ועדת הכנסת, כנסת 15, פרוטוקול מספר 14, 1999-10-05 10:00

סדר היום: קביעת מכסות הצעות חוק והצעות לסדר-היום לסיעות.

סדר היום: הקמת ועדת הפירושים.

סדר היום: קביעת ועדות לדיון בהצעות לסדר היום.

סדר היום: 1.

סדר היום: ערעורים על החלטת יו"ר הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום

סאלח טריף: אני פותח את ישיבת הוועדה.

סאלח טריף: אנחנו מתחילים בערעורים על החלטת יושב-ראש הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום.

סאלח טריף: הערעור הראשון הוא ערעור של חברת-הכנסת זהבה גלאון בנושא: "העובדים הזרים בארץ נאלצים להתגורר ליד בריכות ביוב".

סאלח טריף: מי בעד?

סאלח טריף: מי נגד?

סאלח טריף: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין

סאלח טריף: תודה, הערעור התקבל.

סאלח טריף: הערעור השני הוא של חבר-הכנסת משה גפני בנושא: "העלאת התעריפים בתחבורה הציבורית והפגיעה בשכבות החלשות".

סאלח טריף: מתי העלו את התעריפים?

משה גפני: באחד בחודש.

סאלח טריף: אני בעד לקבל את הערעור.

נעמי חזן: אני מבקשת לומר דבר מה כנציגה של הנשיאות.

נעמי חזן: אנחנו מאשרים חמש הצעות דחופות לסדר בשבוע, וחלק מההצעות הן עם דוברים רבים, 10-8 חברי-כנסת הגישו אותו נושא.

נעמי חזן: אנחנו מתחילים עכשיו מושב חדש.

נעמי חזן: אם הנשיאות מאשרת חמש הצעות ובכל יום שלישי כל חבר-כנסת שירצה יגיש ערעור, לא יהיה סדר וזה לא רציני.

נעמי חזן: יש פה שיקולים שהם שיקולים של דחיפות וחשיבות וסדרי עדיפויות.

נעמי חזן: יש אמנם נושאים חשובים, אבל לא את כולם יכולים לאשר באותו היום.

נעמי חזן: לדוגמה, הצעתו של חבר-הכנסת משה גפני היא נושא קלאסי לשאילתה בעל-פה.

נעמי חזן: לחבר-הכנסת יש הכלי הזה, זכותו לא להשתמש בכלי, אבל ועדת הכנסת לא חייבת לאשר כל הצעה דחופה כאשר חבר-הכנסת לא מיצה את הכלים שעומדים לרשותו בנושאים מעין אלה.

נעמי חזן: לא ברור לי שמדובר פה בהצעה דחופה, אלא בשאילתה או בשאילתה בעל-פה, ולכן אני מבקשת מוועדת הכנסת בכל זאת לא לאשר פה ערעורים בצורה סיטונאית.

סאלח טריף: זה לא בצורה סיטונאית, יש פה בסך הכל ארבעה ערעורים.

יולי יואל אדלשטיין: אם הכוונה כאן היא באמת לבדוק את ארבע ההצעות האלה ולומר מראש לחברי הוועדה שיש אפשרות לאשר אחת או שתיים, אבל לא את כל ארבע ההצעות, אז כל אחד יעשה דירוג.

משה גפני: אין דבר כזה.

סאלח טריף: הדיון בערעורים הוא לא על מכסה.

יאיר פרץ: בקשר להצעתה של חברת-הכנסת זהבה גלאון, יש ועדה לעובדים זרים.

יאיר פרץ: אני חושב שמתפקידה של הוועדה לדון בנושא בצורה יסודית.

סאלח טריף: יש ועדה כמעט לכל נושא שעולה במליאה.

זהבה גלאון: חברת-הכנסת חזן, אני חושבת שבדברים שאת אומרת את מוציאה את הלגיטימיות ממוסד הערעורים.

