ועדת הכנסת, כנסת 15, פרוטוקול מספר 261, 2001-12-25 13:00

יוסי כץ: רבותי, אנחנו מצביעים על בקשת רביזיה של סיעת שינוי בהחלטת הוועדה להעביר את חוקי התקשורת/פורנוגרפיה, שתי הצעות החוק, לוועדת החינוך.

יוסי כץ: עשינו זאת על פי המלצת היועצת המשפטית שלנו.

יוסי כץ: היא ניתחה את ההצעות ואת תקנון הכנסת וזו היתה מסקנתה.

יוסי כץ: מי בעד בקשת הרביזיה ירים את ידו.

יוסי כץ: ארבעה.

יוסי כץ: מי נגד בקשת הרביזיה ירים את ידו.

יוסי כץ: רוב נגד בקשת הרביזיה.

יוסי כץ: הרביזיה נדחתה.

יוסי כץ: שתי הצעות החוק נשארות בוועדת החינוך.

יוסי כץ: ב.

יוסי כץ: הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה) – הכנה לקריאה שניה ושלישית (הארכת תוקף מס' 3) – התשסב-2001 –

יוסי כץ: גבירתי היועצת המשפטית, נא להציג את החוק.

אתי בנדלר: כידוע, שידורי הטלוויזיה מהכנסת מועברים באמצעות רשות השידור בערוץ 33.

אתי בנדלר: הבסיס החוקי לכך הוא חוק הוראת שעה שנחקק כבר בשנת 1997.

אתי בנדלר: משנה לשנה מוארך תוקפו בשנה נוספת.

אתי בנדלר: אותו חוק נותן גיבוי, בעצם, להעברת השידורים בהתאם להסכם שנחתם בין רשות השידור לבין הכנסת.

אתי בנדלר: מידי שנה אנחנו משוכנעים שזו השנה האחרונה שזו המתכונת, כי אנחנו בהליכים לגיבוש הסדר אחר להעברת שידורי טלוויזיה מהכנסת.

אתי בנדלר: נדמה לי שהפעם אנחנו מאד רציניים בעניין הזה, כי יש כוונה מאד רצינית של יושב ראש הכנסת ושל יושב ראש ועדת הכנסת להשקיע, אכן, מאמצים רציניים ולהביא לכנסת מתכונת ברורה להעברת שידורי הכנסת לטלוויזיה.

אתי בנדלר: לפיכך מוצע, בכל מקרה, בשלב זה, להאריך את תוקף הוראת השעה.

אתי בנדלר: הנוסח שהתקבל כאן ושעליו החליטה ועדת הכנסת הוא שההארכה תהיה עד תום הכנס השני של הכנסת בשנת 2002, שהוא כידוע כנס הקיץ שאמור להסתיים בסוף חודש יולי 2002, אלא אם כן ועדת הכנסת תחליט לשנות את החוק.

אתי בנדלר: אני מבקשת לאשר את הצעת החוק הזאת לקריאה שניה ושלישית.

יוסי כץ: יש מישהו שמתנגד מהאורחים שהוזמנו?

יוסף בראל: אני רוצה להעיר מספר הערות.

יוסף בראל: היו לנו ישיבות ודיונים עם הצוות שיושב ממול ברוח מאד טובה וברצון לשתף פעולה.

יוסף בראל: יש כמה בעיות על הפרק שחייבות להיות מוסדרות כדי שנוכל להמשיך ולקיים את השידורים האלה מטעמה של רשות השידור.

יוסף בראל: לערוץ 33 שמקורותיו התקציביים מאד מוגבלים, עלות השידור מהכנסת על פי "brake down” תקציבי, על פי מפרט פנימי של כל המרכיבים, הוגש לכנסת והוא כשמונה מיליון שקל, בתנאי שהוא מסתיים בשמונה בערב ומעבר לזה עולה יותר.

יוסף בראל: על מנת למנוע ויכוחים מיותרים – הרי רשות השידור לא מעונינת לקבל כסף מהכנסת – הצענו שנספק לכנסת - עד שתיפרד, תקבל את העלות שלה ותוכל לפרסם מכרז מטעמה לחברה או לחברת הפקה שתפיק לה את השידורים ותשדר לה אותם – על סמך מכרז שכבר ערכנו בערוץ 33 לעניינים אחרים, צוות, שהיא תשלם ישירות את העלויות שלו ושהוא יקיים לה את השידורים.

יוסף בראל: אנחנו נדאג לשלמות המקצועית ולמוצר הסופי, שיהיה ברמה מקצועית ונקייה מאד, גם מבחינת תמונה וגם מבחינת שידור ונעזור לכנסת לעבור לערוץ החדש לכשתקבל אותו.

