ועדת הכספים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 46, 1999-11-15 10:00

חברי הוועדה: מוחמד ברכה אבשלום וילן ישראל כץ יעקב ליצמן נחום לנגנטל רחמים מלול מאיר פרוש יוסף פריצקי מאיר שטרית שלום שמחון

מ"מ: עופר חוגי סופה לנדבר יצחק סבן ראובן ריבלין יורי שטרן

מוזמנים: עדי ריבלין - משרד האוצר דוד תדמור - בנק ישראל רועי קרת - יועמ"ש, הביטוח הלאומי איתן בנצור - מנכ"ל משרד החוץ נסים בן-שטרית - סמנכ"ל משרד החוץ אריה דנון - משרד החוץ הראל בלינדה - אגף תקציבים, משרד האוצר חיים בן-צרויה - אגף תקציבים, משרד האוצר איתן קופרשטוק - משרד התמ"ס נילי רונן - משרד התמ"ס צבי חלמיש - המשרד לקליטת ורוניקה כאיט - משרד התשתיות הלאומית מ הורוביץ - המשרד לאיכות הסביבה גולן חקק - משרד האוצר רוני ארד - משרד האוצר

קצרנית: נושא: 1.

קצרנית: תיקון טעות בחוק להגברת הצמיחה והתעסוקה ולהשגת יעדי התקציב לשנת 1998 (תיקוני חקיקה) , התשנ"ח- 1998.

קצרנית: 2.

קצרנית: תקנות מילווה המדינה (סדרות מסוג "גלבוע") (תיקון).

קצרנית: 3.

קצרנית: שנויים בתקציב לשנת 1999.

קצרנית: 4.

קצרנית: תקציב משרד החוץ לשנת 2000.

קצרנית: 1.

קצרנית: תיקון טעות בחוק להגברת הצמיחה והתעסוקה ולהשגת יעדי התקציב לשנת הכספים 1998 (תיקוני חקיקה).

אלי גולדשמידט: אנחנו פותחים בתיקון טעות בחוק להגברת הצמיחה והתעסוקה.

רות הורן: בזמנו תוקן חוק הביטוח הלאומי, והתיקון אמר שמי שמסרב לקבל עבודה מתאימה לא יהיה זכאי לדמי אבטלה ב30- הימים הראשונים.

רות הורן: המספר הזה של הימים הופחת מסך כל הימים שבהם הוא זכאי לדמי אבטלה.

רות הורן: בסוף החוק, כמקובל, נקבעה הוראת התחילה והתחולה של התיקון הזה, ונשמטה שם מילה אחת.

רות הורן: נאמר שם שהתיקון הזה יחול על מי שהתאריך הקובע לגביו - התאריך הקובע הוא התאריך שבו הוא הפך להיות מובטל - חל ב1 בפברואר 1998.

רות הורן: המילה "ולאחריו" נשמטה מהנוסח.

סמדר אלחנני: היה איזה מובטל שידע לנצל את זה?

רות הורן: כן, הוא אשר גילה לנו את הטעות.

רות הורן: הוא טען שמגיעים לו דמי אבטלה כאשר לחבריו לא הגיע.

אנה שניידר: התוצאה היתה שרק אדם שמובטל ביום אחד החוק חל עליו.

אנה שניידר: כמובן שזאת לא היתה הכוונה.

ישראל כץ: הרי היום הזה כבר נגמר.

אלי גולדשמידט: אם לא נוסיף את המילה "ולאחריו" זה יחול רק ליום אחד.

ישראל כץ: אנחנו לא מחילים על כלל המובטלים דבר מסויים?

רות הורן: כוונת המחוקק היתה להחמיר.

ישראל כץ: להחמיר מתאריך מסויים לעתיד.

רות הורן: נכון.

ישראל כץ: מה המצב היום?

רות הורן: אם לא נשנה היום, יצא שרק קבוצה של אנשים שהפכו למובטלים ביום מסויים אחד בהסטוריה יחול עליהם התיקון, לעומת כל היתר.

ישראל כץ: ואלה שהפכו יום אחרי זה מובטלים?

רות הורן: לכאורה לא חל עליהם התיקון.

רות הורן: זאת בוודאי לא יכולה להיות הכוונה, כי יצא חוק מאוד אבסורדי ומפלה.

ישראל כץ: יש איזו שהיא מגמה להחמיר ביכולת של מובטלים לקבל דמי אבטלה.

ישראל כץ: האם העבודה השחורה שאנחנו עושים עבור הממשלה הזאת היא בזה שאנחנו פותרים לה את הבעיה כאילו רטרואקטיבית, כי הרי מעכשיו אנחנו מחמירים את מצבם של המובטלים מבחינת היכולת שלהם לקבל דמי אבטלה?

ישראל כץ: אם לא יתוקן החוק, תדרש חקיקה מסודרת כדי להרע את יכולתם של המבוטלים לקבל באיזה שהוא אופן דמי אבטלה בתנאים טובים יותר.

ישראל כץ: מה האלטרנטיבה לתיקון הזה?

רות הורן: מדבריך אני מבינה שהתוכן של התיקון שהתקבל אז אינו מובן.

רות הורן: מה המטרה של חוק ביטוח אבטלה?

רות הורן: שרק אותו אחד שלא מצליח להקלט מחדש בשוק העבודה יקבל דמי אבטלה.

רות הורן: מדובר באדם שבא, שירות התעסוקה מציע לו דבר מסויים והוא אומר: אני לא רוצה.

רות הורן: החוק כפי שהיה טרם התיקון אמר, שאותו אדם לא יקבל דמי אבטלה ב90 הימים הראשונים, אבל המשמעות היתה שלא פוגעים בכל תקופת האבטלה המגיעה לו, זאת אומרת שהזכות שלו נדחית.

רות הורן: בחוק ההסדרים של אז, שנקרא החוק להגברת הצמיחה, ההחמרה אמרה ש30 ימים נגזלים ממנו, זאת אומרת תהיה הדחייה הזאת וכאשר הוא יתחיל לקבל הוא יקבל 5 חודשים במקום 6 חודשים.

רות הורן: זאת החמרה שהיתה מקובלת.

רות הורן: בסעיף התחולה והתחילה הושמטה אותה מילה, והמשמעות אבסורדית במובן הזה שלא יעלה על הדעת שתיקון מסוג כזה יחול רק על אנשים שהפכו למובטלים היום.

רות הורן: יכול מאוד להיות שאילו החוק במתכונתו הקיים היה מגיע לבית המשפט, בית המשפט בעצמו היה אומר שזו שטות.

ישראל כץ: עם התיקון, מה זה אומר?

רות הורן: עם התיקון זה אומר, שמה שהתכוונו במקור אכן יהיה, זאת אומרת מיום מסויים, כי לא עושים חקיקה רטרואקטיבית.

רות הורן: כל מי שהתנאים האלה יחולו עליו יקבל במקום 6 חודשים 5 חודשים.

אלי גולדשמידט: אנחנו מאשרים את התיקון.

אלי גולדשמידט: 2.

אלי גולדשמידט: תקנות מילווה המדינה (סדרות מסוג גלבוע) (תיקון).

אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים לתקנות מילווה המדינה (סדרות מסוג גלבוע) (תיקון).

עדי ריבלין: אנחנו בשנים האחרונות עושים סידרה של תיקונים, הן תיקונים טכניים והן תיקונים יותר מהותיים.

עדי ריבלין: בגלבוע אנחנו עושים מספר תיקונים קטנים, שבעיקרם הם טכניים.

עדי ריבלין: אנחנו מאפשרים תשלומים אחרי מועד הריבית.

עדי ריבלין: עד היום הגלבוע היה צמוד אל הדולר כלפי מעלה, עכשיו אנחנו מאפשרים לו להיות צמוד לשני הכיוונים.

מאיר שטרית: למה אתם נוטלים את סמכות שר האוצר?

עדי ריבלין: זה לא רלוונטי.

עדי ריבלין: יש לנו כבר שיטה של הנפקה במכרז.

מאיר שטרית: במה התנאים החדשים שונים מהתנאים בגלבוע?

עדי ריבלין: השינוי מבחינתינו הוא שאם הנפקת את האגרות כאשר הדולר הוא 4 ובפדיון בעת תשלום ריבית הוא יורד ל3.5, הרצפה תהיה ב4.

סמדר אלחנני: במקום 3 שנים הרצפה יורדת לשנתיים.

סמדר אלחנני: לדעתי זה עובר כבר לתחום של הקצר מועד.

סמדר אלחנני: אתה מאבד גמישויות בשוק הקצר מועד, שזה מכשיר מוניטרי ולא מכשיר גיוס הון.

סמדר אלחנני: איך משלמים כשאי אפשר לשלם ביום העסקים?

סמדר אלחנני: לפי דעתי הניסוח הוא לא מושלם.