זהבה גלאון: נכון שהנשיאות ישבה ודנה בכובד ראש והיו לה גם שיקולים ענייניים, אבל אם לחבר-הכנסת אין הכלי שהוא יכול לערער זה לא תקין.

סאלח טריף: העניין הזה בכנסת מתרחש לא יום וגם לא שנה.

סאלח טריף: הנשיאות באה להגן על עמדתה, וחובתנו כאן להצביע ולהחליט.

סאלח טריף: מי בעד לאשר את הערעור של חבר-הכנסת גפני?

סאלח טריף: מי נגד?

סאלח טריף: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - 1

סאלח טריף: הערעור התקבל.

סאלח טריף: הערעור הבא הוא של חבר-הכנסת מוחמד ברכה בנושא: "ההפרדה הגזענית בין יהודים לערבים בלשכת התעסוקה בנצרת עלית".

שושנה כרם: יש שאילתה בעל-פה בנושא, של חבר-הכנסת דהאמשה.

מוחמד ברכה: אז מה?

סאלח טריף: כשיש שאילתה בעל-פה זה כמו שהצעה רגילה מבטלת את ההצעה הדחופה.

מוחמד ברכה: חבר-הכנסת דהאמשה מסיר את השאילתה שלו בעל-פה.

מוחמד ברכה: הוא הגיש את הנושא הזה, וכשהערעור יתקבל הוא יהיה תקף לגביי ולגביו.

רחבעם זאבי: חבר-הכנסת ברכה הפסיד הזדמנות, כי הרי עמדתי להצביע לטובתו.

רחבעם זאבי: זה נושא שאני לא מסכים איתו, אבל זכותו להעלות נושא כזה.

רחבעם זאבי: אבל יש שני מקרים שאנחנו לא מאשרים.

רחבעם זאבי: האחד, מקרה שזה הוגש כהצעה רגילה ואז אין מקום להצעה דחופה.

רחבעם זאבי: האחר, כאשר יש שאילתה בעל-פה אנחנו לא מצביעים.

סאלח טריף: גם בנשיאות נהוג כך.

שושנה כרם: כלל אלף הוא, שהממשלה לא עונה באותו עניין פעמיים באותו דיון, כך ששני הדברים כאחד לא יכולים לעלות.

שושנה כרם: יחד עם זה, אם מתקבלת הצעה לסדר היום, אז יושב-ראש הכנסת יכול לשקול לבטל את השאילתה בעל-פה.

רחבעם זאבי: אם חבר-הכנסת דהאמשה יבטל את השאילתה שלו, האם יכול חבר-הכנסת ברכה להעלות את ההצעה?

סאלח טריף: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אסיר את השאילתה, ההצעה לסדר של חבר-הכנסת ברכה תתקבל, וזה יתקבל לגבי שנינו.

צבי ענבר: לגבי הצעה רגילה אכן ברור שכך הוא, שכאשר יש הצעה רגילה זה הנוהג והנוהל מימים ימימה.

צבי ענבר: אם אתם אומרים שמעשית נהגו כך גם לגבי שאילתות בעל-פה, אם כך נוסיף את זה כהערה נוספת בתקנון, בכוכבית.

אופיר פינס-פז: הרי לחבר-הכנסת דהאמשה היתה גם שאילתה וגם הצעה דחופה לסדר.

אופיר פינס-פז: אני מציע לאשר את ההצעה כנושא נוסף, חבר-הכנסת דהאמשה יבטל את השאילתה אבל יתוסף להצעה הדחופה לסדר, וניתן לשניהם לדבר.

סאלח טריף: חבר-הכנסת דהאמשה, איך ייתכן שהגשת את שני הדברים ביחד?

שושנה כרם: חבר-הכנסת דהאמשה הגיש הצעה דחופה, אולם כיוון שהנשיאות לא יכלה לאשר את הנושא כי היו כבר חמש הצעות אחרות, יושב-ראש הכנסת הציע לו להפוך אותה לשאילתה בעל-פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסיר את השאילתה ומסכים שזאת תהיה הצעה דחופה לשנינו.

