ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 87, 2000-01-25 10:00

שלום שמחון: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים, על סדר היום – תיקון מספר 41 בספר המכס והפטורים ממס קניה על טובין (תיקון מס' 41), התש"ס-1999.

ישעיהו בן יהונתן: אגף המכס שינה את שיטת הייבוא של עד 295 ק"ג לעגל, שפטור ממסים, למצב של עד 220 ק"ג ממוצע למשלוח.

ישעיהו בן יהונתן: עברנו לשיטה החדשה משום שהגענו למסקנה שהשיטה הקודמת לא היתה יעילה, עשתה לנו הרבה מאוד בעיות ויש קושי לשקול את העגלים.

ישעיהו בן יהונתן: הסתבר לנו שהעגלים בורחים מתוך שדה התעופה, יש קושי לתפוס אותם, לחפש אותם והם מתייבשים שם בשטח.

מאיר שטרית: איך הם בורחים?

ישעיהו בן יהונתן: כי צריך להביא עגל עגל ולשקול אותו.

מאיר שטרית: הם לא באים בתוך כלובים או משהו כזה?

ישעיהו בן יהונתן: לא.

ישעיהו בן יהונתן: מוציאים אותם מהמשלוח וצריך לשקול אותם אחד אחד.

ישעיהו בן יהונתן: לא היתה לנו שום כוונה לשטות את גביית המסים בקטע הזה, אלא פשוט לייעל את השחרור מהנמל.

ישעיהו בן יהונתן: זה הכל.

ישעיהו בן יהונתן: לכן עברנו לשיטה הממוצעת של 220 ק"ג.

ישעיהו בן יהונתן: אנחנו חושבים שהשיטה של ה-220 ק"ג היא שיטה טובה ויעילה ונוכל לחיות איתה.

ישעיהו בן יהונתן: על כל פנים, אנחנו נבדוק את השיטה בשטח, ואם יסתבר לנו שיש קשיים בקטע הזה, אנחנו נשנה את זה.

דליה הראל: אנחנו תבענו להוריד את משקל העגלים לפיטום.

דליה הראל: למעשה אפשר להגיד שבשנת 1999 עשינו מהפיכה בתחום ייבוא הבשר.

דליה הראל: עד 1999 היו מכסים פרוהיביטיבים של 50% לגבי ייבוא העגלים לפיטום ושל 100% בייבוא עגלים לשחיטה.

דליה הראל: כשהיה נוצר מחסור בבשר היינו מתירים ייבוא לפי מכסות, בדרך כלל של עגלים לפיטום.

דליה הראל: ב-1999 הגענו להסדר עם משרד האוצר על פתיחת ייבוא עגלים לפיטום ללא כל מכס וללא כל מגבלה, ופתיחת ייבוא עגלים לשחיטה עם מכס, שהוא בסך הכל מכס נמוך יחסית, של 1.60 שקל לק"ג חי, שאמור לרדת ל-1.40 שקל בשנת 2000 ולשקל בשנת 2001.

דליה הראל: כתוצאה מכך נוצרה הרחבה מאוד משמעותית בהיקף יבוא העגלים.

דליה הראל: אם בשנת 1998 יובאו כ-28 אלף עגלים, לפי מכסות ורשיונות יבוא, הרי שבשנת 1999 עברנו את ה-60 אלף עגלים.

דליה הראל: בעצם ראינו שנוצרה פרצה מאוד מסוכנת לשוק הבשר.

מאיר שטרית: כשאת אומרת 60 אלף עגלים, את יודעת מה הייעוד של העגלים הללו?

דליה הראל: רובם כביכול היו לפיטום.

דליה הראל: חשבנו לתומנו שבעצם היה רצוי להגדיל את מאגר העגלים לפיטום.

דליה הראל: בסך הכל, מאגר העגלים לפיטום למדינת ישראל הוא קטן, כי רפת החלב גדלה בקצב מאוד איטי, בעיקר בגלל התנובה לפרה, וגם עדרי הבקר לבשר, בגלל מגבלות של שטחים, גדלים בקצב איטי למדיי, ואילו מצד שני הצריכה עלתה.

דליה הראל: לכן אמרנו שנפתח את ייבוא העגלים לפיטום ואז בעצם גם חקלאי ישראל המגדלים, ייצאו נשכרים, יהיה להם ערך מוסף גבוה, וגם הציבור הישראלי יהיה נשכר.

דליה הראל: בזמנו נקבע משקל עגלים לפיטום עד 295 ק"ג - ודרך אגב הוא נקבע בצורה מאוד אקראית, כי יום אחד היה שם משלוח מאוסטרליה שעבר את המשקל הקודם, ולכן הגדילו את זה – אך פתאום נוצרה פרצה, בעיקר מצד הרשות הפלסטינית - התחילו לייבא עגלים כביכול לפיטום, שלא שילמו מכס, במשקל של 295 ק"ג.

דליה הראל: בגלל שבעצם השקילה היתה ממוצעת, מסתבר שגם הגיעו עגלים של 320 ק"ג.

דליה הראל: מסתבר גם שברשות הפלסטינית נוהגים בדרך כלל לפטם את העגלים עד משקל נמוך יחסית והם לא מחכים עד 450 ק"ג.

דליה הראל: ב-340 ק"ג הם בדרך כלל שוחטים.

דליה הראל: כך יצא שבעצם נוצר מצב שלא התכוונו אליו.

דליה הראל: כתוצאה מכך, ירד גם מחיר העגלים השחור-לבן, נפגעו כל הסוכנים המקומיים שלמעשה מייבאים עגלים קטנים לפיטום, וכמובן שנפגעו עדרי בקר לבשר.

דליה הראל: אני רוצה לציין שסוכם עם האוצר, כתמורה לכל המהלך הזה, שעדרי בקר לבשר יקבלו תמיכה של 5 מיליון שקל, אבל זו היתה בעצם תמיכה מאוד שולית, לאור ההידרדרות שהיתה במחירים.

דליה הראל: המחירים ירדו מסדר גודל של 10.5 שקלים לסדר גודל של 8 שקלים.

מאיר שטרית: זו לא היתה מדיניות הרפורמה של הממשלה?

דליה הראל: היתה מדיניות של הורדה.

מאיר שטרית: החלטת הממשלה היתה ב-12 באוגוסט 1998.

מאיר שטרית: המטרה של הרפורמה היתה להוריד את מחיר הבשר לצרכן.

מאיר שטרית: מי שאוכל בשר טרי הם דווקא החבר'ה מהאוכלוסיות החלשות.

מאיר שטרית: יש לי את הגרף שמראה מה היה המחיר לצרכן לפני הרפורמה ואפשר לראות שהגרף הזה עלה בביצוע הרפורמה בצורה דרסטית.

מאיר שטרית: עכשיו אתם אומרים שזה רע למדינה, כי האזרח נהנה.

דליה הראל: לצערי הרב המחיר לצרכן לא ירד באותה מידה כמו שירד המחיר למגדל.

דליה הראל: לפי הלמ"ס, ובזה כולם יודו, המחיר ירד ב-3%.

דליה הראל: זה מה שהלמ"ס קבע והוא לא קבע משהו אחר.

דליה הראל: דבר שני, אנחנו דיברנו על ירידת מחירים או על עצירת עליית מחירים, אבל לא דיברנו על התמוטטות מחירים.

דליה הראל: מה שקרה בעצם היה התמוטטות מחירים טוטלית, וזה נבע מאותה פרצה של אותם סוחרים פלסטינים שמייבאים עגלים ב-295 ק"ג, לא משלמים על זה את המכס הנמוך יחסית של 1.60 שקל, מפטמים שבועיים-שלושה ושולחים לשחיטה.

דליה הראל: אנחנו לא התכוונו לדבר הזה, אלא התכוונו במפורש להגדיל את מאגר העגלים לפיטום.

דליה הראל: לכן אמרנו שמי שרוצה לפטם עגל, לייבא אותו ללא מכס, ניתן לו לייבא עד 220 ק"ג, כשהדגש הוא שברגע שזה ממוצע אז אפשר לעבור גם את המשקל הזה.

דליה הראל: לגבי הייבוא מאוסטרליה – יש שטוענים שזה מעכב את הייבוא מאוסטרליה.

דליה הראל: לפי חוות דעת מקצועית שבידינו, זה בכלל לא מעכב את הייבוא מאוסטרליה.

דליה הראל: אפשר לייבא עגלים מאוסטרליה גם במשקל כזה של פחות מ-295 ק"ג.

דליה הראל: הייבוא של העגלים מאוסטרליה יכול להתבצע גם אם הוא מ-220 ק"ג.

דליה הראל: בסך הכל הם יכולים גם להגיע, והיו משלוחים כאלה, שהגיעו ב-180 קילו.

דליה הראל: הם מובלים דרך הים בסביבות שבועיים.

דליה הראל: נכון שאז יצטרכו לשלם את המכס, במידה שהם יעברו את ה-220 קילו, מכס שלטעמנו הוא מאוד מאוד נמוך.

דליה הראל: אנחנו מדברים על מכס בסדר גודל של 20%, שבעבר הוא היה 100%.

דליה הראל: מכל הבחינות האלה אנחנו סבורים שיש מקום להוריד את משקל העגלים לפיטום, בעיקר מדובר במשקל העגלים הממוצע ולא הפרטני.

דליה הראל: בסך הכל אנחנו סבורים שהמחירים לא יעלו, הם אולי יתמתנו ברמה הנוכחית ולא תהיה קטסטרופה לענף.

דליה הראל: לעניות דעתי, אם לא היינו עומדים בפרצה הזאת ולא היינו משנים, אז הענף הזה היה מתמוטט.

בועז סופר: האינטרס של משרד החקלאות ברור, אבל צריך גם להבין שעל השולחן עומדת הצעה שלא הובאה בגלל ההגנה על הייצור המקומי.

בועז סופר: יש לנו ספר חוקים, ומה לעשות אגף המכס - -

שלום שמחון: היינו מאוד מתפלאים אם הייתם מתכוונים להגן על הייצור.

בועז סופר: זה לא מדויק, כי התוצאה זהה, אבל אני רוצה שיהיה ברור שלא אמרנו שנגן על הייצור המקומי ולכן נעבור לשיטה הממוצעת.

בועז סופר: יכולנו להוריד מ-295 ל-250, אבל לא זו היתה הכוונה.

בועז סופר: המעבר לשיטה הממוצעת נובע אך ורק בגלל שיקולי אכיפה.

בועז סופר: אנחנו חושבים ומאמינים שהתרגום של הפטור ל-295 ק"ג מכסימום, הוא בממוצע 220.

מאיר שטרית: מה זה משנה?

מאיר שטרית: מה זה משנה 220 או 250?

מאיר שטרית: אתם אוכפים את כל הדברים האחרים חוץ מזה?

מאיר שטרית: מה זה שיקול אכיפה?

בועז סופר: אם יש פרצות, אז צריך לפתוח עוד כמה?

ישעיהו בן יהונתן: קשה לנו לאכוף כשעגלים בורחים לנו בנמל.

מאיר שטרית: שיקול אכיפה הוא נימוק מצחיק.

בועז סופר: הטווח של העגלים שמיובאים לישראל הוא בין 120 ק"ג ל-320 ק"ג.