סמדר אלחנני: צריך להיות ביום הקרוב ביותר ליום העסקים, אחרת זה לא ברור.

עדי ריבלין: לגבי העניין המוניטרי אין שום מחלוקת.

עדי ריבלין: נהפוך הוא, הכוונה שלנו להאריך בפועל את מועד ההנפקה שהיום הוא 5 שנים ל10 שנים.

עדי ריבלין: העניין של השנתיים זה סטנדרטיזציה.

עדי ריבלין: בכל איגרות החוב ששינינו מופיע טווח תאורטי של שנתיים עד 25.

אלי גולדשמידט: לדעתי הפתרון לגבי יום העסקים מופיע בסעיף 12, שבו כתוב: שלפניו.

אלי גולדשמידט: אני מניח שהניסוח המקורי הוא היום שלפני יום העסקים.

עדי ריבלין: כתוב: "ביום שהוא לא יום עסקים בנקאי בוצע תשלום ביום העסקים הבנקאי שלאחריו".

אלי גולדשמידט: בדברי ההסבר צריך להגיד שהכוונה היא ליום לפני.

עדי ריבלין: יש עוד שתי תקנות טכניות: סעיף 1(א) במקום 6101 יהיה 6201, והתחולה במקום 1 בינואר 2000 תהיה 2 בינואר.

אלי גולדשמידט: מי בעד התקנות, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - הרוב נגד - אין אושר 3.

אלי גולדשמידט: שנויים בתקציב לשנת 1998

אלי גולדשמידט: פנייה 0271.

איתן קופרשטוק: העברת 15 מיליון ש"ח בתוך לשכת מדען ראשי בין קרן המו"פ ובין החממות.

איתן קופרשטוק: העברת 8 מיליון 400 ש"ח למימון קרן ישראל בריטניה.

איתן קופרשטוק: שינויים פנימיים במחלקת מימון אצלינו במשרד להעברה לקרן השיווק לחונכות עיסקית בסך 3 מיליון, ו3- מיליון פלוס העברה לצורכי הכשרת כוח אדם במפעלים באזורי פיתוח, מיועד בעיקר למפעלים קטנים ובינוניים.

אלי גולדשמידט: השאלה שעומדת לפנינו היא באמת הנושא של הרשות לעסקים קטנים שמתוכה מעבירים 3 מיליון שקל להכשרת כוח אדם במפעלים באיזורי פיתוח.

אלי גולדשמידט: המטרה היא ראויה, אבל השאלה היא אם המחיר ראוי.

אלי גולדשמידט: יש פה בעיה שהמימון לצורך החיובי הזה נלקח מהרשות לעסקים קטנים.

שלום שמחון: מאחר ומדברים פה בערי פיתוח, אני רוצה לדעת לגבי תוכנית עידוד 1999: 1.

שלום שמחון: למה התוכנית הזאת קוצצה?

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: לאן הלך הכסף הקודם?

נילי רונן: אני אתן לך את הפירוט של התוכניות.

יורי שטרן: הסיפור של תקציבי הרשות לעסקים קטנים הוא לדעתי סיפור של הריסת מערכת שהצליחו להקים בפיגור רב לעומת המדינות המתועשות האחרות.

יורי שטרן: בכל מדינה יש מערכת דומה.

יורי שטרן: זה התבטא בתחילת שנות ה90-.

יורי שטרן: מי שנתן לזה פוש רציני היה מיכה חריש.

יורי שטרן: בתקופתו של שרנסקי זה קיבל עוד אמצעים נוספים.

יורי שטרן: בתחילת השנה כאשר אושר תקציב הרשות, האוצר באופן פתאומי, מבלי להודיע לרשות, הקפיא את התקציב בטענה שלא היתה תוכנית עבודה.

יורי שטרן: בסוף שיחררו חלק מהכסף אבל נשארו 3 וחצי מיליון שקל לא משוחררים.

יורי שטרן: את ה3 מיליון, שזה חלק עצום מתקציב הרשות שמתקרב ל20%, הם לא מוכנים לשחרר, רק בתנאי שזה יעבור לסעיפים אחרים בתקציב.

אלי גולדשמידט: מי זה הם?

יורי שטרן: אנשי האוצר.

יורי שטרן: אין שום סיבה שהכסף הזה יעבור לתוכנית טובה אחרת כמו החונכות העסקית, כי נגד הכסף הזה היתה תוכנית עבודה שפשוט נעצרה.

יורי שטרן: זה לא שאין ניצול לכספים האלה.

יורי שטרן: מעבר לזה, התקציב המקוצץ הופך להיות בסיס לקיצוצים נוספים בשנה הבאה, ואז אנחנו משאירים את המערכת הזאת באותה כותרת של רשות לעסקים קטנים אבל ללא אמצעים.

סופה לנדבר: הכסף שאתה מדבר עליו זה הלוואות לעסקים קטנים?

יורי שטרן: זה לא הלוואות, זה הדרכות, זה מערכת מרכזית לטיפוח עסקים קטנים.

יורי שטרן: ההלוואות עצמן מקורן בקרן אחרת, אבל תפקוד המערכת שדרכה מקבלים הלוואות זה פה.

מאיר שטרית: נושא של עסקים קטנים בכל העולם משמש אבן בנייה מאוד רצינית לתעשייה ולצמיחה.

מאיר שטרית: אנגליה משמשת דוגמה בעניין הזה.

מאיר שטרית: היא מטפלת בעסקים קטנים בצורה מושכלת ורחבה.

מאיר שטרית: מירב העוסקים בעסקים באנגליה עוסקים בעסקים קטנים.

מאיר שטרית: עסקים כאלה מוגדרים כעסקים שמעסיקים עד 50 איש.

אלי גולדשמידט: אצלינו זה פחות.

מאיר שטרית: אצלינו תשומת הלב לעניין הזה היא מאוד מזערית.

מאיר שטרית: אני לא יודע על פעולה ספציפית של הרשות לעסקים קטנים, אבל אני רואה חשיבות רבה מאוד בעזרה לעסקים קטנים.

מאיר שטרית: הרבה מאוד עסקים שפשטו רגל ונסגרו במדינה בשנים האחרונות בגלל האטה במיתון הם עסקים קטנים.

מאיר שטרית: עסק קטן בניגוד לעסק גדול אין לו גב כלכלי גדול, ופה באמת הרשות לעסקים קטנים יכולה להיות מנוף לאותם עסקים לעבור את המשבר כאשר יש להם משבר.

מאיר שטרית: לכן לא נראה לי הגיוני לקצץ מעסקים קטנים 3 מיליון שקל.

מאיר שטרית: אני חושב שזאת פגיעה.

מאיר שטרית: זה דבר שצריך להצמיח אותו, לטפח אותו כי הוא יתרום תרומה מאוד משמעותית ליצירת מקומות עבודה חדשים.

נילי רונן: אנחנו אנשי התעשייה והמסחר לא באנו לייצג את האוצר ומה הוא רוצה לעשות עם הכסף.

נילי רונן: אני רוצה לתמוך במה שחבר הכנסת יורי שטרן אמר ובמה שחבר הכנסת שטרית אמר בנוגע לעסקים קטנים.

נילי רונן: מבחינתינו אין כאן שום פגיעה בנושא עסקים קטנים כיוון שאת הכסף אנחנו רוצים להעביר להכשרת הון אנושי שייעודו עסקים קטנים.

שלום שמחון: זה פרוייקט שגם הרשות לעסקים קטנים עושה?

נילי רונן: לא, זה פרוייקט שהוא כלי סיוע אחר של העיסקה.

אלי גולדשמידט: זה מיועד לתעשייה בעיקר.

נילי רונן: כן, למפעלים.

יורי שטרן: הון אנושי בא כתוצאה מוועדת גבאי.

יורי שטרן: קיצצו באופן דרמטי את המענקים למפעלים באיזורי פיתוח ואמרו שבמקום זה יתנו סל של אמצעי עידוד, בין היתר תוכניות הכשרה.

יורי שטרן: עד כמה שידוע לי אין מצוקה בסעיף הזה.

אלי גולדשמידט: אני מציע שתקחו את הפנייה הזאת חזרה.

אלי גולדשמידט: יש עם העניין הזה בעיה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש שתשקלו את העניין הזה פעם נוספת.

אלי גולדשמידט: הייתי מבקש את ההסבר של האוצר לפגיעה בעסקים הקטנים.

מאיר שטרית: האם אין תקציבים במשרד התעשייה והמסחר שלא מנוצלים עד סוף 1999 בהיקף של 3 מיליון שקל?

איתן קופרשטוק: לא.

מאיר שטרית: אם יש עודף של 3 מיליון שקל, אפשר בשנה לאחר מכן לתת לסעיף של העסקים הקטנים.

נילי רונן: הייתי שמחה שתקראו את ההסבר.