יוסף בראל: זאת, כדי לאפשר לערוץ 33 להפוך לערוץ המזרח תיכוני כפי שהוחלט בתוך רשות השידור, שיקדיש את שידוריו לשידורים גם בערבית וגם באנגלית – בנוסף לשידורים אחרים - ושיוכל למלא את ייעודו החדש שאושר לו בתוך רשות השידור ועל דעת הממשלה.

יוסף בראל: לכן מאד חשוב לי שההערות האלה יתקבלו, בהסכמתכם, כמובן ובהסכמת היועצת המשפטית של הוועדה כנספח להחלטה הזאת של השנה הבאה, כי 4.5 מיליון שקל אינם מאפשרים לנו לקיים את השידורים.

דוד לב: נכון שיש מערכת של מגעים בין ערוץ 33 ובין הצוות של הכנסת והכל באמת נעשה ברוח טובה, אבל אני לא חושב שצריך לערבב דבר בדבר שאינו שייך לעניין.

דוד לב: ראשית, יש חוק שעומד לפוג ב 31 לדצמבר ואת החוק הזה צריך להאריך.

דוד לב: בלי החוק הזה אי אפשר להמשיך לפעול.

דוד לב: מעבר לכך יש מספר הצעות שאנחנו כעת שוקלים.

דוד לב: גם מהצד המשפטי, גם מהצד הכלכלי, גם מהצד של שיתוף פעולה בנושאים האלה.

שאול יהלום: אחרי 2002.

שאול יהלום: לשנת 2203.

דוד לב: לא, לא.

דוד לב: יכול להיות שזה יחול כבר בתוך 2002.

דוד לב: זה כולל מערך של קבלת ערוץ באמצעות שר התקשורת.

דוד לב: השאלה איך הוא יופעל.

דוד לב: האם זה יהיה לוויין, האם זה יהיה כבלים וכיוצא באלה.

דוד לב: גם אי אפשר לכתוב בתוך החוק את הדברים שאתה מבקש.

דוד לב: זה לא קיים.

דוד לב: החוק אומר דבר פשוט: מה שנגמר ב-31 לדצמבר 2001, מוארך עד סוף יולי תחילת אוגוסט 2002.

דוד לב: כל יתר הדברים צריכים לעשות.

דוד לב: עכשיו, יש ויכוח בינינו והוא לא חדש – הוא גם נמשך כמה שנים טובות – לגבי העלויות של השידורים מהכנסת, כאשר הטענה הקבועה של רשות השידור/ערוץ 33 היא, שהעלויות האלה הן יותר ממה שאנחנו משלמים והדיון הזה יהיה גם השנה, אבל אל תערבב את שני הדברים האלה.

יוסי כץ: סליחה, השאלה היא זו: אם אנחנו מאריכים את תוקפו של החוק – בהנחה שאנחנו מאריכים את תוקפו של החוק – אנחנו בעצם קובעים שרשות השידור ממשיכה לשדר.

יוסי כץ: אנחנו לא נכנסים פה לפרטי ההסכם.

אתי בנדלר: ודאי שלא.

דוד לב: ודאי שלא.

דוד לב: זאת בדיוק הנקודה.

יוסי כץ: שיהיה ברור.

דוד לב: מכוח החוק הזה נחתמו ההסכמים הקודמים ומכוח ההארכה הזאת, ייחתם ההסכם הבא.

יוסי כץ: אני רוצה, חבר הכנסת יהלום, לפני שאני מצביע, להבהיר דבר אחד: אני, בפירוש, לא הסכמתי לקבל הצעה יותר מרחיבה בישיבה הקודמת, כיוון שאני חושב שהכנסת לא יכולה להמשיך לעבוד בשיטה הקיימת, משתי סיבות עיקריות: הסיבה הראשונה היא שחקיקה שנמשכת כבר כמה שנים בדרך של הוראת שעה, נראית לי חקיקה לא תקינה לחלוטין.

יוסי כץ: הסיבה השניה: יש לי תחושה לא טובה שגוף שמחוקק מכתיב לרשות כלשהי, באמצעות החקיקה, דרכי פעולה בנושאים שלא קשורים לכוחה של הכנסת כמחוקק אלא לכנסת כגוף מנהלי.

יוסי כץ: לכן הצעתי – והצעת הפשרה הזו התקבלה בישיבה הקודמת – להאריך את זה רק עד תום הכנסת השני של הכנסת.

יוסי כץ: אני מבקש לאשר את הצעת החוק לקריאה שניה ושלישית ואני קורא לכם ליישב את חילוקי הדעות, להיערך לשינויים הצפויים ולהביא את הנושא לכאן.

יוסי כץ: אני אזמן דיון בנושא הזה בפרק זמן מוגבל.

יוסי כץ: מי בעד הצעת החוק לאישור לקריאה שניה ושלישית ירים את ידו.

יוסי כץ: שניים.

יוסי כץ: מי נגד?

יוסי כץ: אין.

יוסי כץ: תודה רבה, אני מודה למשתתפים.