בועז סופר: תבדוק רשומונים ותבדוק משלוחים הן מאוסטרליה והן מפולין ותראה שהממוצע הוא 220 ק"ג.

בועז סופר: בסופו של דבר האינטרסים שלנו כאוכפים ושל משרד החקלאות מצטלבים.

בועז סופר: אנחנו לא נופפנו בדגל שאנחנו חייבים להגן על הייצור המקומי ולכן אנחנו עושים את השינוי.

2276: אני רוצה לתקן את חבר הכנסת שטרית – הגרף שאתה מחזיק הוא לא גרף של ירידת מחירים לצרכן, אלא ירידת מחירים ליצרן, למגדל.

2276: כארגון אנחנו עם הפנים לצרכן, ולכן הלכנו לרפורמה הזאת כדי להוריד את המחיר לצרכן.

2276: חשוב להדגיש שהיה לנו עניין להוריד את המחיר לצרכן ולייצב את מחירי הבשר בארץ.

2276: מה שקרה בפועל, לפחות לפי הנתונים עד חודש ספטמבר 1999, המחיר למגדל ירד בכ-20%, המחיר לצרכן באותו תאריך עלה ולא ירד.

2276: המחיר של הבשר הטרי לצרכן עלה.

אבשלום וילן: איך זה?

מאיר שטרית: כי זה חודש חגים.

מאיר שטרית: בחגים מעלים את המחיר לצרכן.

מאיר שטרית: יש לך בכלל ספקות בזה?

אבשלום וילן: בחגים משווקים יותר ולכן הכמות יותר גדולה.

2276: חבר הכנסת שטרית, חשוב לי שתבין גם את הגרף הזה.

2276: הנקודה הגבוהה שאתה רואה בגרף הזה, זה בעצם ספטמבר 1998.

2276: הרפורמה התחילה רק באוקטובר 1998, כלומר, התוצאה נראית רק ב-1999.

2276: לכן הירידה של המחיר הזה היא לא תוצאה מיידית של הרפורמה, אלא התוצאה היתה יותר מאוחר, בחצי השני של 1999.

2276: צריך להבין שכאן יש את מחירי החי למגדל ולא לצרכן.

2276: יש לי פה גרף השוואה על פי נתוני הלמ"ס של מה קרה מתחילת הרפורמה.

2276: מתחילת הרפורמה המחיר למגדל ירד בכמעט 20% והמחיר לצרכן הישראלי, לצערנו, עלה.

2276: זו לא היתה מטרת הרפורמה בהתחלה.

2276: אני רוצה לומר מספר מילים בקשר לייבוא מאוסטרליה.

2276: אין לנו בעיה ולא התנגדנו לייבוא מאוסטרליה.

2276: מה שכן קרה הוא שהייבוא שהיה, גם לרשות הפלסטינית, בעצם היו במשקלים של 295 ובעצם הביאו את זה על פרוטוקול לשחיטה וזה בא במשקלים שהלכו מיידית לשחיטה.

2276: כאן רצינו להביא לגידול של העגלים כאן ולכן להביא אותם במשקלים נמוכים יותר.

2276: אני רוצה לציין שהפכנו להיות פח האשפה של האוסטרלים, כי הגיע לכאן בקר ירוד מאוד במחירים מאוד נמוכים.

2276: את זה אנחנו רוצים למנוע.

2276: אנחנו לא רוצים שכל הזבל מאוסטרליה יגיע לארץ.

עדי קדושים: אני רוצה להאיר את עיני כל החברים להבדל המהותי בין השוק הישראלי לבין השוק הפלסטיני.

עדי קדושים: השוק הישראלי צורך בשנה כ-160 אלף ראש, שמתוכו 55 אלף נשחטים בבתי מטבחיים ישראליים.

עדי קדושים: כלומר, כשאנחנו מדברים על הצרכן הישראלי, הוא צורך בעצם שחיטה כשרה שיוצאת מבתי המטבחיים.

עדי קדושים: הפרמטר הבא לאחר מכן הוא בעצם שיעורי הכשרות ובהתאם לכך אנחנו משווקים.

עדי קדושים: אנחנו לא יכולים לשווק בשר טרף לציבור הישראלי.

עדי קדושים: זאת אומרת, שמתוך ה-55 אלף האלה שנשחטו בתוך תחומי מדינת ישראל, קרוב ל-50% מתפוקת הבשר, שזה החלק האחורי שהוא טרף במהותו והוא לא נצרך בשוק הישראלי, יוצא בעצם לשווקים של הגדה ואזורי הערבים בתוך תחומי מדינת ישראל.

עדי קדושים: הטרף ככלל, אין מה לעשות, בעצם מוצא החוצה.

אבשלום וילן: 160 אלף ראש נשחטים בשנה?

עדי קדושים: לא.

עדי קדושים: 160 אלף ראש חי, הולך על ארבע רגליים.

עדי קדושים: בעצם 100 אלף ראש לא נשחט בתוך תחומי מדינת ישראל.

ישראל כץ: השאלה אם הוא לא מגיע בדרכים לא דרכים לתחומי מדינת ישראל.

ישראל כץ: אתה מוכן לומר ששום בשר לא מוברח לתחומי מדינת ישראל?

עדי קדושים: אני מייצג באופן עקרוני את בית המטבחיים הגדול במדינת ישראל ואנחנו שוחטים בהתאם לכל ההוראות וכל התקנות וכו'.

עדי קדושים: על נושא האכיפה ממונה משרד החקלאות.

ישראל כץ: לפי המידע שיש לך, תסבר את אוזנו של הרב פרוש, האם יש בשר שמגיע מעזה בדרכים לא דרכים, ללא קירור וללא כשרות?

ישראל כץ: הרי אין מסעדה בישראל שלא נכנס אליה בשר מהסוג הזה.

עדי קדושים: באותה מידה אתה יכול לומר שכל עסק במדינת ישראל מעלים מס.

עדי קדושים: אם בעצם הפער בין הטרף לבין הכשר היה קטן, אז בעצם האמביציה להבריח ולעשות את כל הפוילשטיקים האלה, היתה קטנה.

עדי קדושים: זאת המטרה שלנו.

מאיר שטרית: מה הפער במחיר היום בין טרף לכשר?

עדי קדושים: אם בשר כשר נמכר ב-21 שקלים לק"ג, הבשר הטרף נמכר ב-12-13 שקל.

עדי קדושים: פער של 100%.

ישראל כץ: יש לנו עקרונות מסוימים לגבי טרף וכשר.

עדי קדושים: מה זה עקרונות?

עדי קדושים: זה עניין של דת, ומי שמקפיד יקפיד וימשיך להקפיד.

ישראל כץ: אסור לייבא בשר לא כשר.

עדי קדושים: ככל שהפער בין הטרף לבין הכשר בין תחומי מדינת ישראל לבין הרשות הפלסטינית והגדה ילך ויקטן, אז האמביציה לעשות את הדברים האלה תהיה קטנה.

ישראל כץ: כלכלית אתה צודק, אבל מעשית אנחנו לא יכולים לחיות עם העניין.

ישראל כץ: כלכלית-תיאורטית אתה צודק, אבל יש כאן מגבלות כשרות במדינה שלא קשורות לכלכלה.

עדי קדושים: אם בעצם נבדוק את נתוני היבוא למדינת ישראל, בעצם נראה שכ-50% מהעגלים שיובאו לארץ הם יבוא לפיטום.

דליה הראל: כביכול.

עדי קדושים: מתוך 20 אלף עגלים שהובאו מפולין - -

דליה הראל: 20 אלף מתוך 60 אלף.

עדי קדושים: היו כ-25 אלף ועוד 5,000 עגלי חלב שהגיעו.

עדי קדושים: לכן זה כ-30 אלף עגלים שמהווים 50%.

אבשלום וילן: יובאו גם מאוסטרליה עגלים לפיטום, רק שבשוליים היו פוילשטיקים הפוכים, כי הם לא הביאו את זה לפיטום.

אבשלום וילן: אם לא מביאים בפחות מ-300 ק"ג זה הולך לשחיטה.

עדי קדושים: תהליך הפיטום בעצם מותיר רווח בידי המגדל הישראלי, כי הוא נהנה מהפיטום ונכון לשנת 1999 כ-50% מהעגלים שהגיעו למדינת ישראל פוטמו במדינת ישראל.

עדי קדושים: בעיקר אלה שהגיעו לישראל מעל משקל של 100 ק"ג.

עדי קדושים: יש להם מספיק פאזה להמשיך קדימה וליהנות מהרווח של הפיטום שלו.

עדי קדושים: הנושא של הייבוא האוסטרלי הוא בעיקרו לא ייבוא למדינת ישראל.

עדי קדושים: לפי הנתונים שיש לנו, הייבוא הוא בעיקר לרשות הפלסטינית.

עדי קדושים: אני מייצג את הגורם הישראלי ואת הצרכן הישראלי, כי אני בעצם עומד מולו.

עדי קדושים: לכן עשינו בדיקות ורצינו להישען על הנושא של הייבוא הפולני.

עדי קדושים: הבאנו אלינו עגלים שיובאו מפולין ופוטמו בארץ וחטפנו קטסטרופה – מעל 50% מהם היו טרף.

עדי קדושים: אם מעל 50% טרף, אני יכול לסגור את העסק.

אבשלום וילן: למה עגל פולני גדל והוא טרף?

מאיר שטרית: כי העגלים מטומטמים.

עדי קדושים: הורדת המשקל תביא לכך שיבוא לכאן ייבוא מסיבי יותר, פולני, שלא מתאים לצרכן הישראלי הכשר.

עדי קדושים: זה בעצם יצור בעיה גדולה יותר, כי זה יהיה היצע של בשר לא כשר.

עדי קדושים: בוודאי שכן.

עדי קדושים: באותה מידה שהעגל ההולנדי שחור-לבן הסטטיסטיקה מראה מעל 30% טרף והעגל המעורב הישראלי רק 15% טרף.

עדי קדושים: פחות מ-20%.

עדי קדושים: הוא אוכל עשב.

מאיר שטרית: לא משנה מה הוא אוכל.

עדי קדושים: בבית המטבחיים אנחנו עובדים לפי עובדות.

עדי קדושים: העובדות הן בעצם תוצאות השחיטה.

עדי קדושים: יש לנו צוות רבנים שהוא לא תלוי בנו, רבנות תל-אביב, והם קובעים לי מה ייצא בסוף היום.

עדי קדושים: אני יכול להביא נתונים סטטיסטיים.

עדי קדושים: אם אני אוציא את הנתונים של עשר השנים האחרונות – עגל הולנדי שחור-לבן שחי במדינת ישראל, מגיע ל-30% - 35% טרף, עגל מעורב ישראלי מגיע לכ-15% טרף.

עדי קדושים: תוכלו להסביר לי מה ההבדל?

עדי קדושים: עד חודש אוגוסט, "מרבק" היה בבעלות המגדלים והקיבוצים - -

מאיר שטרית: אומרים שהבעלים של "מרבק" הם פלסטינים.

ישראל כץ: 70% הם בבעלות פלסטינים.

ישראל כץ: זה אושר בכנסת בתשובה לשאילתה.

עדי קדושים: חד משמעית לא.

ישראל כץ: היתה שאילתה בכנסת של חבר הכנסת קצב והשר כהן ענה כך.

עדי קדושים: אתה לא מדייק.