אלי גולדשמידט: הנקודה היא שיש פה פגיעה של 20% בתקציב הרשות לעסקים קטנים.

אלי גולדשמידט: הייתי רוצה שתבדקו האם באמת ראוי לפגוע בעניין הזה.

אלי גולדשמידט: אני גם שותף לתפיסת העולם שהטיפוח והצמיחה הם היום לא רק במפעלים הגדולים אלא ביוזמות הקטנות.

יורי שטרן: אני רוצה לחזק את אנשי משרד התמ"ס ולעודד אותם כן למצוא לסעיף הזה מקור אחר מהכספים הלא מנוצלים של המשרד.

יורי שטרן: עד כמה שידוע לי הבעיה לא אצליכם אלא באוצר.

יורי שטרן: הפתרון של לקחת כסף מהרשות לעסקים קטנים הוא לא פתרון ראוי, כי אחר כך לא תשקמו את העסקים הקטנים.

אלי גולדשמידט: פנייה 333.

רוני ארד: בפנייה הזאת אנחנו מעבירים 24 מיליון שקל לסל קליטה ועוד 4 מיליון שקל להבטחת הכנסה.

רוני ארד: לא מדובר פה בפגיעה במקבצי הדיור, אלא זה עודף מזומן שנשאר השנה.

אלי גולדשמידט: מי בעד הפנייה, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - רוב אושר פנייה 338.

רוני ארד: זו פנייה שנועדה להעביר כסף לסל קליטה.

רוני ארד: המקור זה עודפים מחוייבים ולא מחוייבים משנת 1998 שנשארו במשרד.

אלי גולדשמידט: יש פנייה 30030 ו30031 שזאת פנייה שמאפשרת העברת העודפים בסכום של 69 מיליון שקל מתקציב משרד הקליטה.

אלי גולדשמידט: על בסיס העברה הזו מבוקשת פנייה 338.

אלי גולדשמידט: פנייה 30030 ו30031 צריכה להמתין 21 יום.

אלי גולדשמידט: עד לרגע זה אף אחד לא ביקש עיכוב ולכן זה מאושר.

אלי גולדשמידט: מי בעד 30030, 30031 הקדמה להיום?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד- רוב אושר מי בעד פנייה 338, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - רוב אושר פנייה 339.

רוני ארד: אחת הסיבות שעדיין חסר לנו כסף, מעבר לנושא של גידול במספר העולים, זה שבסוף השנה לא לקחנו בחשבון את המדדים הגבוהים, ולכן עדכון הסל בפועל בתחילת 1999 היה גבוה בכמעט 5% מעבר למקדם שלקחנו ב1999.

רוני ארד: העדכון של הסל רק בין אוגוסט 1998 ל1999 עמד על 5.7, ולכן חלק מהכסף נובע מהתייקרות של הסל.

רוני ארד: אנחנו מבקשים להפשיר את הרזרבה להתייקרויות לשנה הבאה.

אלי גולדשמידט: מי בעד 339, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - רוב אושר פנייה 348.

רוני ארד: פנייה 348 זה הפנייה של קמ"ע.

רוני ארד: אנחנו מבקשים להעביר את ההרשאה להתחייב לתוכנית קמ"ע בסכום של 16 מיליון שקל.

סופה לנדבר: כל שנה אותו סיפור.

רוני ארד: קמ"ע זאת תוכנית סגורה, שכל שנה אנחנו מתקצבים מספר מדענים מסויים, עד 500.

סופה לנדבר: והם היו 280.

רוני ארד: כאשר בנינו את תקציב 1999 הערכנו את עלות מדען טיפ טיפה יותר נמוך מהעלות הנוכחית, ולפי העלות הקודמת בנינו את התקציב.

רוני ארד: בפועל עלות המדען היתה יותר גבוהה, לכן היה חסר לנו גם מזומנים וגם הרשאה להתחייב.

ישראל כץ: למה הרשאה להתחייב?

רוני ארד: הרשאה להתחייב לתוכנית קמ"ע זה בגלל שזה חוזה ל3 שנים.

מאיר שטרית: תוכנית קמ"ע נועדה לתת איזה שהוא סטרט למדענים עולים בישראל.

מאיר שטרית: זה רעיון יפה, אבל יכולה להווצר בעיה, שאנחנו חייבים לתת עליה את הדעת, והיא שהמוסדות האקדמאים קובעים את מי הם רוצים לקלוט ועל בסיס זה מקבלים את המדען לעבודה.

מאיר שטרית: אוניברסיטה לא יוצרת שום מחוייבות כלפי מדען שנקלט.

רוני ארד: התוכנית מיועדת לקלוט מדענים עד גיל הפנסיה באוניברסיטה.

רוני ארד: כרגע תקציב ההרשאה שיאושר הוא אך ורק ל3 שנים.

רוני ארד: מדובר על תוכנית תלת שנתית שקולטת מדענים, אם זה באוניברסיטאות או במכוני מחקר ל3 שנים, כאשר המצטיינים שביניהם, עד 500 מדענים, נקלטים בתוכנית קמ"ע שזאת תוכנית העסקה עד גיל הפנסיה.

רוני ארד: במידה והאוניברסיטה רוצה להמשיך להעסיק את המדען על חשבונה, אחרי 3 שנים היא ממשיכה להעסיק אותו.

רוני ארד: במידה ולא, נגמר החוזה.

רוני ארד: 500 המצטיינים שמצטרפים לתוכנית קמ"ע אלה 500 המדענים שאמורים להקלט עד הפנסיה.

סמדר אלחנני: אתה מגדיל פה את ההרשאה להתחייב ולכן צריך להגדיל את התקציב להוצאה לשנה הבאה.

אלי גולדשמידט: מי בעד, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - 3 נגד - 4 לא אושר אני מבקש רוויזיה.

ורוניקה כאיט: הפנייה הזאת מעבירה 866 אלפי שקל מתוכנית גמלאות עובדי מדינה לתוכנית מימון גמלאות לעובדי המדינה על מנת לממן משלוח תלושי גמלה לגמלאים.

אלי גולדשמידט: מי בעד, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - הרוב אושר פנייה 322.

ורוניקה כאיט: אנחנו בהעברה הזאת לוקחים יתרות תקציב שנראה לנו שאין להם שימוש לקראת סוף שנה ומבקשים להעביר אותם.

אלי גולדשמידט: מי בעד, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - הרוב אושר פנייה 332.

רוני ארד: הפנייה הזאת מתייחסת להעברות משרד האוצר לביטוח לאומי, וזה על סמך אומדנים של ביטוח לאומי ומשרד האוצר.

רוני ארד: זה הולך למשפחות חד-הוריות, לנפגעי הקרנות, לנפגעי עירוי דם, לגמלאות זקנה ושארים ולאוכלוסיות שאינן מבוטחות.

אברהם הירשזון: מה זה אוכלוסיות אחרות?

רוני ארד: אוכלוסיות אחרות זה אסירי ציון, נפגעי עירוי דם, כל הגזזת ומשפחות ברוכות ילדים.

אמנון כהן: למה אתה מוריד מהבטחת הכנסה?

רוני ארד: זה לא יורד מהבטחת הכנסה.

רוני ארד: יש לנו תקנות שעל פי הצפוי יהיה בהן עודף תקציבי.

רוני ארד: את העודף התקציבי הזה אנחנו מציעים להעביר לתקנות שחסר בהן כסף.

רוני ארד: כל הפנייה הזאת באה להעביר כסף מתקנות שיש לנו בהן עודף תקציבי לתקנות שבהן חסר כסף.

רוני ארד: אלה שינויים פנימיים.

אמנון כהן: מה זה גימלאות לאוכלוסיות שאינן מבוטחות?

רוני ארד: יש עולים שבשנה הראשונה שלהם הם לא מבוטחים והם לא זכאים לגמלאות מביטוח לאומי, לכן מי שממן את זה זה המדינה.

עופר חוגי: התייעצות סיעתית.

אלי גולדשמידט: פנייה 335.

רוני ארד: פנייה 335 נוגעת לנכי נפגעי הנאצים.

רוני ארד: אלה שמקבלים את הגימלה, הגימלה שלהם מוצמדת להסכמי תוספת יוקר, לתוספת שכר ולתוספת יוקר המחייה, כאשר כתוצאה מהסכם של תוספת 4.8 אנחנו מבקשים להפשיר את הרזרבה.

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - הרוב אושר פנייה 336.

רוני ארד: מדובר על הפשרת רזרבה להתייקרויות לביטוח לאומי.

אלי גולדשמידט: זה במסגרת ההסכם החדש עם הנכים?

רוני ארד: לא.

עופר חוגי: למה המדינה לא משלמת?

רוני ארד: לאוצר אין את היכולת כי אין לו סניפים.

אלי גולדשמידט: מי בעד, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - הרוב אושר פנייה 343.