סאלח טריף: מי בעד?

סאלח טריף: מי נגד?

סאלח טריף: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין

סאלח טריף: הערעור של חברי-הכנסת ברכה ודהאמשה התקבל.

סאלח טריף: הערעור הבא, של חבר-הכנסת רחבעם זאבי בנושא: "מתן אישור כניסה לרמאללה לרזי ג'יבאלי".

מוחמד ברכה: אבא שלו מת.

רחבעם זאבי: אז מה אם אבא שלו מת?

סאלח טריף: מי בעד לאשר את ההצעה?

סאלח טריף: מי נגד?

סאלח טריף: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - 2

סאלח טריף: הערעור אושר.

סאלח טריף: ערעורו של חבר-הכנסת האשם מחמיד בנושא: "מסתערבים בקרב הערבים בישראל".

סאלח טריף: אינו נוכח.

אופיר פינס-פז: אני מציע שערעורים על נשיאות שיתקבלו יידונו במליאה בסוף סדר היום, למרות שזה לא נוח לממשלה.

נעמי חזן: זה תמיד כך.

סאלח טריף: הקטע הזה לא מוחלט, כי יש שרים שמתאמים ביניהם ויש שרים שנוח להם בהתחלה.

רחבעם זאבי: אבל לא ועדת הכנסת מחליטה על זה, זה תפקיד של יושב-ראש הכנסת ושל מזכיר הכנסת.

סאלח טריף: אני מאוד לא אוהב את ההערה שלך, משום שאני חושב שערעור שמתקבל כהצעה דחופה דינו כהצעה דחופה.

סאלח טריף: אני לא מזלזל בנשיאות בכלל, כי ישבתי שם.

סאלח טריף: אני חושב שוועדת הכנסת, שדנה בערעור ומחליטה, זה לא פיחות במעמד של הצעה דחופה.

סאלח טריף: לפי מה שאתה מציע זה פיחות.

סאלח טריף: העניין הזה יישאר בתיאום בין הממשלה לבין מזכירות הכנסת.

סאלח טריף: תודה, שלב הערעורים נגמר.

סאלח טריף: 2.

סאלח טריף: קביעת מכסות הצעות חוק והצעות לסדר-היום לסיעות

סאלח טריף: אני מבקש שמר אריה האן, מזכיר הכנסת, יציג לנו את הנושא.

אריה האן: ההצעה בנויה כדלקמן: אלף, למושב שלם, לשני הכנסים, כנס חורף וכנס קיץ.

אריה האן: לפי החישוב שלנו, כנס החורף וכנס הקיץ יהיו בערך תשעה חודשים.

אריה האן: בנינו את הבסיס לפי 36 שבועות.

אריה האן: זה יותר מ36- שבועות, אבל אל תשכחו שבתקופת תקציב בימי רביעי אין הצעות חוק ואין הצעות לסדר-היום.

אריה האן: אני מדגיש מראש, שאי-אפשר בדברים האלה לדייק במאה אחוז מבחינת האריתמטיקה, כי אנחנו מדברים באנשים שצריכים להגיש.

אריה האן: היה נהוג בכל השנים, שהמודד הוא שונה לאופוזיציה ולקואליציה לאחר שמורידים מהרשימה את מספר השרים שממילא הם לא מגישים.

משה גפני: תמיד אומרים גם את סגני השרים.

אריה האן: לא.

משה גפני: סגנים גם לא יכולים להגיש הצעות.

אריה האן: אמרתי לכם שאני מתבסס על הכנסות הקודמות.

אריה האן: יכול להיות שיש רציו במה שאתה אומר, אני אומר מה שהיה קיים, ועל בסיס מה שהיה קיים הבאנו את ההצעות שלנו.

אריה האן: המודד היה שונה, וכתוצאה מכך תמיד ביום רביעי לאופוזיציה היתה מכסה קצת יותר גבוהה מזאת שהיתה לקואליציה.