עדי קדושים: אני מנכ"ל "מרבק" ועם כל הכבוד אתם יכולים לגשת לרשם החברות ולראות מה קורה.

ישראל כץ: אין שותפות של ערבים פלסטינים ב"מרבק"?

עדי קדושים: חד משמעית לא.

עדי קדושים: כמנכ"ל "מרבק" אני אומר לך ולוועדת הכספים שהבעלות והשליטה היא של קבוצת "מאיר עזרא" ולא של שום גורם אחר.

עדי קדושים: אנחנו נכנסנו להפעלה של "מרבק" לא בכדי.

עדי קדושים: הם כשלו בניהול של העסק הזה והיום אנחנו מפעילים אותו.

עדי קדושים: מאז שנכנסנו למפעל הזה בחודש אוגוסט, נכנסנו לתקופה של חגים.

עדי קדושים: בתקופת החגים מחירי המכירה לצרכן הישראלי לעומת שנים קודמות לא עלה.

עדי קדושים: עד 31 באוגוסט המחירים ירדו ב-17%.

אייל ארליך: אני אייצג אינטרסים של שתי קבוצות: נמצא כאן נציג של ממשלת אוסטרליה – המזכיר הראשון של השגרירות, כי השגריר האוסטרלי חזר כבר לאוסטרליה ואין היום שגריר אוסטרלי - -

שלום שמחון: אתה מדבר בשם השגריר האוסטרלי?

שלום שמחון: אני מבקש שתדבר בשם עצמך ואני אאפשר לנציג האוסטרלי לדבר.

אייל ארליך: אני אדבר על נושא ייבוא העגלים מאוסטרליה ועל הרפורמה שעליה דיברה גברת הראל.

אייל ארליך: באוגוסט 1998 החליטה הממשלה החלטה, שבדברי ההסבר שלה נאמר שבשנים 97' עד 98' – שימו לב, זה לפני הרפורמה שהתחילה בסוף 1998 – עלו מחירי הבשר הטרי לצרכן בכ-20% עקב מחסור.

אייל ארליך: לפיכך היה צורך ברפורמה, כדי שהמחירים לא יאמירו בצורה משוגעת.

אייל ארליך: החליטו לפיכך לאפשר ייבוא מסוים, כלומר, לפתוח קצת את הייבוא.

אייל ארליך: יש שתי קטיגוריות לייבוא: קטיגוריה אחת של עגלים לשחיטה, עגלים כבדים לשחיטה.

אייל ארליך: גברת הראל אמרה נכון שהחליטו לאפשר ייבוא עם גובה של מכס קצוב של 1.6 שקל לקילו בשנה הראשונה, כשכל שנה זה יורד ב-20%.

אייל ארליך: במאמר מוסגר אני יכול להגיד כבר עכשיו שבתיקון מס' 41 שהיום מובא לפניכם, יש טעות כי היו צריכים להוריד את המכס מ-1.60 שקל ל-1.40 שקל, וזה לא ירד.

בועז סופר: זה ירד אוטומטית ב-1 לינואר.

אייל ארליך: בתיקון מס' 41 , שכתוב בעברית, כתוב 1.60 שקל.

בועז סופר: שנכתב ב-23 בדצמבר ולכן זו הסיבה.

אייל ארליך: התחום השני הוא פתיחה של עגלים לפיטום ללא מכס וללא מגבלה כמותית.

אייל ארליך: שימו לב – פתיחה של עגלים לפיטום בלי מכס ובלי מגבלה כמותית.

אייל ארליך: בעקבות אותה פתיחה ובעקבות זה שאפשרו עגלים לפיטום בלי מכס ובלי הגבלה כמותית, בשורה התחתונה אומר מנכ"ל "מרבק" שהיתה ירידה בין 10% ל- 17% במחירים לצרכן - -

עדי קדושים: כ-17% במחירי המכירה לצרכן בחצי השנה האחרונה.

אייל ארליך: זאת אומרת בחצי השנה האחרונה, מחירי המכירה לצרכן, ואני לא מדבר על הפגיעה במגדלים, עקרת הבית, האדם הפשוט שהולך לקנות בשר, קונה את הבשר ב-17% פחות.

דליה הראל: אבל הלמ"ס עושה את הסקר.

ישראל כץ: "מרבק" מייבא בשר?

ישראל כץ: לפי התשובה שלהם הבנתי שכן.

אייל ארליך: "מרבק" לא מייבא בשר.

אייל ארליך: כתוצאה מכך שהרפורמה, שעליה החליטה הממשלה, יושמה בפועל, המטרה הושגה והמחירים לצרכן ירדו בכ-17% בחצי השנה האחרונה.

אייל ארליך: באים עכשיו אנשים מאוד יקרים, מגדלי העגלים לבקר, אנשים נהדרים שעושים עבודה חשובה, אבל הם נמצאים מראש בנישה מסוימת שלפי החלטת הממשלה מדובר ב-13% מהבשר שמקורו בעדרי בקר המיועדים לבשר.

אייל ארליך: מגיעה להם תרופה, מגיע להם סיוע, הם ביקשו סיוע משר האוצר, אבל זה לא צריך להיות דרך זה.

יאיר ישראלי: גם אדון ארליך וגם אדון קדושים אמרו דברים לא נכונים, כולל חבר הכנסת שייצג אינטרס צר.

מאיר שטרית: אתה מייצג אינטרס רחב?

מאיר שטרית: אתה מייצג אינטרס שלך וזה בסדר גמור.

מאיר שטרית: אני מייצג את האינטרס של כולם.

יאיר ישראלי: אני מתנצל.

יאיר ישראלי: אני מעריך את מה שאמרת, אך אני חושב שהנתונים שקיבלת פשוט מוטעים.

יאיר ישראלי: הרפורמה נעשתה כשאנחנו מכרנו עגלים שחור-לבן ב-10.5 שקל.

יאיר ישראלי: אנחנו מוכרים היום עגלים בין 7 ל-7.5 שקלים.

יאיר ישראלי: ברשתות השיווק, ששם אתם צריכים להתמקד, לפי הלמ"ס המחיר ירד רק בארבעת החודשים האחרונים ואנחנו כבר קרוב לשנה מוכרים בפחות מ-8 שקלים.

יאיר ישראלי: אנחנו אומרים שיגיע כמה בשר אוסטרלי שרק רוצים, אנחנו רק רוצים שזה יהיה 220 קילו.

יאיר ישראלי: מי שמפחד מכשרות זה יענה לו על הצרכים, כי עגלים אוסטרלים ב-220 קילו הם עגלים של תשעה חודשים, ומכיוון ששם הם אוכלים רק מרעה, לא תהיה בעיה עם הכשרות.

יאיר ישראלי: אייל ארליך רוצה לעשות הרבה כסף והנקודה הזאת לא מספיקה לו.

יאיר ישראלי: בפועל, נקודת האיזון שלנו לעגל היא בסביבות 8 שקלים.

יאיר ישראלי: זאת רפורמה שהסכמנו לה, כי ראינו שאנחנו "חזירים", מקבלים יותר מדיי כסף, כי מה שיקרה בפועל הוא שענף העגלים יתחסל ואז אייל ארליך יהיה היבואן היחידי ואנחנו לא נהיה כדי לאזן את המחיר.

יאיר ישראלי: במקרה כזה הוא יוכל לתת כל מחיר שהוא ירצה.

מאיר שטרית: מי מגדל את העגלים שמייבאים?

יאיר ישראלי: אני לא יודע מי מפטם אותם.

מאיר שטרית: לא חקלאים?

יאיר ישראלי: חקלאים, סוחרים וכו'.

יאיר ישראלי: אפשר לסגור את כל הענפים במדינה.

יאיר ישראלי: קלינטון עצר את היבוא האוסטרלי בגלל שזה היה יותר מדיי, הוא גם עצר את הייבוא של הבשר, ואת הייבוא של החלב הקנדי, בגלל שזה פגע במגדלים.

יאיר ישראלי: אנחנו עושים מעל ומעבר, כי לא רצינו להגיע למצב הזה.

יאיר ישראלי: מה שיקרה הוא שהפרנסה של אלפי משפחות תחוסל, כי זה לא רק אני כמגדל, אלא מכוני תערובת שייסגרו, מובילים, חברות גרעינים וכו'.

יאיר ישראלי: בסופו של דבר אייל ארליך וקדושים יהיו היבואנים היחידים, כי לא תהיה תחרות, כי אנחנו התחרות.

יאיר ישראלי: אם אנחנו לא נאזן את השוק, המחירים יהיו בשמים.

יאיר ישראלי: מנסים לומר שאנחנו רוצים לעצור את הייבוא האוסטרלי.

יאיר ישראלי: הגיעו עגלים של 150 קילו במצב גופני מצוין ולא תהיה בעיה של הכשרות, אבל הם רוצים את הפער של התיווך.

יאיר ישראלי: לשאלה מי מגדל את העגלים – בפועל יש ערבי מירדן, שהוא היבואן הגדול.

יאיר ישראלי: הוא מסבסד לחצי שנה את העגלים, כי מה שמגיע לארץ זה קוסט פלוס.

יאיר ישראלי: הוא חייב להעביר למצרים, ללוב, ולירדן ולנסיכויות, ולכן כל הזבל של אוסטרליה מגיע אלינו.

מאיר שטרית: אין תקנות של משרד החקלאות שקובעות מה הסטנדרט לייבוא עגלים?

דליה הראל: יש סטנדרט איכות מבחינת בריאות.

דליה הראל: מבחינת השירותים הווטרינריים יש תקינה, אבל לא מבחינת הטיב.

יאיר ישראלי: בפועל הבשר האיכותי הוא הבשר שאנחנו מגדלים, העגלים שחור-לבן.

יאיר ישראלי: מהעגלים האוסטרליים לא תוכל לשים במסעדות.

יאיר ישראלי: את הסטייקים הטובים ואת הכבד הטוב לא תוכל לקחת מהעגלים האוסטרליים.

נפתלי בן-סירא: אני רוצה למקד את העניין.

נפתלי בן-סירא: אין כאן טענה לגבי הרפורמה.

נפתלי בן-סירא: אין ניגוד אינטרסים בין התיקון והגידול לבין הצרכן.

נפתלי בן-סירא: מה שהיה קודם היה ניגוד אינטרסים.

נפתלי בן-סירא: הדיאגרמה שיש לחבר הכנסת שטרית היא הדיאגרמה של הגידול.

נפתלי בן-סירא: אם יהיו לך הנתונים של הלמ"ס יתברר לך שעד ספטמבר 1999 המחיר אפילו עלה, כאשר למגדלים המחיר ירד.

נפתלי בן-סירא: זאת אומרת שהתוצאה היתה בדיוק הפוכה ואותם צרכנים, ששנינו מדברים עליהם, שילמו את המחיר היקר.

מאיר שטרית: יש כאן אנומליה.

מאיר שטרית: המחיר למגדל יורד ולצרכן המחיר עלה.

נפתלי בן-סירא: נכון.

נפתלי בן-סירא: מישהו אחר הרוויח את הכסף ולא המגדל.

נפתלי בן-סירא: אפשר לראות את נתוני הלמ"ס ולראות שאלה הנתונים.

משה גפני: כבר זמן רב אנחנו בוועדה מותקפים על כך שאנחנו צריכים להפריט מה שיותר ולפתוח את הכל לתחרות.