גולן חקק: מדובר על שינוי שעיקרו העברת הרשאה להתחייב לטובת השקעות ברפתות במסגרת מנהלת השקעות הון בחקלאות, ושינויים פנימיים בתקציב מנהלת ההשקעות.

גולן חקק: יש חוברת פיתוח על מנהלת השקעות הון בחקלאות שבה נקבעים הענפים שבהם ינתנו אישורי המענק.

גולן חקק: זה אפילו מפורט לאיזו השקעה.

אלי גולדשמידט: מי בעד, ירים את ידו?

אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - הרוב אושר

עופר חוגי: אני מבקש רוויזיה.

אלי גולדשמידט: פנייה 347.

מנחם הורוביץ: פנייה לשינויים פנימיים בתוך תקציב המשרד לאיכות הסביבה.

מנחם הורוביץ: זה בא לממן שני פרוייקטים מאוד חשובים, מאוד קריטיים.

מנחם הורוביץ: אחד הפרוייקטים זה הצטיידות של הניידות לחומרים מסוכנים.

מנחם הורוביץ: האחריות של המשרד זה להגיע לאירוע שמתה

מנחם הורוביץ: פך בו רכב עם חומרים מסוכנים ולהעריך את הסיכונים.

מנחם הורוביץ: אנחנו צריכים לצייד את הניידות האלה בציוד כדי שנוכל לבצע את התפקיד הזה.

מנחם הורוביץ: זה קריטי כי מדובר בחיי אדם.

מנחם הורוביץ: יש כאן 600 אלף שקל.

יעקב ליצמן: בידי מי הסמכות לבדוק את החומרים האלה?

מנחם הורוביץ: משרד התחבורה מופקד על השינוע וההובלה של החומרים, האחריות על האירוע זה סמכותה של מכבי האש ולטפל באירוע עצמו אנחנו מוסמכים.

מנחם הורוביץ: יש עוד פרוייקט אחד מאוד חשוב וזה הנושא של ניטור אוויר.

אמנון כהן: כמה כוח אדם נדרש?

מנחם הורוביץ: אין שינוי בכוח אדם.

מנחם הורוביץ: יש לנו כ200 עובדים קבועים במשרד.

עופר חוגי: למה הייתם צריכים להגדיל את דיור המשרד?

מנחם הורוביץ: למשרד לאיכות הסביבה יש 400 עובדים שפרוסים בכל הארץ.

מנחם הורוביץ: יש לנו גידול בנושא של טיפול בחומרים מסוכנים ובנושא של טיפול בפסולת.

עופר חוגי: מה התקציב של המשרד?

מנחם הורוביץ: כ180 מיליון השנה, כאשר שנה הבאה זה יהיה כ200- מיליון.

אמנון כהן: למה מתקציבים של פעולות מעבירים להנהלת המשרד?

מנחם הורוביץ: זה לא מתקציב פעולות, זה מרזרבה לפעולות שנועדה לנושא הזה.

מנחם הורוביץ: עוד פרוייקט אחד זה נושא ניטור אוויר.

מנחם הורוביץ: יש למשרד מערך שבודק את מצב איכות האוויר בכל הארץ.

מנחם הורוביץ: אנחנו תמיד חשבנו שבירושלים אין בעיה, מסתבר שיש זיהום אוויר כבד בירושלים, לכן אנחנו רוצים להקים תחנה בירושלים.

מאיר פרוש: היחידה לאיכות הסביבה בעיריית ירושלים לא עובדת עם מערכות ניטור?

מנחם הורוביץ: למשרד יש מערכת שרואה בראייה כוללת את כל הארץ.

יעקב ליצמן: מי אחראי על הבדיקה של גז הראדון?

מנחם הורוביץ: אנחנו יודעים למפות את האיזורים מוכי הראדון.

יעקב ליצמן: מה אתם עושים נגד זה?

מנחם הורוביץ: במקומות שיש בהם בעיה צריך לאטום או לבצע פעולות אוורור.

מנחם הורוביץ: אנחנו עושים בדיקה ספציפית במקום שהוא חשוד, ואם מוצאים ממצאים חריגים אז צריך לעשות פעולות של איוורור או איטום של הדירה.

יעקב ליצמן: אני יכול לקבל רשימה של המקומות מוכי הראדון?

מנחם הורוביץ: אני יכול להפיץ לכל חברי הוועדה.

אברהם הירשזון: אם יש תקציב לפעולות אז איך נשארות יתרות?

אברהם הירשזון: תקציב המשרד הוא כל כך צנוע.

אלי גולדשמידט: אנחנו יודעים היום - וזה לא שייך לממשלה זאת או אחרת - שיש תת ביצוע של 2% בערך, ואז בסוף כל שנה מקבלים ערימות של העברות מסעיף לסעיף כדי לנצל כמה שאפשר.

אברהם הירשזון: אם לא היו לוקחים את זה להגדלת משרדים, שהם חשובים גם כן, אלא לפעולות קריטיות, הייתי אומר מילא, אבל המשרד הזה סובל כל כך מחוסר תקציבים בפעילות.

אברהם הירשזון: תראה את המצב במדינת ישראל, הרי זאת בדיחה כל הנושא של האקולוגיה במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: כמה זה למשרדים?

מנחם הורוביץ: בתוך המיליון שקל כלולים משרדים, רכבים, טלפונים וכו'.

אלי גולדשמידט: מי בעד, ירים את ידו: ה צ ב ע ה בעד - הרוב אושר.

אלי גולדשמידט: מי בעד פניה 332, ירים את ידו: ה צ ב ע ה בעד - הרוב אושר.

אלי גולדשמידט: 3.

אלי גולדשמידט: התקציב לשנת 2000 - תקציב משרד החוץ

אלי גולדשמידט: אנחנו מקדמים בברכה את מנכ"ל משרד החוץ.

אלי גולדשמידט: היינו רוצים לשמוע ממך על פעולתכם מההיבט התקציבי.

אלי גולדשמידט: אנחנו לא עוסקים פה בדיון מדיני, אלא במיצוי התקציבי שלכם, בעיקר איזה נציגויות סגרתם, איזה נציגויות אתם רואים ככאלה שאתם חושבים שזה חשוב שהן תהיינה פתוחות ורק בגלל מצוקות תקציביות אתם לא יכולים להחזיק אותן וכו'.

איתן בנצור: אני קודם כל מאוד מודה לך על ההתעניינות בדרך עבודתו ותפקודו של משרד החוץ.

איתן בנצור: 80% מתקציב משרד החוץ הוא תקציב קשיח ו20% זה תקציב הפעילויות השוטף.

איתן בנצור: זה משנה לשנה מכביד על דרך עבודתו של המשרד ומגביל יוזמות.

איתן בנצור: באמתחתנו הרבה מאוד יוזמות שאין דרך ליישם אותן עכב המגבלה התקציבית.

איתן בנצור: בקשר לסגירת הנציגויות, זאת גזירה שנכפתה עלינו.

איתן בנצור: גם אם הגענו לכלל הכרה שהמנוע שלנו מתקשה לשאת את הפריסה הנרחבת הזאת, כל סגירת שגרירות יש לה מחיר מסויים, מעבר לכאב הלב שנגרם, משום שאתה מוצא את עצמך במצב של נסיגה באותה מערכת יחסים עם אותה מדינה ששם אתה נאלץ לסגור את השגרירות, או אם מדובר בקהילה יהודית אז סגירת קונסוליה כללית.

איתן בנצור: דבר שמאוד מכביד עלינו זו המצוקה הגוברת והולכת בכל מה שנוגע לתקציב משב.

איתן בנצור: זה בא בשעה שיש עניין בקנה מידה עולמי בפעילות משבית.

איתן בנצור: אנחנו לקראת סיום הדרגתי של שותפות פיננסית עם הAID שמצורף למחלקת המדינה האמריקאית ועם משרד החוץ ההולנדי.

איתן בנצור: תוך פרק זמן של שנתיים, שלוש אותה שותפות רבת שנים תסתיים ואנחנו נצטרך להשען כמעט בלעדית על תקציב משב כפי שהוא, מקוצץ ומהווה יעד לקיצוץ נוסף, כאשר האוצר גורס שמתבקשת פעולת קיצוץ נוספת.

איתן בנצור: אני שמעתי ברדיו מדובר המשטרה שהמשטרה מסתלקת מאחריות על אבטחת השגרירויות הזרות בישראל החל מה1- בינואר, ובמילים אחרות, היא מטילה את הנטל הזה על תקציבו של משרד החוץ שהוא כבר מצומק ממילא.

איתן בנצור: אני חושב שזאת התפתחות מאוד מצערת.

איתן בנצור: אנחנו בגלל הקיצוצים בצרכים הביטחוניים שלנו נהנים משיתוף פעולה מלא של רשויות הביטחון בעולם, וזה יהיה מאוד מצער אם נגיע למצב שנאלץ להביא לכלל ביטול אותה שמירה סלקטיבית שקיימת היום בנציגויות הזרות בישראל.

