אנחנו נצא בהודעות לציבור.

אבנר הלוי: אני חושב שכשה

אבנר הלוי: ציבור ידע הוא יפטר מהכסף מהר.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד - 2 נגד - 0 אושר המשך העברות תקציביות.

יעקב ליצמן: בקשה מספר: 33-002

דן זיצ'ייק: הממשלה החליטה, בעקבות המחסור במים, לצאת למסע פירסום לחיסכון במים במגזר העירוני.

דן זיצ'ייק: זה יביא להפחתת השימוש ב10%.

דן זיצ'ייק: לצורך כך היא החליטה לממן בתקציב 10 מיליון שקל למימון משרד החקלאות, הפנים, איכות הסביבה ומשרד התשתיות.

משה גפני: כתוב פה 2.5 מיליון.

יעקב ליצמן: מתי היתה החלטת ממשלה?

דן זיצ'ייק: בתחילת השנה.

יעקב ליצמן: אם היה ידוע על זה בהכנת התקציב למה לא הכניסו את זה אז?

דן זיצ'ייק: את התקציב הכינו בספטמבר, אבל הפורום למשק המים התכנס רק לקראת סוף דצמבר.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה (על פנייה 9) בעד - 2 נגד - 0 אושר בקשה מספר 30-004

רוני ארד: הפנייה הזאת זה העברה של כספים לכל מיני תוכניות.

רוני ארד: כתוצאה מהתחייבויות שהיו בשנה שעברה, נתקעו בלי כסף עד שהגיעו העודפים של השנה.

רוני ארד: לכן, מדובר בהעברה פנימית בתוך משרד האוצר מתקנות שיש בהן כרגע כסף לתקנות שכתוצאה מהתחייבויות של שנה שעברה הן לא יכולות לחתום על התחייבויות של השנה, וזה עד שיגיעו עודפים בסביבות אמצע השנה.

משה גפני: על כמה כסף מדובר?

רוני ארד: מדובר על 65 מיליון שקל בערך.

רוני ארד: זה משהו טכני שמעבירים כסף לתוכניות עד בסביבות יולי, אוגוסט עד שיגיעו העודפים.

משה גפני: מה זה קליטה חברתית?

רוני ארד: קליטה חברתית זה כל הנושא של פעילות חינוך, פעילות חברה, כל הקייטנות שעושים להם.

יעקב ליצמן: יש סיוע לעמותות, למשל ספורטאים או תעסוקה?

רוני ארד: אם אני לא טועה, היו התחייבויות לספורטאים בשנת 2000 לקראת האולימפיאדה.

יעקב ליצמן: השאלה היא אם זה דרך עמותות.

רוני ארד: מגדילים, למשל, את ההשתתפות במרכז לקליטת אמנים עולים.

יעקב ליצמן: לא, כי שרת הקליטה אמרה שהיא נגד לתת לכל מיני גופים ועמותות.

רוני ארד: מדובר פה בעניין טכני, לא מדובר פה בשינוי מדיניות.

רוני ארד: בגלל שבתוכניות האלה היו התחייבויות משנת 1999 שצריך לשלם אותם ב2000, אז יש תקציב מזומן ב2000 שכולו הולך להתחייבויות של 1999.

אלי גולדשמידט: אושר.

אלי גולדשמידט: 4.

אלי גולדשמידט: הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 46)

משה גפני: הצעת החוק הזאת במקורה באה בעקבות פסיקת בג"ץ.

משה גפני: בית המשפט העליון פתח את כל העניין הזה ואמר שהורשה של דירה זה כמו הורשה של כסף.

משה גפני: הווה אומר, שבית המשפט העליון קבע שאפשר בעצם להוריש דירה שכן זכאית לפטור ממס שבח..

אלי גולדשמידט: מה זה מוסד ציבורי?

משה גפני: יש הגדרה בחוק.

משה גפני: בעקבות החלטת הבג"ץ הזאת, משרד האוצר יזם את תיקון 24 ב1992, שגם אם אדם יש לו דירת מגורים אחת והוא מוריש אותה למוסד ציבורי גם אז הוא יהיה חייב במס שבח.

משה גפני: זה מנוגד לכל הגיון ומנוגד לכללי הצדק.

משה גפני: אני בהצעת החוק הזאת מבקש להשאיר את המצב הקיים כפי שהוא היה לפני החוק שיזם משרד האוצר בעקבות הפסיקה.