משה גפני: עכשיו אתה בא עם תורה חדשה – יש הפרטה, יש תחרות והמחיר עולה.

דליה הראל: לא במגזר הקמעונאי כנראה.

נפתלי בן-סירא: אני מוסר נתונים – העובדה היא שעד ספטמבר המחיר עלה ורק לאחרונה הוא ירד קצת.

נפתלי בן-סירא: אלה עובדות של הלמ"ס ולא שלנו.

בועז סופר: יש פה שאלה לגבי הנתונים.

בועז סופר: צריך להבין ולשמור על הפרופורציה.

בועז סופר: נתוני הלמ"ס אכן בודקים בצורה נקודתית, אבל יש פיגור טבעי בין ייבוא לבין מחיר מקומי.

בועז סופר: לכן זה שהיה ייבוא בחודש ינואר, זה לא אומר בהכרח שהמחיר ירד.

בועז סופר: לכן זו הסיבה שרק בחודשים האחרונים המחיר ירד.

בועז סופר: יחד עם זה אני מחזק את דעתך ואני אומר שזה ירד רק ב-3%.

נפתלי בן-סירא: זה מחזק את דעתי וזה שנה שיש ייבוא, אך זה ירד רק ב-3%.

נפתלי בן-סירא: יש פה ניצול לרעה של המשקל של 295, כי התוצאה היא שעגלים שהיו צריכים להגיע לפיטום, הלכו ישר לשחיטה, אולי בפער של חודש או חודש וחצי, ולא המגדלים גידלו אותם.

נפתלי בן-סירא: הם היו באיזשהו מקום והלכו ישר לשחיטה.

נפתלי בן-סירא: כך פגעו גם בציבור המגדלים וכפי שראיתם גם לא נתנו תשובה לצרכן.

נפתלי בן-סירא: אין פה ניגוד אינטרסים בנושא הזה, גם לא לגבי הרפורמה וגם לא לגבי ההיקף.

משה גפני: היה בעבר מכס על הייבוא הזה?

דליה הראל: היה מכס של 100% עד 1999.

דליה הראל: המכס על ייבוא עגלים לשחיטה היה 100% ועל ייבוא עגלים לפיטום הוא היה 50%.

משה גפני: מתי זה בוטל?

דליה הראל: בסוף שנת 1998.

משה גפני: מה הממשלה עשתה כאשר ביטלו את המכס, איך פיצו את המגדלים?

דליה הראל: היה פיצוי אחד של 5 מיליון שקל למגדלים בקר לבשר בלבד, אבל הוא בכלל לא ענה להפסד שנגרם להם ולא רק להם.

משה גפני: אולי במקום להעלות מכס כדאי לפצות את המגדלים עכשיו?

דליה הראל: זה לא בדיוק כך.

משה גפני: במקום שהממשלה תשלם שהאזרחים ישלמו?

דליה הראל: אתם כל הזמן קושרים את הנושא של הורדת משקל העגלים לזה שלא יהיה ייבוא ושהמחיר יעלה.

דליה הראל: לא כך הוא.

דליה הראל: ראשית, בהסכם הרפורמה בין משרד האוצר למשרד החקלאות, נקבע במפורש שבמידה שהמחיר ירד מתחת לרמת סף מסוים, מותר לנו לדרוש להטיל מכס גם על ייבוא עגלים לפיטום וגם להגדיל את המכס על ייבוא עגלים לשחיטה, כי צריך להיות איזשהו תחום הגנה לייצור המקומי.

דליה הראל: אנחנו עדיין מגינים על היצרנים המקומיים כמו שבכל העולם נהוג להגן.

דליה הראל: אנחנו לא צריכים לחשוף את הכל.

משה גפני: האינטרס הראשון במעלה שלנו הוא הנושא של המגדלים.

משה גפני: אנחנו בעד המגדלים, אבל אנחנו לא רוצים שהאזרחים ייפגעו.

משה גפני: מה שהממשלה מציעה לנו כאן זה שהאזרח ישלם את הפיצוי למגדלים.

דליה הראל: האזרח לא ייפגע.

דליה הראל: הגיעו 60 אלף עגלים ולא קרה כלום לאזרח.

משה גפני: עובדה שהמחיר כן ירד כשהמכס בוטל.

דליה הראל: זה כל העניין, שזה לא ירד אלא רק ב-3%.

דליה הראל: מה זה 3%?

משה גפני: 3% זה משמעותי לעקרת הבית שמצבה הכלכלי קשה.

דליה הראל: כשקבענו בזמנו את המכס של ה-1.60 שקלים ואמרנו שזה ירד לשקל, הנתון שעמד לפנינו היה שמחיר ייבוא עגל מאוסטרליה יהיה 2 דולר לקילו חי.

דליה הראל: בפועל מסתבר שמייבאים עגלים ב-1.20 דולר.

דליה הראל: גם היום מי שרוצה להביא 250 קילו - דרך אגב הקביעה של משקל 220 קילו זה ממוצע וזה אומר שאפשר לעבור את ה-220 קילו - הוא יוכל להביא אבל הוא ישלם 1.40 שקל.

דליה הראל: מה זה 1.40שקל?

דליה הראל: 35 סנט, כאשר מחיר הייבוא הוא 1.20 דולר.

דליה הראל: כלומר, מראש זה מחיר יותר נמוך מעלות הייצור המקומי בארץ ויש אפשרות להוזלת המחירים של הבשר.

דליה הראל: אנחנו לא סוגרים את הייבוא.

דליה הראל: משרד החקלאות היה לארג' בעניין ופתח את הייבוא לגמרי, הוריד את המכס מ-100% ל-20% ואפילו פחות.

דליה הראל: אנחנו לא חייבים למוטט את כל הענפים האלה.

דליה הראל: מה שאנחנו עושים בסך הכל הוא למנוע את הניצול של הנושא של המשקל, כי הפלסטינים הביאו עגלים במשקל ממוצע של 295 ק"ג, לרוב זה עבר את ה-300, שמו אותם בחצר, פיטמו כמה חודשים והביאו לשחיטה.

דליה הראל: לא זאת כוונתנו.

מאיר שטרית: על הפלסטינים לא תהיה לך השפעה גם מחר, מה זה משנה לך?

דליה הראל: ברגע שזה יהיה 220 קילו, תהיה להם בעיה, כי הם יצטרכו לשלם את המכס.

מאיר שטרית: הם ישלמו לרשות הפלסטינית.

מאיר שטרית: מה זה ישנה למשק הישראלי?

דליה הראל: עובדה שזה משנה.

דליה הראל: עובדה שכשהם רוצים לייבא הם מבקשים מאיתנו את הפטור הזה, כי הם יודעים שהרשות הפלסטינית גובה מהם מכס.

דליה הראל: דרך אגב, לפי כללי הסכמי פריז, אסור להחזיר להם את המכס.

נפתלי קאין: באוגוסט שעבר נסעתי כיועץ של חברה אוסטרלית כדי לסמן עדרים, שהייתי אמור להביא בינואר ובגלל השינוי של המכס, משקים שאני מייצג, כמו משק נווה אור וחמדיה, שלא הגיעו לפה, נפגעים.

נפתלי קאין: יש פה אי דיוקים מובהקים.

נפתלי קאין: אני מתפלא על איש המכס שאומר שהוא לא מסוגל לשקול עגלים.

נפתלי קאין: בשוק המשותף המשקל של 295 קילו לא נקבע סתם, אלא הוא בא כדי למנוע לייבא מאירופה.

נפתלי קאין: בשוק המשותף, לעגל אסור לצאת במשקל שהוא נמוך מ-300 קילו, כי מעבר ל-300 קילו הוא מקבל סובסידיה.

נפתלי קאין: יש מגדלים שיושבים פה והם יכולים לספר לכם איזה עגל הרוויח אצלו הכי הרבה, וזה העגל הצרפתי שהגיע אז לגידול מעל 300 קילו.

נפתלי קאין: כל עגל שעולה לאונייה בשוק המשותף נשקל עגל עגל.

נפתלי קאין: לפני שנתיים עיכבתי מטוס בבלגיה, בגלל שלקחו אותי למרחק של 250 ק"מ לשקול את כל העגלים, כי שם הם משלמים סובסידיה.

נפתלי קאין: אין שום בעיה להשאיר את זה על 295 קילו ולשקול עגל עגל.

נפתלי קאין: אני מוכן לתת את התוכנית.

נפתלי קאין: בשנה שעברה הבאתי 700 עגלים באיכות מעולה ואני מתפלא שחיים דיין אומר שאיכות הבשר היתה ירודה.

נפתלי קאין: אני מוכן לומר שהעגלים שאני הבאתי מאוסטרליה איכות הבשר שלהם עלתה על כל עגל ישראלי.

נפתלי קאין: עגל פולני שמביאים מפולין לא פותר את הבעיה של השוק המקומי.

נפתלי קאין: היום אני שוחט של העדה החרדית.

נפתלי קאין: העדה החרדית הלכה לחוץ לארץ ולפני שנה באתי לדליה הראל וביקשתי ממנה אישור לייבא עגלים מאוסטרליה כדי לחתום חוזה עם העדה החרדית שלא תיסע לחוץ לארץ לשחוט, כי העגל האוסטרלי היה אחוז חלק ואחוז כשר שולי.

נפתלי קאין: העם היהודי אוכל בשר קפוא.

נפתלי קאין: אין היום שחיטה על חלק בארץ, כל שחיטת החלק היום עברה לחוץ לארץ.

נפתלי קאין: העדה החרדית שחטה לפני שנה מינואר עד ראש השנה, 3,000 ראש בקר.

נפתלי קאין: לפני שנה היא שחטה פחות מ-1,000 ראש, בגלל המחירים הגבוהים.

נפתלי קאין: ייבוא של עגל אוסטרלי אורך בין 21 ל-28 יום.

נפתלי קאין: נכון שהגיעו כמה עגלים קטנים מאוסטרליה, אבל זה בסוגריים ולא בכמויות.

נפתלי קאין: עגל שמגיע במשקל של 100 קילו יש לו טראומה.

נפתלי קאין: קשה לו להסתגל בארץ ואחוז הכשרות אצלו נמוך.

נפתלי קאין: ביום מן הימים אנחנו נהיה מנותקים מהפלסטינים, ברגע שיהיה להם נמל הם יצפצפו עלינו.

נפתלי קאין: אם לא היינו מוכרים 80% מהעגלים הפולנים לפלסטינים, לא היה לנו מה לעשות איתם.

אנתוני בבלו: (תרגום מאנגלית) זו ישיבת הכספים הראשונה שלי בכנסת וזו חוויה מעניינת עבורי, תאמינו לי.

אנתוני בבלו: אני רוצה לדבר על שלוש נקודות.

אנתוני בבלו: אני כאן משום שהממשלה שלי מאוד מודאגת מתיקון 41.

אנתוני בבלו: ממשלת אוסטרליה מודאגת שזה יעצור את עסקי יצוא העגלים החיים מאוסטרליה.

אנתוני בבלו: אני יודע שחברים במשרד החקלאות לא מאמינים שבעקבות החוק של ה-220 ק"ג לא נוכל לייצא.

אנתוני בבלו: אני רוצה לומר לכם, שאנחנו לא נשאלנו אם נוכל לייצא או לא.