ניסים בן-שטרית: יש כאן בעיה של הדדיות בין המדינות בעולם לביננו.

ניסים בן-שטרית: אבטחה שניתנת בנציגויות שלנו בעולם היא אבטחה מאסיבית וגדולה.

ניסים בן-שטרית: האבטחה היא ללא השוואה כמעט בין מה שאנחנו נותנים ובין מה שקורה ברחבי העולם בנציגויות שלנו.

ניסים בן-שטרית: היה ויוחלט לבטל את ההחלטה הזאת, המשמעות היא לא רק לממן את האבטחה בארץ בנציגויות, אלא המשמעות היותר חמורה היא להתחיל לממן את אבטחת הנציגויות שלנו בחו"ל מתקציב משרד החוץ, וזה דבר שאף אחד לא לוקח אותו בחשבון מבחינת העלות התקציבית.

ניסים בן-שטרית: יושבים כאן אנשי אגף התקציבים שעובדים מולנו ימים ולילות באופן שוטף.

ניסים בן-שטרית: למרות כל הקיצוצים שהם מטילים עלינו, אני מוכרח להגיד מילה טובה על ההבנה שהם מגלים לבעיות התקציב שלנו ועל ההבנה שהם מגלים לצרכים המיוחדים של משרד החוץ.

ניסים בן-שטרית: אנחנו ערים לבעיות שלהם והם ערים לבעיות שלנו, ולכן נשמח ביחד לנסות להגיע לפתרונות.

אלי גולדשמידט: האם אתה יכול להתייחס להשוואה בין התקציב של שנה שעברה לתקציב הזה.

אלי גולדשמידט: גם פה היה קיצוץ של 35 מיליון שקל.

חיים בן-צרויה: היתה הפחתה של כ33 מיליון שקל מהתקציב של 99, כאשר במסגרת הזאת נכללו באופן מתואם 3 החלטות ממשלה שתואמו קודם לכן בין אגף תקציבים למשרד החוץ.

חיים בן-צרויה: אחת מ3- ההחלטות היתה לסגור חמש נציגויות.

אלי גולדשמידט: איזה נציגויות החלטתם לסגור?

נסים בן-שטרית: אנחנו נצביע על הנציגויות שייסגרו בנוכחות שר החוץ.

אלי גולדשמידט: זאת אומרת שמדובר כאן על קיצוץ של 5 נציגויות בלי עדיין לקבוע מי הן.

איתן בנצור: גם אם נאלץ לסגור נציגויות, ההחלטה תהיה של משרד החוץ.

אלי גולדשמידט: מקובל עליכם?

חיים בן-צרויה: זה בהחלט מקובל.

חיים בן-צרויה: זה לשיקול דעתו של שר החוץ על פי סידרי העדיפויות המקצועיים והעניינים.

אלי גולדשמידט: קח למשל שגרירות כמו ארצות הברית, שהיא, אני מניח, השגרירות הפעילה ביותר מכל השגרירויות.

אלי גולדשמידט: כיצד יחולק העול התקציבי בין משרד ראש הממשלה, משרד החוץ, משרד הביטחון, משרד האוצר.

אלי גולדשמידט: כאשר ראש הממשלה נוסע לביקור מדיני בטורקיה, מי משלם את הביקור הזה?

נסים בן-שטרית: העול התקציבי לא נופל עלינו.

נסים בן-שטרית: העול התקציבי נופל עלינו כאשר מדובר באנשים שלנו, כי אותם האנשים עושים את העבודה השוטפת באותה נציגות וגם מתפנים כמעט כולם לעבודה בעקבות הביקור.

נסים בן-שטרית: אנחנו לא מחייבים את משרד ראש הממשלה כי אנחנו עובדים 24 שעות בגלל הביקור, אנחנו כן מחייבים את משרד ראש הממשלה בעלויות ראליות, כמו בתי מלון, כמו מכוניות, מטוסים, טלפונים, אבטחה.

נסים בן-שטרית: את כל הדברים האלה אפשר לכמת, ואנחנו גם נותנים הצעת תקציב לפני הביקור שמטבע הדברים משתנה למטה או למעלה, הכל לפי גודל הביקור.

נסים בן-שטרית: אנחנו מתחשבנים עם המשרד הרלוונטי, כי לא מדובר רק במשרד ראש הממשלה.

נסים בן-שטרית: שליחויות או נציגויות של משרדים אחרים שיושבות אצלינו הן על אחריותינו.

אלי גולדשמידט: משרד התמ"ס משלם לכם שכר דירה על נספח שיושב באיזה שהוא מקום?

נסים בן-שטרית: לא.

אלי גולדשמידט: למה?

נסים בן-שטרית: כי עם משרד התמ"ס זה סיפור אחר.

אלי גולדשמידט: משרד הביטחון, למשל?

נסים בן-שטרית: למשרד הביטחון יש נספחות צה"ל בוושינגטון שמשלמת את החלק שלה על פי איזה קריטריון שנקבע, אבל בתמ"ס לא.

אלי גולדשמידט: אתם מתקצבים גם את אנשי התמ"ס?

אריה דנון: ב6,7 השנים האחרונות נפלו על המשרד קיצוצים בסידרי גודל לא תקינים, מה שיצר מצב אבסורדי שאנחנו אחראים לכל נציגי המדינה בחו"ל, אם זה משרד הביטחון, אם זה משרד התמ"ס.

אריה דנון: כל אימת שיש קיצוץ אז לכאורה משרד החוץ מקבל איזה שהוא נתח בתקציב לטובת אותם גופים או נספחים שונים בחו"ל ואותם גופים לא נושאים בנטל הקיצוץ.

אריה דנון: אם אותה כמות של כסף באותו תקציב נמצאת אצלינו בבסיס, התקציב שלנו ברוטו יותר גדול.

אריה דנון: לכן ניסינו להגיע לאיזו שהיא נוסחה עם אגף תקציבים לקבוע את הדברים.

אריה דנון: להגיד לך שאני שבע רצון או מאושר מהסיפור הזה זה לא נכון, אבל בדרך כלל כאשר המבנים נמצאים בבעלות המדינה אנחנו לא גובים תשלום עבור השימוש במשרדים.

אלי גולדשמידט: זה לא תקין, לדעתי, כי אנחנו צריכים לקבל תמונת אמת של ההוצאות התקציביות של כל נושא ונושא.

אלי גולדשמידט: אם אתה מממן את השליחים של התמ"ס ומחר אני יושב פה בוועדה ואומרים שמקצצים שליחי תמ"ס ואני לא יודע לאיזה משרד זה מיוחס, זה בעיתי.

נסים בן-שטרית: בנוסף ל22- תקנים יש לתמ"ס תקנים משלהם.

נסים בן-שטרית: אנחנו הצענו לתמ"ס לקחת את כל התקנים איתם.

נסים בן-שטרית: כל נוסחה מקובלת עלינו.

אמנון כהן: מה הסיבה שהם לא מקבלים את מה שהצעתם?

נסים בן-שטרית: הסיבה היא שאין להם מנגנון.

נסים בן-שטרית: אני חושב שזה צודק, כי אסור ליצור מנגנונים נוספים של שיגור.

אלי גולדשמידט: שהמנגנון שלכם יחייב את משרד התמ"ס.

נסים בן-שטרית: זאת הבעיה האמיתית.

אלי גולדשמידט: אני לא רואה את הבעיה הזאת כמי יודע מה, אבל לדעתי זה לא תקין.

אלי גולדשמידט: אני חושב שצריך לעשות את האבחנה הברורה, כיוון שאנחנו רוצים לדעת במסגרת הפיקוח הפרלמנטרי מה העלויות המהותיות של כל משרד ומשרד.

נסים בן-שטרית: אנחנו משגרים הרבה משרדים אחרים ללא תקורה, כמו משרד האוצר, כמו משרד המדע, כמו השב"כ.

מאיר פרוש: מי עוסק בענייני ירושלים, חיים רמון או משרד החוץ?

מאיר פרוש: יש פה פיסקה שאומרת: "האגף מתאם את פעולות המשרד עם משרדי ממשלה אחרים בנושא ירושלים".

מאיר פרוש: אני מבין שמשרד החוץ צריך לתאם את עמדתו.

מאיר פרוש: אם יש משרד כמעט מיוחד לנושא ירושלים, אני חושב שחיים רמון היה צריך לטפל בזה ולא משרד החוץ.

מאיר פרוש: בעמוד 17 כאשר אתם כותבים שיש לכם 426 תקני שליחים, האם הם דומים לשליחי הסוכנות שקיימים או שזה משהו אחר, עבודה אחרת?

מאיר פרוש: בעמוד 20 אתם מדברים על האגף או המחלקה שמטפלת בניסוח ותרגום, ואתם מציינים גם את השפות.