משה גפני: לצורך העניין אני לוקח שני בתי חולים ששניהם מוגדרים על פי החוק כמוסד ציבורי.

משה גפני: לפי המצב הקיים, ברגע שהוא נותן את הדירה הזאת לשני בתי החולים והם מוכרים את הדירה כדי להתחלק בכסף ולרכוש את מה שהם מחוייבים לרכוש על פי הצוואה שלו, הם יהיו חייבים במס שבח, דבר שמשולל כל הגיון.

משה גפני: הגענו להסכמה עם הנציגים הנכבדים של משרדי הממשלה לגבי הכנה לקריאה שנייה ושלישית לשנות מספר שינויים שהם טכניים במהותם.

משה גפני: דבר אחד שהוא קצת מהותי זה הוראת השעה.

משה גפני: הסעיף האחרון שנכנס כאן בוועדה אומר שמישהו לא יעשה בזה שימוש לכל מיני דברים אחרים, כלומר שהמוריש צריך להגדיר בדיוק למה הוא מוריש את זה ושלאחר מכן זה יאושר על ידי רואה החשבון.

משה גפני: המשרדים היעודיים מבקשים שייכלל בהצעת החוק שתהיה הוראת מעבר, כלומר שאם מישהו ציווה את הדירה לפני קבלת החוק הזה ההגבלה הזאת לא תחול לגביו.

אנה שניידר: אנחנו ננסח את זה.

אלי גולדשמידט: מי בעד?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - 3 נגד - 0 אושר המשך פניות תקציביות.

אלי גולדשמידט: בקשה מספר: 25-003

רוני ארד: יש לנו תקנה של רווחת ניצולי שואה שאנחנו מגדילים אותה.

רוני ארד: דבר שני זה הלשכה לשיקום נכים.

יעקב ליצמן: מה זה עושה?

רוני ארד: יש הרבה ניצולי שואה שנמצאים בהוסטלים או דברים כאלה שעושים להם שם ערבים.

משה גפני: מי מתפעל את זה?

רוני ארד: זה כפוף למשרד האוצר.

יעקב ליצמן: למה דווקא האוצר, זה צריך להיות לשכת הרווחה?

רוני ארד: יש פה את העניין של 7 מיליון שזה הוצאה מותנית בהכנסה.

רוני ארד: מה שקורה הוא שעכשיו מתחילים לחלק את ה60 מיליון דולר השווצרית, ומי שמחלק את זה זה הלשכה לשיקום נכים באמצעות הדואר.

רוני ארד: בנוסף ל60 מיליון דולר, עוד 13 מיליון שקל היה לכל נושא הנכים.

רוני ארד: שנה שעברה נתנו 5, והשנה ניתן 7.

משה גפני: למי הולך הכסף השוויצרי?

רוני ארד: הכסף השוויצרי מחולק לפי קריטריונים לניצולי השואה.

יעקב ליצמן: איך אפשר לדעת מה הקריטריונים?

רוני ארד: הם מפרסמים את זה.

יעקב ליצמן: לא, אבל דרך הוועדה של האוצר.

רוני ארד: מדובר על חלוקה אישית.

יעקב ליצמן: לא שאלתי לגבי הקרן השוויצרית, אני מדבר על הכסף.

יעקב ליצמן: .

רוני ארד: הלשכה לשיקום נכים מכינה כל שנה תוכנית.

רוני ארד: אני לא מכיר את התוכנית עצמה.

משה גפני: אנחנו רוצים להכיר.

רוני ארד: אני יכול להביא לכאן את רפי פינטו שיסביר על הלשכה לשיקום נכים.

יעקב ליצמן: תזמין אותו, נשמח לפגוש אותו.

רוני ארד: אין שום בעיה.

רוני ארד: אני אישית לא מכיר בדיוק את הפעולות הספציפיות.

רוני ארד: בזמנו הוא אמר לי שהם עשו כל מיני ערבים לניצולי שואה.

יעקב ליצמן: אני יודע שיש הרבה ניצולי שואה שמפוזרים בכל מיני בתי אבות שהם לא מקבלים.

יעקב ליצמן: רוני ארד: מהקרן?

יעקב ליצמן: למה לא לעשות פעילות שם?

רוני ארד: זה לשיקול הלשכה, אנחנו לא מתערבים.

יעקב ליצמן: תאמר לו שאנחנו רוצים לפגוש אותו.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה (על פניה 27) בעד - 2 נגד - 0 אושר.