אנתוני בבלו: החוק של ה-220 ק"ג, ואני מדבר כאן על עגלים באיכות טובה, מזן מעולה, מסוג אירופאי, מתחת למשקל של 250 ק"ג – יגרום לכך שחקלאים אוסטרלים לא ישלחו אותם, משלוש סיבות: קודם כל, איכר אוסטרלי לא ייקח פרת חלב מתחת ל-250 ק"ג.

אנתוני בבלו: מדוע?

אנתוני בבלו: – אם עושים זאת, מסתכנים בכך שפוגעים בפרה האם, המניקה.

אנתוני בבלו: אני מדבר על הזן המסוים של עגלים שאיכרים אוסטרלים שלחו לאיכרים ישראלים.

מאיר שטרית: הוא אומר שהממשלה שלו מודאגת משלושה דברים: 1.

מאיר שטרית: שהסעיף הזה יעצור לגמרי את הייצוא של עגלים מאוסטרליה.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: אם זה מתחת ל-250 קילו אף משפחה לא תמכור עגל, כי זה גורם נזק לאם המינקת.

אנתוני בבלו: (תרגום מאנגלית) דבר שני – שלא כמו העגלים מפולניה, שמגיעים לכאן באווירון, העגלים מאוסטרליה נשלחים לכאן בדרך הים.

אנתוני בבלו: אם האיכרים היו מסכימים לקחת עגלים במשקל פחות מ-250 ק"ג, בעודם יונקים, הזמן היחיד שנוכל לספק במשקל כזה הוא בתקופת החורף שלנו, כאשר אצלכם קיץ.

אנתוני בבלו: אם כך, אתה צריך להביא עגל מתנאי מזג אוויר קרים ולחים, ולהעביר אותו למזרח התיכון, בתקופה החמה ביותר בשנה.

אנתוני בבלו: בסופו של דבר יגיעו לכאן האוניות כאשר מחצית מהעגלים יהיו מתים.

מאיר שטרית: הוא אומר שהבעיה השלישית היא שאפילו אם מישהו יסכים לשלוח עגלים מתחת למשקל הזה, הזמן היחידי שאפשר לעשות את זה אצלם, זה בחורף שלהם כשאצלנו קיץ.

מאיר שטרית: העברת עגל מחורף לקיץ היא טראומטית ואז חצי מהעגלים יגיעו מתים.

אנתוני בבלו: (תרגום מאנגלית) הסיבה השלישית היא – הפרות שאתם מייצרים הם ההכנסה שלכם.

אנתוני בבלו: מדוע שאיכר אוסטרלי ימכור פרה במשקל 220 ק"ג?

אנתוני בבלו: הוא מצפה למחיר מסוים ואם הוא יבקש אותו מחיר זה יעלה את המחיר פה ב-40%, ואולי יותר.

מאיר שטרית: הנקודה האחרונה לדבריו היא השאלה מדוע החקלאי האוסטרלי ימכור עגל במשקל של 220 קילו, כשהוא יכול לקבל את אותו מחיר ב-250.

אנתוני בבלו: (תרגום מאנגלית) עוד לגבי המחיר – מה שאנחנו מבקשים כאן היום הוא לא פריבילגיות מיוחדות לאוסטרליה.

אנתוני בבלו: מדוע פרות מפולניה מגיעות לכאן חופשיות ממכס ואנחנו צריכים לשלם מכס?

אנתוני בבלו: אוסטרליה היתה ידידה קרובה של ישראל במשך זמן רב.

אנתוני בבלו: יש לנו יחסי מסחר בערך כולל של 500 מיליון דולר.

אנתוני בבלו: מאזן המסחר הוא ביחס של 2 ל-1 לטובת ישראל.

אנתוני בבלו: הממשלה באוסטרליה לא מבינה למה קיבלתם החלטה טובה לפני שנה, ובמשך שנה איכרים אוסטרלים ומפטמים ישראלים שיתפו פעולה ופיתחו יחסי עבודה טובים.

אנתוני בבלו: אנחנו מרוויחים כי אנחנו מוכרים לכם.

אנתוני בבלו: המפטמים מרוויחים גם הם כסף.

אנתוני בבלו: אתם שוחטים את הפרות כאן, וכך אתם מבטיחים את כשרותם ומבטיחים שתתמלאנה דרישות הבריאות.

אנתוני בבלו: לבסוף, על פני תקופה של זמן, המחיר ירד.

אנתוני בבלו: שר החקלאות, בפגישה איתי ועם השגריר, בדצמבר האחרון, הודה בפנינו שהרפורמה לא התקיימה מספיק זמן כדי לבחון מה תהיה ההשפעה על המחירים.

מאיר שטרית: לדבריו הם לא מבקשים זכות מיוחדת לאוסטרליה.

מאיר שטרית: מדוע הפולני יכול לשלוח עגל חופשי ממכס, ואילו הם צריכים לשלם מכס?

מאיר שטרית: אוסטרליה היתה ידידה של ישראל ויש סחר בהיקף של 500 מיליון דולר.

מאיר שטרית: לדבריו, הממשלה שלו לא מבינה מדוע שכשיש מצב כזה של שיתוף פעולה בין יבואנים מהארץ למגדלים מאוסטרליה לבין מפטמים בארץ, כשכולם מרוויחים מהעניין, וזה יוצר שיתוף פעולה כלכלי מאוד טוב, מדוע צריך לבטל את הדבר הזה.

מאיר שטרית: לדבריו שר החקלאות בפגישה עם השגריר האוסטרלי, אמר שגם לדעתו הרפורמה לא נמשכה מספיק זה ולכן לא צריך להפסיק אותה עכשיו.

שלום שמחון: אני מאוד מודה למשלחות ואני מבקש אותם לעזוב עכשיו את הישיבה.

בועז סופר: הצענו הצעה שלא מנסה לעצור את הרפורמה ולא מנסה ללכת אחורה או לקעקע את ייבוא העגלים לא מאוסטרליה ולא מפולין.

בועז סופר: אנחנו טוענים שכיום אנחנו לא מסוגלים לאכוף את החוק הנוכחי.

בועז סופר: אנחנו חושבים שזה לא מכבודה של מדינת ישראל שאנחנו נגיד שאומנם יש הישגים לא מבוטלים בתחום הרפורמה, נעצום עין ולא נורא שיביאו.

בועז סופר: אנחנו לא מקבלים את הגישה הזאת.

בועז סופר: אנחנו לא חושבים שאנחנו החכמים הכי גדולים בתרגום של 295 ק"ג מכסימום לממוצע.

בועז סופר: עשינו הערכות וניתוחים ואנחנו חושבים ש-220 ק"ג זה תרגום טוב.

בועז סופר: יש לנו שתי התחייבויות שהראשונה יצאה למשרד החקלאות, שאנחנו נבדוק אם אכן ניתן לשקול באופן פרטני.

בועז סופר: אם נראה שניתן לשקול פרטני, אז נשקול בשיא הרצינות לחזור למשקל פרטני.

בועז סופר: כל עוד אין לנו את היכולת הזאת, אנחנו מבקשים להישאר בממוצע.

בועז סופר: אנחנו כרגע לא מבקשים לא הגנה ולא שום דבר.

בועז סופר: התחייבות שניה – אנחנו ציינו משקל של 220 ק"ג - -

מאיר שטרית: איך תשקלו?

בועז סופר: ממוצע זה הצהרה שיותר קל לבדוק אותה.

בועז סופר: אנחנו שוקלים משאיות.

מאיר שטרית: מדוע אתה לא יכול לשקול משאיות ב-295, מה ההבדל?

בועז סופר: יש שני דברים: אחד – לעבור מפרטני לממוצע.

בועז סופר: אם נראה שמשקל של 220 הוא ממוצע נמוך מדיי, נבדוק ואנחנו מוכנים להתחייב להעלות את זה.

בועז סופר: אני לא יודע לומר לכם לאיזה מספר, אם ל-235 או 250.

בועז סופר: אני חושב ש-220 ק"ג זה המשקל הנכון.

בועז סופר: עשינו את הבדיקה, אני רק מתחייב בפני ועדת הכספים שאם אנחנו נראה שהזקנו לרפורמה, נתקן.

בועז סופר: השינוי הוא של הממוצע.

דליה הראל: כשמדברים על ממוצע, המשמעות היא שזה יכול להביא בשוליים עגלים של 100 קילו ועגלים של 350 קילו.

דליה הראל: זה בעצם ייבוא עגלים לשחיטה שלא משלמים עליו מכס.

דליה הראל: אני רוצה להדגיש שהעגלים האלה יכולים בכל מקרה להגיע, רק הם ישלמו 35 סנט לקילו חי.

דליה הראל: זה לא סוף העולם שהם יוסיפו.

דליה הראל: אם שקילה של כל עגל אורכת אפילו דקה, שקילה של משלוח של 3,000 עגלים יהיה סיפור של ארבעה ימים.

דליה הראל: זה לא כל כך פשוט.

דליה הראל: לכן אמרנו שנלך על הצהרה של המשלוח.

מאיר שטרית: אני מתנגד לצו הזה.

מאיר שטרית: אני חושב שזה צו לא נכון.

מאיר שטרית: יש כלל אחד שצריך להיות קיים – if it is not broken don`t fix it.

מאיר שטרית: – אם זה לא שבור אל תתקן אותו.

מאיר שטרית: באוגוסט 1998 הממשלה החליטה על רפורמה.

מאיר שטרית: לא עבר הרבה זמן.

מאיר שטרית: הרפורמה השיגה את שלה – יצרה תחרות גדולה יותר במשק והורידה את מחיר הבשר לצרכן.

מאיר שטרית: אני חושב שאסור לנו לתת יד להעלות את המחיר לצרכן, אסור לנו לתת יד להעביר את הצווים האלה של המכס, זה מיותר לחלוטין.

מאיר שטרית: על פי הנתונים שאני קיבלתי, אלא אם יהיה מישהו שיסתור אותם בצורה אינטליגנטית, הנתונים מראים בדיוק ההיפך ממה שאתם אומרים.

בועז סופר: אני יכול לבדוק ממוצע ולא פרטני.

מאיר שטרית: תבדוק ממוצע של 290 ק"ג.

ישעיהו בן יהונתן: הצו מדבר על בדיקה פרטנית.

מאיר שטרית: אין לי שום בעיה שתשנו את הצו שהמשקל הממוצע יהיה 290, כמו שהיה.

דליה הראל: אז יגיעו עגלים ב-350 קילו.

מאיר שטרית: אז מה האסון בזה?

דליה הראל: האסון הוא שלא תהיה לך תעשיית ייצור בשר במדינת ישראל ובסוף הצרכן ישלם יותר.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד ללובי החקלאי, אני לא חושב שזה צריך להיות שיקול על מעל טובת האזרחים.

מאיר שטרית: אני נגד העניין הזה שכשמז

מאיר שטרית: כירים חקלאות, כולם עוברים לדום.

מאיר שטרית: האזרח ייפגע מזה ואין שום היגיון בהעלאת המחיר לאזרח הפשוט, כי רק הוא יידפק.

מאיר שטרית: אני מציע לכל חבר כנסת שאיכפת לו מהאזרח הקטן שיצביע נגד הצו הזה.

ישראל כץ: בעניין הזה אני בפירוש סופר לובי חקלאי, וסופר לובי ציוני וסופר לובי ישראלי.