מאיר פרוש: אתם מדברים על תרגום של מכתבים, אגרות, סקירות, תדריכים, נאומים בשפות אנגלית, ספרדית וצרפתית, השאלה שלי אם משרד החוץ לא אמור גם לתרגם אצל הערבים, כי גם שם אנחנו צריכים לדעת מה קורה.

מאיר פרוש: באותו עמוד 20 אני רואה שיש לכם חטיבה שעוסקת בענייני פירוק הנשק.

מאיר פרוש: היא עוקבת אחר ההיבטים האסטרטגיים והצבאיים בזירה הבינלאומית, ואני שואל אם התחום הזה הוא תחום של משרד החוץ או שהוא צריך להיות תחום של משרד הביטחון ומשרד ראש הממשלה.

מאיר פרוש: מה למשרד החוץ לעקוב אחר ההיבטים האסטרטגיים והצבאיים בזירה הבינלאומית?

מאיר פרוש: מילא אם הוא צריך להשתתף באירגונים בינלאומיים שעוסקים בצימצום או באמנה למניעת נשק, אבל לא בהיבטים האסטרטגיים הצבאיים.

מאיר פרוש: יש כאן גם חטיבת דתות, שהחטיבה הזאת מופקדת על שגרירות ישראל לוותיקן ברומא, והיא המחלקה המופקדת על פיתוח קשרים עם הכנסיות, התנועות, הקהילות הדתיות ומוסדותיהן הבינ"ל בארץ ובחו"ל.

מאיר פרוש: שבוע שעבר היה לנו בוועדת הפנים דיון, בעקבות הצעה שלי לסדר, על הגבלת כמות של בני נוער על ידי אירגונים משיחיים או קבוצות המסיון, ואמר שם נציג המשטרה שממשל ארצות הברית עוקב אחר הפעולות שמדינת ישראל פועלת כנגד המסיון או כנגד אירגונים כאלה.

מאיר פרוש: לא שהוא אומר למשטרה אל תפגעו בפעילי המסיון, אל תפגעו בשליחי מדינת ישראל, אלא הוא עוקב כי מעניין אותו לדעת מה המשטרה עושה או אם מישהו מנסה לצמצם את צעדיהן של הקהילות המשיחיות.

מאיר פרוש: השאלה שלי היא, האם אתם במשרד החוץ גם נגועים או גם מרגישים את המעקב הצמוד של הממשל בארצות הברית.

מאיר פרוש: אני רואה באותו עמוד, שהחטיבה לדתות עושה לעידוד הצליינות הדתית בביקורים של מנהיגי ארגונים דתיים, שאני בהחלט בעד, כי הרי ידוע שבמדינת ישראל יש את חופש הפולחן ל-3 הדתות.

מאיר פרוש: אני רוצה רק לדעת מה הקריטריון של מנהיג אירגון דתי שזוכה לעידוד.

מאיר פרוש: האם יש בקהילה שלו 300 איש ואז הוא מקבל את העידוד שלכם?

מאיר פרוש: רציתי לדעת מה זה ססו"ת.

נסים בן-שטרית: סוכנות סל ותעסוקה לפליטים.

מאיר פרוש: אני רואה שאתם מטפלים בנושא הזה של שבויי ונעדרי צה"ל.

מאיר פרוש: הייתי רוצה שתאמרו כמה מילים על זה.

מאיר פרוש: להשכלה כללית מה זה הרדה שנייה, חמישית ושלישית בעצרת האו"ם?

מאיר פרוש: בעמוד 28 אני רואה שאתם מטפלים באבטחת הנציגויות בחו"ל.

מאיר פרוש: אני יודע ששירות הביטחון הכללי מטפל באבטחת הנציגויות בארץ, האם איש שב"כ הוא הקב"ט של הקונסוליה ולא אנשי משרד החוץ?

מאיר פרוש: אמנם זה היה במתחם שהיה באחריות משרד החוץ, אבל הקב"ט לא היה.

מאיר פרוש: בעמוד 29 אני רואה שיש לכם אגף שמופקד על סיוע לייצוא התרבות הישראלית בנושא ספרות, קולנוע, מחול, מוסיקה, תאטרון, אמנויות פלסטיות, השתתפות בפסטיבלים וכדומה, משהו מהתרבות היהודית עתיקת היומין יש לכם גם באגף שלכם, או שמשנת 2000 זה יהיה?

יעקב ליצמן: הייתי רוצה לשמוע מה קורה באיראן בקשר ליהודים.

יעקב ליצמן: בקשר למינוי קונסולים, מאוד חשוב שימנו, לפחות במקומות שיש ציבור גדול של דתיים, אנשים שהדת קרובה לליבם.

יעקב ליצמן: לצערינו, כמה מינויים, בלי לפרט מי הם, לאו דווקא קרובים לנושא הזה.

יעקב ליצמן: הם לא ידעו את הבעיות של הקהילות היהודיות.

יעקב ליצמן: התפקיד של הקונסול צריך להיות מגשר בין הקהילה המקומית למדינה ואי אפשר למנות במקום שבו יש הרבה יהודים דתיים מישהו שהוא אנטי דתי.

יעקב ליצמן: רציתי לדעת על תקציב הסיוע ברעידות אדמה.

יעקב ליצמן: אני לא נגד לעזור לאנשים במקומות אחרים, אבל אני חושב שצריך לשקול מחדש את הנושאים האלה לאור המצב שיש לנו כאן בארץ, לאור הקיצוצים שיש כאן.

יעקב ליצמן: האם צריך לעזור למדינות מחוץ למדינה כאשר יהודים גרים בדירות לא ראויות למגורים?

יעקב ליצמן: אני מבין שזאת פעילות מאוד חשובה, אבל צריך להשוות את הפעילות הזאת מול פעילות מקומית.

אלי גולדשמידט: מה היה קורה אם האמריקנים היו מקבלים את הגישה שלך ומחליפים את תקציב סיוע החוץ למדינת ישראל כי יש להם נרקומנים ששוכבים במדרכות בערים הגדולות?

יעקב ליצמן: תאמין לי שהם עוזרים לנו כי יש להם בתמורת זה משהו.

יעקב ליצמן: אני לא חושב שאנחנו מקבלים את התמורה הזאת כאשר אנחנו עוזרים.

יעקב ליצמן: היה פירסום על העליה מקובה.

יעקב ליצמן: אני חושב שהפרסום הזה מאוד הזיק.

יעקב ליצמן: אני מקווה שזה לא בא רסמית דרך המשרד.

עופר חוגי: רציתי לדעת אם יש איזה שהם קריטריונים מסויימים שלפיהם פותחים בארץ מסויימת שגרירות.

עופר חוגי: מה שאני מבין הוא שרוב התקציב הולך על שכירויות, האם לא שקלתם מבחינת חיסכון בתקציב לקנות את המבנים ושהתקצוב יהיה תקצוב שלנו?

אלי גולדשמידט: לא כולם בשכירות.

אלי גולדשמידט: המבנה של השגרירות בארצות הברית הוא שלנו.

אמנון כהן: הצהיר המנכ"ל ש80% מהתקציב הוא קשיח ו20% הוא לכלל הפעולות.

אמנון כהן: אנחנו עדים לכך שמביאים לנו כל שנה תקציבי פעולה שאי אפשר לבצע אותם ושעוברים לתקציב הקשיח.

אמנון כהן: אני רואה בסעיף 7 שיש רזרבה מסויימת, שבמקום שיפנו אותה לטובת הפעילויות לקראת סוף שנה זה יעבור לאמרכלות.

אמנון כהן: תמיד קורה מצב שלקראת סוף שנה יש תקציב קשיח 80% ובתקציב הפעולה יש מצוקה.

אמנון כהן: אני חושב שצריך לחשוב איך לא ניתן יהיה להעביר מפעילות לאמרכלות.

אמנון כהן: בנוגע לאבטחת השגרירויות, הייתי רוצה לדעת מה הפרוצדורה.

אמנון כהן: האם הוא מוציא מכתב לאמור מהראשון לינואר לא מאבטחים?

אלי גולדשמידט: איך אתם רואים את שיתוף הפעולה בין הכנסת ובין משרד החוץ, הן ברמה של עבודות פרלמנטריות בין פרלמנטים והן ברמות אחרות?

אלי גולדשמידט: היה לי העונג להיות משקיף במועצת אירופה, והמגע הבין פרלמנטרי היה מאוד חשוב.

אלי גולדשמידט: הוא גם נשא פרי בכמה מקומות.

אלי גולדשמידט: אני זוכר לאחר הגירוש של 415 אנשי החמ"ס, שנאבקנו למניעת ביטול מעמדה של ישראל.

אלי גולדשמידט: הצלחנו במידה רבה מכיוון שהיה שיתוף פעולה מלא עם אנשי משרד החוץ שהיו שם.