אריה האן: לדוגמה, בכנסת ה14- לאופוזיציה היו 10 הצעות כל שבוע, ולקואליציה 8 הצעות.

אריה האן: אני הלכתי על-פי הבסיס הזה, והמודד שיצא לי הפעם, היות שיש 16 סיעות, הוא 6.5 הצעות לחבר-כנסת מהקואליציה ו7.7- הצעות לחבר-כנסת מהאופוזיציה.

אריה האן: לפיכך התוצאה היא שלישראל אחת יהיו שלוש הצעות כל שבוע, לש"ס שתיים, למרצ אחת, למרכז אחת, למפד"ל אחת, לישראל בעלייה אחת, לליכוד ארבע, לשינוי אחת, ליהדות התורה אחת, לרע"ם אחת, לאיחוד הלאומי אחת, לישראל ביתנו אחת, לחד"ש אחת, לבל"ד עם אחת ומח"ר - אחת ברוטציה.

אריה האן: זה נותן לנו מכסה קצת יותר גבוהה.

אריה האן: הפעם אני שובר את המכסה מ18- ל20-, כי אם לא נלך ל20- לא נצא מזה.

אריה האן: עשינו הרבה שיעורי בית, ויש לנו הרבה דוגמאות ולא הצלחנו להגיע לתוצאה יותר טובה מזאת שמוצעת לכם.

אריה האן: אם יש הצעות יותר טובות, אנחנו בוודאי נשמח לקבל אותן.

אופיר פינס-פז: יש דבר אחד שבעיני הוא לא נכון בבסיס.

אופיר פינס-פז: אני חושב שלחברי-כנסת מהקואליציה שהם אינם שרים הכי קשה במשכן.

משה גפני: כעקרון זה נכון.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע למה לחבר-כנסת מהקואליציה יש 6.5 ולחבר-הכנסת מהאופוזיציה 7.7.

אופיר פינס-פז: אני בעד להשוות.

אופיר פינס-פז: קחו גם בחשבון שלמשל הצעת חוק שלי הממשלה יכולה לצנזר.

אופיר פינס-פז: למי שבקואליציה הכי קשה.

נעמי חזן: אני חושבת שזה נוהג בכנסת שלאופוזיציה המכסה היא קצת יותר גבוהה.

נעמי חזן: לחברי הקואליציה יש אפיקים וכלים אחרים בכדי לפעול, בעוד שלחברי האופוזיציה למעשה יש רק זירה אחת, והיא הזירה הפרלמנטרית.

אופיר פינס-פז: אילו כלים יש לחבר-כנסת מהקואליציה שהוא לא שר?

נעמי חזן: אני יודעת שהרבה יותר קשה להיות בקואליציה, אבל תמיד עדיף להיות בקואליציה.

נעמי חזן: אני לא חולקת על זה, אבל אני רוצה להרהר בקול רם על שתי נקודות.

נעמי חזן: הנקודה הראשונה, אי הכללת סגני השרים.

נעמי חזן: אני מציעה לא לכלול אותם מהסיבה הפשוטה, שסגן שר אינו רשאי להגיש הצעת חוק פרטית, וסגן שר אינו רשאי גם להעלות הצעה רגילה לסדר.

נעמי חזן: זאת אומרת, לסגני שרים אין אפשרות להשתמש במכסות שלהם.

נעמי חזן: עצם העובדה שהחשבון נעשה על בסיס של הוצאת שרים אבל לא סגני שרים, בעצם נותנת עדיפות לחברי-הכנסת של אותה מפלגה שיש לה סגני שרים.

נעמי חזן: לכן נוצר פה עיוות מסוים, שפה ההגיון לחלוטין אינו נהיר לי.

אריה האן: שושנה כרם הסבה את תשומת לבי, שבסעיף 81(א) בתקנון נאמר: "ועדת הכנסת תקבע את מספר ההצעות לסדר היום בהצעות חוק פרטיות שכל סיעה רשאית להגיש במשך מושב פלוני, בהתאם לגודלן של הסיעות.