ישראל כץ: מה קורה כאן בסך הכל?

ישראל כץ: באים אנשי האוצר שגישתם הכלכלית היא קשה בדרך כלל כלפי החקלאים, כי הם עושים את השיקול של כמה אפשר להוזיל.

ישראל כץ: הם עושים את השיקול שלהם והמערכת צריכה לאזן.

ישראל כץ: מצדם – באופן כלכלי – שייבאו את הכל מחוץ לארץ, זה יכול להיות הכי זול והמערכת צריכה לאזן את זה.

ישראל כץ: היתה רפורמה, בעיקרון היא נוטה להצליח ובטח היא לא נכשלה, אבל אחרי שנה או שנה וחצי עושים הערכת מצב ובודקים את מצבם של החקלאים בכלל – מישהו ניסה להגיד לי שיש הבדל בין מגדלי עדרים בגולן לבין המושבניק הבודד, אבל אין שום הבדל – ואומרים: אנחנו רוצים לאזן קצת את התוכנית הזאת של הרפורמה.

ישראל כץ: במקום 295 ק"ג רוצים 220 ק"ג.

ישראל כץ: זאת אומרת שגם מי שמייבא יצטרך לאפשר לגורמים במדינת ישראל להשקיע בגידול עגלים יותר.

מאיר שטרית: אם יש ביקוש כזה לבשר בארץ, תסביר לי אתה מדוע חקלאים בארץ לא מגדלים מספיק בשר לבקר?

עופר חוגי: אבל יש להם פיצוי על זה.

רחמים מלול: את הייבוא מאוסטרליה זה יעצור.

ישראל כץ: בסך הכל אין כאן הצעה לעצור את הייבוא של העגלים החיים.

ישראל כץ: אייל ארליך, מאחר שהוא ייצג את האינטרסים שלו, כמו כל אחד אחר שהציג באופן לגיטימי אינטרס, הגיש בג"ץ נגד מדינת ישראל - -

מאיר שטרית: גם לי יש אינטרס, אני אוכל רק בשר טרי.

שלום שמחון: עדיין לא החלטתי.

רחמים מלול: מדוע אתה לא קובע זמן להצבעה?

שלום שמחון: הבנתי שאתם רוצים התייעצות סיעתית.

רחמים מלול: אני מבין שאלי גולדשמידט בהתייעצות סיעתית.

רחמים מלול: אנחנו רוצים הצבעה.

ישראל כץ: מצד שני יש חקלאים, שרידי חקלאות, רובם מגדלים קטנים, שאני ואחרים צריכים לייצג אותם.

ישראל כץ: זה שיש מי שאומר שהעדה החרדית פתחה מקום, אני בטוח שנציגי ציבור, גם שמייצגים את העדה החרדית וגם שלא, מסתכלים על כלל הציבור בישראל.

ישראל כץ: זה האינטרס האמיתי של כל אחד מאיתנו.

ישראל כץ: אם הייתי חושב, כמו שאמר איזשהו מושבניק שיש כאן "חזירות", ואני כידוע לא בעד חזירים, והולכים להתעשר כאן כתוצאה מזה שמשנים את הקריטריונים של הייבוא על חשבון הצרכן הישראלי, אני לא הייתי נותן יד לדבר הזה.

ישראל כץ: זה לא המצב, יש כאן גבות כפופים של אנשים, שקמים בחורף וקמים בקיץ, ומגדלים את העגלים שלהם, והם רוצים שיהיה להם איזשהו פער מסוים שהם יוכלו להרוויח.

ישראל כץ: רוב הרווח, וזה עולה מכל הנתונים, הולך ליבואנים, כמו שרוב הרווח בגידולי הירקות הולך לסיטונאים ולא לחקלאים.

מאיר שטרית: אם היו מבטלים את מועצות הייצור, המצב לא היה כך.

ישראל כץ: בעניין הזה, אם כבר הממשלה לא הציעה לבטל, אלא לשנות קצת את האיזון, כי היא רואה בשטח שיש בעיות לאנשים, אני לא מציע שהוועדה הזאת תדחה את ההצעה.

ישראל כץ: יעשו את הדבר לעוד שנה, יגיעו נתונים יותר מסודרים, אם נראה שמחירי הבשר קפצו לשמים וכד', נוכל לשנות.

ישראל כץ: אני אהיה הראשון שיתמוך אז בתיקונים מהסוג הזה.

אבשלום וילן: כל הסיפורים כאילו 16-17 יום של המסע גורמים טראומה לפרה אינם נכונים.

אבשלום וילן: פרה היא חיה מאוד סתגלנית ולעבור 16 יום מהחורף לקיץ הם סיפורי מעשיות.

אבשלום וילן: להיפך, אם היו אומרים שהחלפת המזון גורמת לבעיות, זה היה נכון, כי לוקח חודש, בניגוד לבן-אדם, להסתגל למזון, כי העיכול שלהם הוא דרך המיקרואורגניזם בתוך הקיבות.

אבשלום וילן: אם מחליפים להם מזון, לוקח להם חודש לחזור לרמה שהיו בה קודם.

רחמים מלול: זה הג'ט-לג שלהם?

אבשלום וילן: היו פה המון נימוקים שהם לא ממין העניין.

אבשלום וילן: הנימוק האחד המרכזי הוא שהרווח שעושים בגידול עגלים הוא בין 200 ל-400 קילו.

אבשלום וילן: לגיטימי שהשגריר האוסטרלי יגיד, שהוא רוצה ב-280, כי הם רוצים שהמגדל האוסטרלי ירוויח את החצי הראשון.

אבשלום וילן: אנחנו אומרים שאנחנו רוצים שהחקלאי הישראלי ירוויח.

אבשלום וילן: אם מביאים את העגל במשקל של 300 ק"ג, מתחילים שטיקים שאם הממוצע הוא 300 מגיעים עגלים במשקל הרבה יותר גבוה.

אבשלום וילן: אם יגיעו עגלים במשקל של קרוב ל-400 ק"ג, המגדל הישראלי לא ירוויח.

אבשלום וילן: עמדותיי הפוליטיות לגבי רמת הגולן ידועות, אבל מי אלה מגדלי הבקר הישראליים?

אבשלום וילן: זה עדרים ברמת הגולן, בגליל, בהרי מנשה וכו'.

אבשלום וילן: אין הרבה יותר מזה עגלים.

אבשלום וילן: המחזוריות של הגידול הרגה את הסיפור הזה – יש מעט מאוד עדרים שנשארו בארץ וכל השאר עבר למשטמות - קיבוצים ומושבים שמגדלים בהם.

מאיר שטרית: ואם זה ישנה, אתה תשנה את הצבעתך בעתיד?

דליה הראל: התחייבנו לבדוק שוב את הנושא.

רחמים מלול: אז תבדקו את זה קודם.

דליה הראל: אי אפשר לבדוק את המצב בלי שיש קודם את התקנה.

מאיר שטרית: תפני לרשתות ותבדקי את המחירים שלהם.

דליה הראל: האוסטרלים מייצאים מיליוני עגלים לשנה, אז חשוב להם להרוס גם את השוק הישראלי.

דליה הראל: אם משקי הפיטום בארץ יתמוטטו כתוצאה מכל הנושא הזה, בסוף הצרכן הישראלי ישלם את המחיר.

מאיר שטרית: מדוע הם לא מגדלים יותר בשר?

דליה הראל: כי היתה ירידת מחירים מעשרה שקלים לשבעה שקלים.

מאיר שטרית: אני בעד לתת סובסידיה יותר גדולה לחקלאים לגידול בקר לבשר.

רחמים מלול: שיעשו השוואת מחירים ויבואו אלינו.

משה גפני: למיטב ידיעתי, הטיעונים שהועלו כאן לגבי כשרות וכל מה שכרוך בזה, הם לפי דעתי לא רלוונטיים ואין להם שום קשר לעניין הזה.

משה גפני: הנושא היחיד שנדון הוא לגופו של עניין, החלק הזה של המגדלים, מול מחירי הבשר הטרי לצרכן.

משה גפני: זה הנושא המרכזי.

משה גפני: תמונת המצב היא שברגע שמעלים את המכס, ברור לחלוטין שמי שישלם את המחיר יהיה הצרכן.

משה גפני: זה ברור לחלוטין.

משה גפני: אנחנו צריכים לקחת בחשבון את השיקול הזה של טובת המגדלים, שאני מאוד מעוניין בטובתם, לעומת העובדה הזאת שבסופו של דבר מי שישלם את המחיר, יהיה הצרכן.

שלום שמחון: אם השוק הזה של המגדלים יתמוטט, תקחו בחשבון שתהיה לכאן זרימה גם של בשר אחר.

שלום שמחון: זה לא תמיד יגיע על ארבע רגליים.

משה גפני: יגיע ייבוא של בשר שבעצם גם לא תוכל לעצור את עליית המחירים.

משה גפני: השאלה היא אם אנחנו צריכים ללכת למצב הקיצוני ביותר, הרי בכל אופן אפשר לפקח וכו'.

משה גפני: אני מציע לא ללכת לתסריט הקיצוני.

מאיר שטרית: אם מחיר הבשר ירד, לא תהיה מוטיבציה להבריח טרף.

מאיר שטרית: המחיר של הטרף הוא חצי מהכשר.

מאיר שטרית: תאר לך שמחיר הבשר הטרף והכשר היה אותו דבר, לאף אחד לא היה אינטרס להכניס טרף.

משה גפני: אני לא חושב שהולכים לעשות כאן איזשהו דבר שהוא דרמטי.

משה גפני: לא הולך לקרות כאן דבר דרמטי, הרי לא אומרים להפסיק מצד אחד את ייבוא הבשר ומצד שני גם לא אומרים לפגוע חזיתית במגדלים.

משה גפני: מדובר על מצב שרוצים לשנות במידה די מתונה את העניין הזה.

משה גפני: אני לא בטוח, שכאשר צריך לסייע לחקלאים ולמגדלים, מדינת ישראל, כאשר היא לא רוצה לסבסד את החקלאים המקומיים היא בעצם מטילה את זה על הצרכן.

משה גפני: הרי בסופו של דבר, כאשר יהיה ייבוא והמכס יעלה, לא ישלמו את זה היבואנים, שעל פי רוב הם אנשים שרק האינטרס הכספי לנגד עיניהם, לא מעבר לזה.

משה גפני: פגשתי אותם בוועדה אחרת ובסיטואציה שונה לגמרי, הם לא היו בדיוק בצד שלנו, אלא בצד האחר – לא בצד של הציבור הדתי ולא בצד של החקלאים המקומיים.

משה גפני: בסופו של דבר, מציעים לנו לעזור למגדלים – ואני בעד.

משה גפני: מציעים לנו לעשות את זה באמצעות גלגול העזרה לחקלאים שתהיה על הצרכן, ואני נקרע בין שני האינטרסים.

בועז סופר: אתם סוחבים את זה לכיוונים שהם לא לטובת הצרכנים.

בועז סופר: אנחנו ביקשנו לשנות את המדיניות מפרטני לממוצע.

בועז סופר: אתם כבר הפכתם את זה לשאלה אם להגן על המגדלים.

מאיר שטרית: אם תשאירו את זה ב-290 אנחנו תומכים.

משה גפני: אני לא דואג לשגריר באוסטרליה ולא דואג לאוסטרליה ולא לפולין.