אלי גולדשמידט: איך אתם רואים את הנושא הזה?

איתן בנצור: לא רק שאנחנו מעוניינים בשיתוף פעולה עם הכנסת, אלא אנחנו עושים את הכל כדי לעודד את שיתוף הפעולה ולהעזר בחברי הכנסת בפעילויות המדיניות של מדינת ישראל.

איתן בנצור: אתה אמרת לא להתייחס לכותרות של הבוקר, אבל אינני יכול אלא למחות על דברי יו"ר הכנסת שהגדיר את עובדי משרד החוץ כמבעירי בעירות.

איתן בנצור: זאת שפה בלתי מקובלת, בלתי ראויה ואין שום יו"ר בעולם שיש לו חסינות כדי לומר את הדברים האלה.

איתן בנצור: אנחנו מעוניינים בשיתוף הפעולה.

איתן בנצור: אנחנו מינינו קצינת קישור לכנסת.

איתן בנצור: אנחנו בכל נסיעה של היו"ר גם מסייעים במקום, גם משגרים מלווה מטעמינו.

איתן בנצור: אנחנו עומדים לרשות חבר הכנסת באספקת מידע.

איתן בנצור: מפעם לפעם כאשר פונים אלינו ומבקשים להתייעץ איתנו, אנחנו נותנים את תמונת המצב המדינית יפה לאותה סיטואציה, לאותה מדינה, שמטבע הדברים מקופלת בה גם איזו שהיא חוות דעת מדינית, או הערכה שלנו כיצד הדברים נראים וכיצד יש לטפל במצב.

אלי גולדשמידט: אני חייב לציין שאני מאוד נהנתי מתדריכים שניתנו על ידי המשרד בכל מיני רמות.

אלי גולדשמידט: תמיד זה היה מדוייק וUP TO DATE.

איתן בנצור: כל מערכת הקשרים שלנו עם הכנסת היא על כף המאזניים ובסימן שאלה לא בגללינו, אלא בגלל פסיקה או החלטה של יו"ר הכנסת שאיננו רוצה להזדקק למשרד החוץ.

איתן בנצור: טעמיו עימו.

איתן בנצור: אנחנו לא נכפה על אף אחד לא את עצמינו, לא את הצעתינו.

איתן בנצור: אנחנו עומדים לרשות חברי הכנסת, הכנסת, בהיצע, במעש ונשתדל לענות לכל בקשה שתובא בפנינו.

איתן בנצור: חבר הכנסת פרוש, אתה שאלת מי עוסק בעניין ירושלים, אז מי כמוך יודע מי עוסק בעניין ירושלים.

איתן בנצור: אבל בכל הנוגע לצד המוסדי של הנושא, משרד החוץ מחזיק מחלקה בנושא ירושלים כבר קרוב ל25- שנה.

איתן בנצור: הוא עוקב, הוא מטפל, הוא שולח נציגים כדי ללמוד על כנסים שיש בהם נגיעה לענייננו שלנו.

איתן בנצור: אנחנו בקשר שוטף עם עירית ירושלים.

איתן בנצור: אנחנו מציבים אדם בעירית ירושלים שמסייע לראש העיר בטיפול במבקרים ובסוגיות מדיניות.

איתן בנצור: מה היא הזיקה בין משרדו של השר רמון למחלקה, אני לא מסוגל להשיב על כך, אני רק יודע שכל אימת שהשר רמון פונה אלינו ונזקק לשירותיה של המחלקה, אנחנו עומדים לרשותו.

איתן בנצור: בקשר למחלקה לתרגום, זאת מחלקה שעוסקת בתרגום מכתבים, תרגום אגרות וכו'.

איתן בנצור: יש לנו את מחלקת החקר שהיא זאת שעוסקת בנושא הזה.

איתן בנצור: גם במערכת עצמה יש פעולת תרגום רבת אנפין שאת פירותיה אנחנו מקבלים במשרד החוץ.

איתן בנצור: אשר לחטיבת פר"ן, אין כמעט משרד חוץ בעולם שמכבד את עצמו שאין לו חטיבת פר"ן.

איתן בנצור: הדיונים במרבית הסוגיות הם בפורומים מדיניים מובהקים.

איתן בנצור: הסוגיות על הפרק גם אם הן עוסקות בסוגיות ביטחון, הדיון עליהן הוא דיון מדיני מובהק, ומכאן גם הצורך בחטיבה הזאת שקמה לפני כ15, 20 שנה אחרי שמערכת הביטחון פנתה אל משרד החוץ ואמרה שהיא מבקשת להקים מחלקה כזאת כדי לסייע לה בתחום המדיני באותן סוגיות בטחוניות שלמערכת הביטחון אין כלים ואין דרך לטפל בהן.

איתן בנצור: באשר לחטיבה הדתית, נכון שהיא מנחה גם את השגרירות ברומא.

איתן בנצור: היא נמצאת בקשר עם אנשי דת בארץ, ומנחה את אלה שמופקדים על הנושא ברחבי העולם.

איתן בנצור: כשאתה אומר מהו הפתח או מה הם אבני הבוחן אז אני לא חושב שאפשר למדוד אותם.

איתן בנצור: .

איתן בנצור: אני מניח שגם מנהיג פוליטי לא רוצה למדוד את כשירותו הפוליטית לפי מספר אנשים שנוהים אחריו, אלא הוא מאמין שיש לו את הסגולות של ההתנהגות בלי שים לב למספר האנשים.

איתן בנצור: הכוונה של עידוד זה לא עידוד כספי, אלא עידוד במובן של סיוע.

איתן בנצור: היום זה יותר מתבקש לסייע בנמל התעופה בהקלת פרוצדורות, במתן אינפורמציה וכדומה, ולכן כל מי שפונה באשר הוא, ואנחנו יודעים שיש לו רקורד של יחס הוגן שאינו נגוע ביחס בלתי הוגן כלפי ישראל, אנחנו משתדלים לסייע לו.

איתן בנצור: בקשר ליהודי איראן מדובר פה בדיני נפשות.

איתן בנצור: אין אבן שאנחנו איננו הופכים בכל מה שנוגע להצלת 13 היהודים שעצורים באיראן.

איתן בנצור: אני חושב שכשיום אחד יתברר הסיפור, כולם ידהמו מהיקף הפעילות של משרד החוץ וגורמים שמסייעים לנו בנושא הזה.

איתן בנצור: זה דבר מורכב, רגיש ביותר, זה משחק מול האיראנים שמשוחק על הגבול ועל הקצה, וכל מהלך לא זהיר יכול להגמר בטרגדיה.

איתן בנצור: אין מנופי לחץ רחוקים ועדינים ככל שיהיו שאנחנו איננו מפעילים.

איתן בנצור: אין היום גורם שיש לו איזה שהיא זיקה או השפעה באיראן שאנחנו לא פנינו אליו.

יעקב ליצמן: אתם מתנגדים לדיון בכנסת?

איתן בנצור: רק מהסיבה הזאת.

איתן בנצור: יש לא מעט חברי כנסת שאני מתדרך אותם ברמה אישית ומספר להם את סיפור המעשה, פשוט מתוך חרדה לגורל 13 היהודים, וגם מתוך זה שאנחנו מאמינים שאנחנו מתקרבים בטיפול בנושא הזה לאיזה שהיא תמורה לטובה.

איתן בנצור: לגבי קונסול שהוא שומר מסורת, אינני יודע למי אתה מתכוון, אדוני, אני רק יכול לומר שכל מי שמתמנה לתפקיד כלשהו עובר הדרכה בנושאים יהודיים, בכל מה שנוגע להופעה בבתי כנסת, שמירת כשרות, שמירה על המסורת.

איתן בנצור: האיש מקבל את כל מה שמתבקש, כדי שהוא ינהג כראוי ובכבוד במקום כהונתו ומול הקהילה היהודית.

איתן בנצור: יש לנו חטיבה לענייני תפוצות, שכל תפקידה זה לשמר את הזיקה לקהילות היהודיות באשר הן - לטפח את הקשר, לעודד חינוך יהודי, לעודד קשר עם נוער יהודי.

עופר חוגי: יש שגריר ערבי?

איתן בנצור: השגריר הערבי שהיה, היום הוא העוזר שלי במשרד החוץ.

נסים בן-שטרית: יש שגריר דרוזי בוויטנאם.

עופר חוגי: שגריר חרדי יש?

איתן בנצור: יש את יצחק בן מאיר השגריר בברן.

איתן בנצור: השגריר לוותיקן הוא יהודי דתי.

איתן בנצור: בכל מה שנוגע לתודעה יהודית, אנחנו, משרד החוץ, עורכים כל שנה סדר פסח בקטמנדו ל1000- צעירים שמזדמנים למקום.