אריה האן: ואולם היא תתן אפשרות גדולה יותר בשיעור שייראה לה לסיעות שאינן מיוצגות בממשלה".

אריה האן: חבר-הכנסת פינס יכול לחלוק על השיעור, אבל המדד צריך להיות קצת יותר גבוה.

נעמי חזן: הנקודה השלישית, אם לכל חבר-כנסת יש מכסה של 6.5, ואם למרצ יש רק מכסה אחת בשבוע, אין סיכוי שחברי-הכנסת יממשו את המכסות שלהם, וזה לא סביר ולא נכון.

קריאה: למה אין סיכוי?

נעמי חזן: בגלל שיש 36 שבועות במושב ויש 45 מכסות.

נעמי חזן: למעשה צריך שבוע של הצעה אחת ושבוע של שתי הצעות, לסירוגין.

נעמי חזן: החשבון בטבלה השנייה איננו מדויק.

נעמי חזן: מרצ הם פי שניים מהמפד"ל, אבל למרצ ולמפד"ל יש מכסה בשבוע.

אריה האן: את טועה, בגלל שלמפד"ל יש חמישה חברי-כנסת, כי השר שלהם לא יורד מהמכסה.

נעמי חזן: וגם סגן השר לא יורד.

אריה האן: בעניין סגני השרים פתחתי ואמרתי, שלא שיניתי ממה שהיה.

אריה האן: הייתי ער למה שאת אומרת, שוחחנו על זה בינינו, אבל הגענו למסקנה בהנהלה להביא הצעה מבוססת על כל מה שהיה קיים, כי לא רצינו לשנות.

אריה האן: לשנות אתם יכולים.

אריה האן: לגבי מרצ והמפד"ל, במקרה זה למרצ יש שבעה חברי-כנסת ולמפד"ל יש חמישה חברי-כנסת, אבל שימי לב שגם 36 כפול 20 צריך להיות 720, אבל זה יצא לנו 705.9, כי אי-אפשר לדייק.

אריה האן: תמיד מעגלים או למטה או למעלה.

אריה האן: אבל כולכם יודעים, שבפרקטיקה מזכירות הכנסת תמיד דואגת לכך שלבסוף כל המכסות ממוצות.

אריה האן: אנחנו מוכרחים להגיע לאיזושהי מסגרת.

נעמי חזן: לחברי-הכנסת יש המכסות שלהם, הם יודעים מה המכסות, ולכן מזכירות הכנסת צריכה לעקוב אחרי המכסות.

נעמי חזן: יהיו שבועות שמפלגה כמו מרצ תצטרך שתי מכסות, כדי למצות את המכסות המגיעות לה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לכם שלושה שרים, אתם יכולים לדבר.

נעמי חזן: מדובר על הצעות חוק פרטיות.

נעמי חזן: אני מבקשת שינוי בהחלטה, לא למנות את סגני השרים, כי זאת דרך עקיפה לתת לחברי-כנסת מן השורה מכסות נוספות שאינן מגיעות להם.

צבי ענבר: הועלו כאן שתי סוגיות.

צבי ענבר: סוגיה אחת היא מה דינם של סגני שרים בעניין החישוב שלהם, והסוגיה השנייה, שהעלה חבר-הכנסת פינס, מה בעצם זכותו של חבר-הכנסת הבודד להעלות את ההצעות שלו.

צבי ענבר: סעיף 81 מדבר אמנם על קביעת המכסה לסיעות ולא לחברי-כנסת, אבל הוא עושה את זה גם משום שהוא חייב לקבוע איזשהו סדר לא רק בין חברי-הכנסת, אלא גם בין הסיעות, ולכן יש גם הוראות שהסיעות צריכות לחלק את המכסה באופן שווה ולתת לחבר-הכנסת וכיוצא בזה.