משה גפני: אותי מעניין מה שנעשה כאן – המגדלים מצד אחד והצרכנים מצד שני.

משה גפני: אני מקבל את הגישה של חבר הכנסת שטרית שאומר לשנות את הממוצע.

משה גפני: אם במצב הנוכחי אתם לא יכולים לבדוק פרטני, תבדקו את הממוצע.

משה גפני: תשנו את זה ואנחנו נאשר.

מאיר שטרית: אפשר לעשות פשרה ולקבוע שהממוצע יהיה 250 ק"ג.

דליה הראל: עשינו בדיקה וראינו שהסביר הוא 220, כמו כן זו היתה תביעה של המגדלים.

מאיר שטרית: תביעת המגדלים לא מעניינת אותי.

מאיר שטרית: תפקיד משרד החקלאות להגן על המגדלים?

מאיר שטרית: אם כך, אני מציע להישאר ב-290.

שלום שמחון: מסתמנת פה הצעת פשרה שמדברת על ניסיון להגיע ל-240 ק"ג.

שלום שמחון: משרד החקלאות אומנם לא תומך בהצעה הזאת, ודרושה התייעצות עם מנכ"ל משרד החקלאות.

שלום שמחון: אני מבקש לשאול אם אנחנו יכולים לקנוס בהסכמה על 240 ק"ג.

אנה שניידר: זה דורש החזרת הצו לשר האוצר עם המלצה כאמור.

שלום שמחון: אני לא אעשה שום דבר שלא כפוף להנחיות של היועצת המשפטית.

שלום שמחון: השאלה היא אם החברים שיושבים פה כרגע יכולים להסכים על 240 ק"ג.

שלום שמחון: אם הם מוכנים, אז זאת תהיה ההמלצה שלנו לאוצר, כדי שנקבל את זה מחר חזרה ונאשר את זה באופן טכני.

רחמים מלול: אנחנו נצטרך להתייעץ על כך.

שלום שמחון: אם כך, אנחנו לא נקיים היום הצבעה.

שלום שמחון: תקנות מס הכנסה (כללים בדבר ניהול פנקסי חשבונות של חברות בהשקעות חוץ

שלום שמחון: אנו מתחילים את הדיון בתקנות מס הכנסה (כללים בדבר ניהול פנקסי חשבונות של חברות בהשקעות חוץ ושל שותפויות מסוימות וקביעת הכנסתם החייבת)(תיקון), התש"ס-1999.

מאיר שטרית: מדוע לא לאשר את צווי המסים כפי שאושרו בוועדת המשנה.

מאיר שטרית: מתוך שלושת הסעיפים שהיו אמורים להגיע לדיון אתמול בוועדה – על שניים אין שום ויכוח, הם אושרו כפי שהאוצר ביקש.

מאיר שטרית: זה אמור גם לגבי צו מס הכנסה וגם לגבי מע"מ.

מאיר שטרית: הדבר היחיד שיש עליו ויכוח זה העניין עם מס המכירה על חקלאים.

מאיר שטרית: אפשר בינתיים לאשר את הצווים שיש עליהם הסכמה ושעברו כפי שהאוצר רצה.

אלי גולדשמידט: זה כולל הקבלנים?

מאיר שטרית: את מס המכירה תשאיר בצד עד שנגיע להסכמה.

אלי גולדשמידט: אפשר לאשר את זה.

עופר חוגי: זה בסדר היום?

מאיר שטרית: זה היה אתמול בסדר היום.

עופר חוגי: אבל אתמול לא היה דיון על זה.

עופר חוגי: אני לא יודע אם זה בסדר שנעשה את זה עכשיו.

אנה שניידר: עדיף שזה יופיע בסדר היום.

אנה שניידר: אפשר להוסיף את זה לסדר היום של מחר ולעשות את זה אז.

אודי ברזילי: מה לגבי הדברים האחרים שבמחלוקת?

מאיר שטרית: מה שמעכב את העניין הוא הסדר המושבים והקיבוצים.

אנה שניידר: היה דבר נוסף עם הדירות ששולם בהם מס רכוש.

מאיר שטרית: זה לא צריך לבוא לשר האוצר.

מאיר שטרית: כל הפטור כולו הוא 0.4% לשנה.

אנה שניידר: צריכה להיות החלטה של השר בעניין הזה.

אלי גולדשמידט: אני מציע שאת עניין מס המכירה נעשה בשבוע הבא.

אלי גולדשמידט: אם שר האוצר מטפל בזה, אז תגמרו את זה עד שבוע הבא ואז נאשר את זה.

אלי גולדשמידט: את שני הנושאים שיש עליהם הסכמה אפשר לאשר מחר.

אודי ברזילי: לגבי התקנות שיש עכשיו על סדר היום, קיבלנו הערות מלשכת רואי החשבון ואנחנו מודים להם מאוד, בייחוד לרואה חשבון צביקה פרידמן, על ההערות המועילות.

אודי ברזילי: שילבנו את ההערות ואנחנו כרגע נמצאים עם נוסח מתוקן, תוך התייחסות להערות של לשכת רואי חשבון.

אנה שניידר: היו גם הערות של לשכת עורכי הדין בנושא הרטרואקטיביות.

אודי ברזילי: יש היום במדינת ישראל אפשרות לחברות בהשקעת חוץ, חברות של משקיעים זרים, לנהל את הפנקסים לפי דולרים.

אודי ברזילי: זה חשוב להם מאוד, כי משקיע זר לא יודע מה זה שקל, מה זה אינפלציה, הוא רוצה למדוד את הרווחים שלו בדולרים.

מאיר שטרית: מי נחשב למשקיע חוץ , אם יש 50% מההשקעה של גורם חוץ?

אודי ברזילי: פה זה 25%.

אודי ברזילי: מ-25% השקעת חוץ זה כבר נמצא בתוך התקנות האלה.

אודי ברזילי: אנחנו כרגע באים אליכם עם פרצה.

אודי ברזילי: יש לדעתנו שימוש לרעה בתקנות, כי אנחנו יודעים שמדידה בערכים ריאליים נעשית בדרך כלל בחוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה).

אודי ברזילי: זו המדידה הריאלית לאזרחים במדינת ישראל.

מאיר שטרית: כל הצו הוא על הנקודה הזאת?

אודי ברזילי: כל הצו הוא על הנקודה הזאת שנתקן אותה מעכשיו.

אודי ברזילי: כלומר, מכירות של ניירות ערך שיהיו מה-1 בינואר ויהיו לפי התקנות הדולריות, יהיו חייבות במס על הרווח הריאלי שלהם בניירות ערך.

אודי ברזילי: מאחר שהיתה טעות סופר בשנת 1999 והתוצאה היתה שבשנת 1999 אין חבות על מס בכלל, חשבנו בהתחלה לתקן את זה לשנת 1999 מתוך טענה של טעות סופר.

אודי ברזילי: לאור הערות לשכת רואי חשבון ולשכת עורכי הדין, אנחנו מקבלים שאנחנו לא נבצע תחולה רטרואקטיבית על מכירות שהיו בשנת 1999, אלא רק על מכירות שיהיו בשנת 2000.

איוור קרשנר: הם ביקשו למחוק את סעיף 3.

אודי ברזילי: אנחנו מסכימים למחוק את סעיף 3, אותו סעיף שמכיל חלק מהסיכום על הרטרואקטיביות.

אודי ברזילי: זה אומר שמי שקנה ומכר בשנת 1999 הרוויח מהטעות הזאת.

מאיר שטרית: הרוויח הרבה כסף.

מאיר שטרית: הוא לא ישלם מס הכנסה על הרווח?

אודי ברזילי: לא.

מאיר שטרית: אני מתנגד לזה.

מאיר שטרית: מדוע שירוויחו מזה?

מאיר שטרית: אלה המסכנים שצריכים להרוויח?

מאיר שטרית: אני מציע להשאיר את התקנה בתוקפה ולהחיל אותה רטרואקטיבית.

מאיר שטרית: או לקבוע שמי שהגיש דוח מס עד 31 בדצמבר 1999 יהיה פטור.

אודי ברזילי: אף אחד לא הגיש.

מאיר שטרית: טוב מאוד ולכן שישלמו.

משה גפני: מדוע הסכמתם למחוק את סעיף 3?

אודי ברזילי: יש שאלה פילוסופית אם הסעיף הזה הוא רטרואקטיבי.

מאיר שטרית: אני פוטר אותם על כל העבר, חוץ מ-1999.

איוור קרשנר: אבל העסקאות נעשו ולכן אין קשר לדיווח.

מאיר שטרית: אם הוא קנה ניירות ערך והוא הרוויח, שישלם מס.

מאיר שטרית: אם הוא הפסיד, שיקזז את ההפסד.

אלי גולדשמידט: זו תקנה ולכן אתה לא יכול להחיל את זה רטרואקטיבית.

אנה שניידר: רק באישור היועץ המשפטי לממשלה אפשר להחיל רטרואקטיבית.

מאיר שטרית: האם זה קיבל את אישור היועץ המשפטי לממשלה?

אנה שניידר: אני לא יודעת, אבל חזקה על הממשלה אם היא באה עם זה, שבדקה את הנושא.

אודי ברזילי: אנחנו רוצים להעביר את זה בלי להיכנס לתביעות משפטיות בשאלה כן רטרואקטיבי או לא.

מאיר שטרית: יש לכם הערכה לגבי העלות הכספית של ההפסד כתוצאה מזה?

אודי ברזילי: ההפסד קטן מאוד, כי לא כל האנשים זיהו את החור הזה.

אודי ברזילי: מעט מאוד אנשים זיהו את החור הזה.

אודי ברזילי: שהיה רק ב-1999.

אודי ברזילי: בכל שנה כן היה חלק מיסוי בתקנות הדולריות, שמי שקנה בשנה מסוימת, בין אם הוא מכר ובין אם הוא לא מכר, על עליית הערך באותה שנה הוא כן שילם.

אודי ברזילי: ב-1999 ההפניה היתה לחוק התיאומים ובחוק התיאומים היה שינוי.

שלום שמחון: אנחנו מאשרים את התקנות.

אודי ברזילי: את שינויי הנוסח הנגזרים מזה, אנחנו נעשה עם היועצת המשפטית של הוועדה אנה שניידר.

אלי גולדשמידט: ליום חמישי נקבעה ישיבת ועדה בראשותו של חבר הכנסת שלום שמחון.

אלי גולדשמידט: מסתבר שזה יום של סיורים בבסיסי צה"ל, ולכן לא נוכל לקיים את הישיבה.

שלום שמחון: הישיבה ביום חמישי נועדה רק לשמיעת משלחות, לכן אני סבור שאפשר לקיים אותה.

אלי גולדשמידט: אין אומנם הצבעות בישיבה של יום חמישי, אבל השאלה אם במצב כזה ניתן לקיים בכל זאת את הישיבה.

מאיר שטרית: זה נושא מאוד כבד ואנחנו כן מעונינים לשמוע את המשלחות.

אלי גולדשמידט: אם כך לא תתקיים ישיבה ביום חמישי, בגלל סיור חברי הכנסת בבסיסי צה"ל.

שלום שמחון: העברה מס' 3 – שימוש ברזרבה הכללית לשנת 2000.

עמית לנג: מדובר בשינוי טכני על מנת להמשיך ולממן את ההסדר עם הרשויות במגזר הדרוזי.