איתן בנצור: בכל מה שנוגע לרעשי אדמה, אני חושב שזו אחת מסגולותיה המהותיות של מדינת ישראל שהיא חשה ונזעקת לסייע.

איתן בנצור: זה אולי הביטוי העליון של היותך גם יהודי וגם ישראלי, ונדמה לי שאנחנו חייבים להתמודד כאן עם הבעיות הסוציאליות אבל לא על חשבון הרגישות שמתבקשת כשאנחנו עדים לאסונות בקנה מידה גדול.

יעקב ליצמן: אני העליתי את זה כי קיבלתי פניות מאנשים.

אלי גולדשמידט: יש איזה שהוא דבר שצריך לאפיין כל עם ובפרט אותנו.

אלי גולדשמידט: גם מבחינת האנטרסים אני חושב שזה בסוף משרת מאוד את האנטרסים של מדינת ישראל.

איתן בנצור: לגבי פירסום העלייה מקובה, אני אינני חושב שזה פגע בעלייה.

איתן בנצור: להיפך, זה גרם יותר סיכום פרק מאשר תחילתו של פרק, ואלה שחפצו למצוא את דרכם לישראל הגיעו.

איתן בנצור: להט עליה גדול בקהילת יהודי קובה או מה ששרד ממנה אין.

איתן בנצור: לגבי קריטריונים לפתיחת שגרירות או אחזקתה של שגרירות אז קודם כל חלק גדול מזה זה מארג פריסה הסטורי.

עופר חוגי: לא עשו בדיקה מחדש?

איתן בנצור: אנחנו אחת לשנה, שנתיים עושים בדיקה מחדש.

עופר חוגי: מה השיקולים שלכם?

איתן בנצור: השיקולים הם מדיניים, כלכליים.

איתן בנצור: קהילה יהודית זה גורם מכריע אצלינו.

עופר חוגי: מה השיקולים שתהיה נציגות באנגולה, למשל?

איתן בנצור: באנגולה היקף הסחר הבטחוני הוא בקנה מידה גדול.

אלי גולדשמידט: אנחנו צריכים שיהיו לנו קשרים עם מרבית מדינות העולם, כי אחר כך צריך אותם בהצבעה באו"ם ועוד.

איתן בנצור: לעניין רכישת מבנים, אני זוכר שספיר המנוח בתור שר האוצר התלבט בשאלה מבחינת הכדאיות האם עדיף להשקיע ברכישה או להמשיך לשכור.

נסים בן שטרית: גבי תקני שליחים אין השוואה, כי בסוכנות זה סוג אחר של שליחים.

נסים בן שטרית: אין לי מושג מה הקריטריונים שלהם.

נסים בן שטרית: אצלינו לשליחים יש תקן ותקציב וזה מעוגן באגף התקציבים.

נסים בן שטרית: כל אבטחת הנציגויות זה תקציב משרד החוץ ולא השב"כ.

נסים בן שטרית: השב"כ לא מאבטח את הנציגויות שלנו.

נסים בן שטרית: האוצר נותן לנו תקציב לאבטח את הנציגויות שלנו.

נסים בן שטרית: אנחנו מגייסים, כמובן, אנשים מקצועיים לטובת אבטחת הנציגויות, אבל הכל זה תקן של משרד החוץ, תקציב של משרד החוץ.

אמנון כהן: מה קורה בארץ?

נסים בן-שטרית: בארץ זו אבטחה של נציגויות זרות.

נסים בן-שטרית: המשטרה עד היום איבטחה מספר נציגויות זרות בארץ.

נסים בן-שטרית: הם הכריזו על כך שהם רוצים להפסיק מסיבות תקציביות את האבטחה של הנציגויות.

נסים בן-שטרית: חוץ מקציני הביטחון שלנו שאנחנו שולחים מתקציבינו, בכל מקום בעולם יש אבטחה מקומית, המשטרה המקומית נותנת שמירה על הבניין, , ואם, חלילה, תתבטל האבטחה על הנציגות, למשל, המצרית, המשמעות היא שהמצרים יחליטו להוציא את כל השוטרים שעומדים ליד השגרירות שלנו במצרים.

נסים בן-שטרית: זה יוצר עומס תקציבי על משרד החוץ שאין אותו היום.

נסים בן-שטרית: תקציב רעידות אדמה נקבע על ידי הממשלה.

נסים בן-שטרית: הממשלה מחליטה אם לשגר משלחת או לא, ובדרך כלל זה לא אנחנו שיוצאים אלא צה"ל יוצא עם כל הכוחות שלו וזה תקציב מיוחד שנקבע על פי החלטת ממשלה.

יעקב ליצמן: מאיפה זה נלקח?

חיים בן-צרויה: כל מקרה של סיוע או אירוע מיוחד נכלל במשרד הביטחון.

חיים בן-צרויה: יש מקרים שבהם התקציב הזה נספג במסגרת התקציב השוטף של תקציב הביטחון, אבל כאשר יש סכום תקציבי כבד צריך לסמן את המקור התקציבי וזה אמור לבוא, במסגרת החלטת ממשלה, על חשבון תקציבי אחרת.

נסים בן-שטרית: חטיבת המשפחה נועדה לטפל במשפחות של עובדי משרד החוץ, מכיוון שהם מתנתקים עם המשפחות שלהם לחו"ל וחזרה.

נסים בן-שטרית: מדובר על לימוד הילדים, החזרת הילדים למצב שהם יודעים ספרות עברית, תנ"ך ודקדוק עברי, שאין בשום בית ספר אחר בעולם.

יעקב ליצמן: כמה זמן השהייה בחו"ל?

נסים בן-שטרית: השהייה בחו"ל היא בממוצע בין 3 ל4- שנים.

אלי גולדשמידט: חוץ מהבית ספר בפריס, יש עוד בתי ספר תחת השגחה של משרד החינוך?

נסים בן-שטרית: יש את הבית ספר במוסקבה שהוא על סף סגירה כי אין מספיק תלמידים.

מאיר פרוש: מה לגבי תרבות יהודית?

נסים בן-שטרית: במסגרת פעולות האגף של קשרי התרבות והמדע יש גם חטיבה לתפוצות שמטפלת רק בנושא היהודי.

מאיר פרוש: המנכ"ל אמר שכל קונסול מקבל תדרוך.

מאיר פרוש: לכם יש את הגב שמסייע לייצג את התרבות הישראלית, ואתם כותבים: בנושא ספרות, קולנוע, מחול, וזה חשוב, אבל אני אומר שיש עוד חלק של התרבות שנוגע לסממנים היהודיים.

אלי גולדשמידט: תן דוגמה למה אתה מתכוון.

אלי גולדשמידט: במשרד הדתות יש תקצוב לנושא חו"ל בנושא שירותי דת יהודיים.

מאיר פרוש: שיגיד לי המנכ"ל מי האדם שעוסק בסיוע לעידוד התרבות הישראלית.

נסים בן-שטרית: אנחנו הקמנו פרוייקט חדש של משרד החוץ לקרב את הקהילות היהודיות לארץ.

נסים בן-שטרית: אנחנו מממנים שהייה של צעירים יהודיים מכל הקהילות בעולם בארץ.

נסים בן-שטרית: אנחנו מחזיקים אותם פה קרוב לשנה, נותנים להם סדנאות.

נסים בן-שטרית: .

אלי גולדשמידט: למה זה אתם ולא הסוכנות היהודית?

אלי גולדשמידט: אם יש דבר שמוגדר בהגדרה של התרבות היהודית האורטודוכסית, אני חושב שמשרד החוץ צריך לעזור.

מאיר פרוש: אם משרד החוץ עוזר, ובצדק, לקולנוע, מחול ומוסיקה, הייתי מייעץ למשרד החוץ שיפיץ בקרב קהילות ישראל את ערך השבת, את ערך חגי ישראל.

אלי גולדשמידט: הם אומרים לך שהם עושים את זה.

נסים בן-שטרית: לגבי רכישות המבנים, רוב המבנים שלנו מסיבות הסטוריות הם בשכירות.

נסים בן-שטרית: אנחנו היום עם אגף התקציבים עושים תחשיבים כלכליים.

נסים בן-שטרית: בכל מקום שרק אפשר אנחנו כן רוכשים מבנים.

נסים בן-שטרית: דוגמאות לפרוייקטים גדולים זה בסין, שזה פרוייקט ענק שאנחנו לא רק רוכשים את המבנה של השגרירות אלא בית השגריר ועוד 12 דירות לשליחים שלנו.

נסים בן-שטרית: פרוייקט נוסף שאנחנו בונים זה בברלין.

נסים בן-שטרית: לצורך זה אגף התקציבים התגייס לטובתינו.

אלי גולדשמידט: אני מאוד מודה לכם.

אלי גולדשמידט: אני רק רוצה לאחל לעצמינו שנזכה לאשר לכם תקציב מיוחד לבניית שגרירות בדמשק.