עמית לנג: יש להם תוכנית חומש, אך הם לא ניצלו את מה שהם היו אמורים לנצל ב-1999 ולכן אנחנו מעבירים את זה לשנת 2000.

עופר חוגי: היתה העברה בסוף שנת 1999.

עמית לנג: זו אותה העברה, אלא שהם לא השתמשו בכל הכסף.

עמית לנג: ההעברה היתה של 35 מיליון והם הספיקו להשתמש רק בחלק מזה.

עמית לנג: אנחנו מעבירים עכשיו את השאר.

עופר חוגי: כשאישרנו את ההעברה הם רצו לנצל את הכסף עד סוף שנת 1999.

עמית לנג: אין כאן עניין של ניצול.

עמית לנג: היה צריך לארגן את הכסף הזה ממשרדים אחרים ולהעביר את זה לתקנה אחת.

עופר חוגי: נראה לי שאתם עובדים עלינו.

עופר חוגי: אנחנו לא מוכנים שתמשיכו לעבוד עלינו.

אלי גולדשמידט: אבל כבר אישרנו את הסכום הזה של 35 מיליון שקל.

עמית לנג: זו תקנה ייעודית רק בשביל הדרוזים.

עופר חוגי: אני לא רוצה להצביע סתם, אלא לדעת את תהליך הניצול.

מאיר שטרית: אני מבקש לקבל רשימה ממשרד הפנים.

אלי גולדשמידט: אני מבקש ממך שלא תבקש, כי הם לחוצים לקבל את הכסף.

מאיר שטרית: אנחנו לא מעכבים, אלא רק מבקשים לקבל פירוט.

מאיר שטרית: אפשר יהיה להביא את זה מחר שוב לדיון.

אלי גולדשמידט: אני לא חושב שנציגי הדרוזים צריכים לשמוע שאנחנו מעכבים להם את הכסף.

מאיר שטרית: קרית מלאכי לא חנוקה?

מאיר שטרית: האם דמם של הדרוזים סמוק יותר מאחרים?

מאיר שטרית: לוועדת הכספים אין שליטה.

מאיר שטרית: באוצר מחליטים ואם הם רוצים להעביר את זה, הם מעבירים.

מאיר שטרית: אני רוצה לקבל תמונה יותר כוללת.

עופר חוגי: אם בסך הכל מדובר על גירעון, אז מה הבעיה לחלק את הכסף?

עמית לנג: זה גירעון בתקציב בלתי רגיל.

עמית לנג: היה צריך לבדוק שהפיתוח, המבנים וכו', שבגינם נוצר הגירעון, אין באמת יותר תקבולים בגינם.

עמית לנג: זה היה רק לגירעון בתב"רים סופיים, וזה תהליך שלוקח זמן לאישור ולבדיקה.

עמית לנג: הם לא הספיקו לעשות את זה עד סוף 99'.

מאיר שטרית: אני מבקש התייעצות סיעתית.

שלום שמחון: פניה מספר 4.

חיים בן-צרויה: בהתאם להחלטה של ראש הממשלה הוקמה מינהלת לניהול משא ומתן עם הפלסטינים בשונה מהמתכונת שהיתה בשנים הקודמות.

חיים בן-צרויה: המינהלת הזאת מורכבת ברובה מאנשים שמושאלים מתוך המשרדים הקיימים, כמו משרד החוץ, המוסד, שב"כ וכו'.

חיים בן-צרויה: יש איזושהי אופרציה שנבנתה בסיכום בין משרד האוצר למשרד ראש הממשלה.

עופר חוגי: לקחו את התקנים ממשרד החוץ?

חיים בן-צרויה: הוקמה מינהלת לשיחות השלום עם הפלסטינים.

חיים בן-צרויה: המינהלת הזאת נחלקת בגדול לשניים: יש כ-15 תקנים שהם על חשבון המשרדים, קרי, על חשבון משרד החוץ, משרד ראש הממשלה, מוסד, שב"כ וכו'.

חיים בן-צרויה: מעבר לזה יש מנגנון שהוקם שכולל בתוכו עוד הקצאה של כוח אדם – שזה כמובן אנשים מקצועיים – ועוד שלושה מאבטחים.

חיים בן-צרויה: הם יושבים במתקן שכור ליד משרד החוץ.

חיים בן-צרויה: בהעברה התקציבית הזאת אנחנו מעבירים מקורות מהרזרבה הכללית לתקציב משרד ראש הממשלה.

משה גפני: מה קשורה לשכת השר מלכיאור לעניין?

חיים בן-צרויה: בפניה הזאת יש שני נושאים: העברת מקורות מהרזרבה הכללית לטובת מינהלת שיחות השלום עם הפלסטינים.

חיים בן-צרויה: דבר שני, יש שם שינויים מבניים בתקציב ראש הממשלה, על פי סדרי עדיפויות של משרד ראש הממשלה.

משה גפני: למה הכוונה?

חיים בן-צרויה: במסגרת הפעילויות של המשרד, השר מלכיאור אחראי על הקשר עם יהדות התפוצות ויש את הנושא של חטיבת חברה שהוא עושה שם את כל הפעילויות של השבת הרכוש היהודי.

חיים בן-צרויה: הוא מטפל בנושא הזה מטעם הממשלה.

מאיר שטרית: כשצירפו עוד שישה שרים חדשים אמרו שעלותם היא עשרה מיליון שקל לשנה.

מאיר שטרית: רק השר מלכיאור לבדו עולה חמישה מיליון שקל בשנה.

עופר חוגי: זה יכול להיות בית דין לגיור.

חיים בן-צרויה: לוקחים 2 מיליון שקל מלשכת השר ועוד 2 מיליון הסטה ממקורות משרד ראש הממשלה לנושא טיפול ברכוש יהודי ועוד 4 מיליון שקל שהתווספו לצורך פעילותו בתחום של התפוצות.

חיים בן-צרויה: כל המקורות האלה נחלקו בשלוש תוכניות בעת הכנת התקציב בספטמבר-אוקטובר.

חיים בן-צרויה: מסגרת התקציב אושרה עם ההצבעה על חוק התקציב.

חיים בן-צרויה: משהתחילה השנה, והוא גייס את האנשים, הוא עושה הסטה פנימית מבלי להגדיל את מסגרת התקציב של לשכת השר מלכיאור ותקציב הפעולות שלו.

חיים בן-צרויה: בתוך התקציב שלו הוא עושה שינוי בסדרי העדיפויות.

מאיר שטרית: יש העברה של 156 אלף שקל מהרזרבה הכללית.

חיים בן-צרויה: מעבירים מחטיבת חברה לחטיבת תפוצות.

מאיר שטרית: כמה עלתה התוספת של שלושה אנשי אבטחה ושכירת משרד?

מאיר שטרית: זה עולה 4.6 מיליון?

חיים בן-צרויה: יש ארבעה תקני כוח אדם מקצועיים.

חיים בן-צרויה: אחד מהם למשל הוא נח כינרתי, שאחראי על כל תחום המים.

חיים בן-צרויה: תקציב הייעוץ בתחום המים עולה 600 אלף שקל.

מאיר שטרית: הוא מייעץ בנושא מים בשיחות עם הפלסטינים והעלות שלו היא 600 אלף שקל?

חיים בן-צרויה: כולל תקציב יועצים.

חיים בן-צרויה: השכר של כינרתי משולם כעובד מדינה ויש לו גם תקציב יועצים.

חיים בן-צרויה: השכר של כינרתי הוא כ-300 אלף שקל, כי הוא בדרגה גבוהה ונדמה לי שהוא מקביל למשנה למנכ"ל.

חיים בן-צרויה: אם תיקח את דרגה 46 ותעשה עלויות מעסיק פלוס הצמדת הרכב, אתה תגיע לסכום הזה.

משה גפני: על התקציב של כינרתי ידעתם.

משה גפני: לא ידעו לפני חודש שיהיו שיחות שלום עם הפלסטינים?

חיים בן-צרויה: היה ידוע, אך כשהגישו את התקציב המקורי, הנושא הזה לא נכלל בחוק המקורי.

מאיר שטרית: לא היה מתוכנן אז לעסוק בענייני שלום?

חיים בן-צרויה: אני חושב שאת השאלות האלה צריך להפנות לראש הממשלה בעצמו.

מאיר שטרית: מה העלות של שכר הדירה?

חיים בן-צרויה: 285 אלף שקל לשנה.

עופר חוגי: אני מבקש לדעת מה הפעולות של החטיבה לתפוצות, כמה תקנים יש שם ובמה מדובר.

חיים בן-צרויה: זה מופיע בספר התקציב.

שלום שמחון: אני מבקש להעמיד את פניה מס' 4 להצבעה.

שלום שמחון: מי בעד?

שלום שמחון: מי נגד?

שלום שמחון: הצבעה בעד – 3 נגד – אין נמנעים – 1

עופר חוגי: אני מבקש רוויזיה.

שלום שמחון: פניה מס' 7.

מאיר שטרית: לדיון בפניה הזאת אני מציע להזמין את שר המדע, התרבות והספורט.

מאיר שטרית: אני מציע שחברי הוועדה ישמעו מה עומדים לעשות ואז להצביע.

אלי גולדשמידט: לפי מה שאני שמעתי, מדובר עוד בהבטחה שניתנה בזמן שלטון נתניהו.

אלי גולדשמידט: בהסכמים הקואליציוניים לשנת 1999 דובר על הקצאה של 15 מיליון שקל.

אלי גולדשמידט: אנחנו מדברים על הכנת הספורטאים לאולימפיאדה בסידני - -

מאיר שטרית: אנחנו לא מתנגדים לזה, אלא רק רוצים לשמוע את השר בנושא.

מאיר שטרית: אם נאשר את הפנייה, השר לא יבוא לפה.

מאיר שטרית: אין בעיה, אנחנו רק רוצים לשמוע את השר.

אלי גולדשמידט: על כל סעיף תקציבי אנחנו נביא את השר?

מאיר שטרית: הממשלה רוצה לתת 10 מיליון שקל לאולימפיאדה, מישהו הפריע לה לתת את זה בתקציב?

מאיר שטרית: אנחנו הפרענו?

מאיר שטרית: מדוע נזכרו עכשיו?

עופר חוגי: זה מתוקצב בספר התקציב.

מאיר שטרית: אז ייקח עוד שבוע, אבל השר צריך להגיע ולהסביר.

מאיר שטרית: אני לא מתנגד לאולימפיאדה.

מאיר שטרית: בכל מקרה אני מבקש התייעצות סיעתית.

עופר חוגי: יש לי שאלה מאוד עקרונית.

עופר חוגי: אני חושב שבספר התקציב האולימפיאדה מתוקצבת.

עופר חוגי: מדוע צריך לתקצב את זה שוב?

אורי אוליאל: זה תוקצב ב-4 מיליון.

מאיר שטרית: מדוע לא מעבירים את ה-4 מיליון שקלים?

אלי גולדשמידט: אני לא חושב שעל כל דבר צריך להזמין את השר.

אלי גולדשמידט: כך אפשר יהיה לסגור את כל הישיבות.

שלום שמחון: מחר נביא את הנושא הזה שוב לדיון יחד עם הפניה לגבי ההעברה לדרוזים.

שלום שמחון: - - - - - - - -