צבי ענבר: שני העניינים האלה באים לידי ביטוי בכך שהתקנון מדבר על המספר "בהתאם לגודלן של הסיעות".

צבי ענבר: לא נאמר עם שרים או בלי שרים, אלא גודל הסיעה.

צבי ענבר: יחד עם זאת, הוא אומר, בשיעור גדול יותר לסיעות שאינן מיוצגות בממשלה, וזה בא בעצם לענות על שני דברים, לא על דבר אחד.

צבי ענבר: הוא בא לענות ראשית על כך שאופוזיציה כאופוזיציה - אם היא לא באה לידי ביטוי בממשלה, היא צריכה לבוא לידי ביטוי בכנסת.

צבי ענבר: זאת זירת המלחמה שלה.

צבי ענבר: אבל יש כאן עוד דבר, אופוזיציה כאופוזיציה שאין לה שרים, יש לה מספר חברי-כנסת גדול יותר, בשעה שלקואליציה מספר חברי-הכנסת הוא קטן יותר.

צבי ענבר: כאן אין כל אפשרות להבחין הגיונית מה ההבחנה בין שר לסגן שר.

צבי ענבר: גם שר לא יכול להגיש הצעות, גם סגן שר לא יכול, ולכן החישוב אמור אולי להיות שיש שני מספרים.

צבי ענבר: מספר אחד, גודל הסיעה של ישראל אחת הוא 26, אבל בפועל יש 12 חברים שמשתתפים.

צבי ענבר: כך שלמעשה מכסת הזמן צריכה להיות מחושבת לפי גודל הסיעה, 26 או 19, זאת מכסת הזמן.

צבי ענבר: אבל אחרי זה כשאנחנו רואים כמה בכל סיעה יכולים להשתמש במכסה, ישראל אחת יכולה להשתמש ב12- וש"ס ב10- ומרצ ב7-.

צבי ענבר: צריך שלכל אחד מחברי האופוזיציה יהיה לפחות אותו מספר כמו לכל אחד מחברי-הכנסת הפשוטים של הקואליציה, ועל עצם העובדה שהם באופוזיציה צריך אולי אפילו מעט להגדיל.

צבי ענבר: זאת אומרת, אם אומרים שהמכסה לישראל אחת היא 97.5 הצעות, הם צריכים להתחלק בין 12 חברי-כנסת, כלומר שיש להם 8 הצעות לחבר-כנסת שיכול להגיש הצעות.

צבי ענבר: אם כך הדבר, כל ה19- של הליכוד צריכים לקבל 8 הצעות כל אחד, אם לא יותר בגלל שהם באופוזיציה.

אריה האן: הרי הנוסחאות האלה כבר מסתובבות כאן 30 שנה.

צבי ענבר: היום זה עלה לדיון כסוגיה עקרונית.

אריה האן: וזה עניין אריתמטי פשוט, האם נעשה את זה כך או אחרת, אבל התוצאה היא אותה תוצאה.

אריה האן: אלא אם כן מורידים את סגני השרים.

אריה האן: יכול להיות שמה שצריך לעשות זה להביא לפניכם נייר חדש, שאנחנו מורידים מהחשבון את סגני השרים, וזה יהיה חידוש כי זה לא היה בפעם הקודמת.

אריה האן: התוצאה לא תהיה כל-כך שונה.

מאיר שטרית: הצעתי היא מאוד פשוטה.

מאיר שטרית: אם רוצים לפתח ויכוח, אפשר לפתח אותו בהמון כיוונים.

מאיר שטרית: אני מניח שמה שנעשה בנייר הזה זה צילום מצב של מה שהיה בכנסת הקודמת, על בסיס אותו עקרון.

אריה האן: זה לא צילום מצב, זה על בסיס אותו עקרון.

מאיר שטרית: אני מציע לאמץ את ההצעה כפי שהיא.

מאיר שטרית: אני סומך על מזכיר הכנסת ועל אמינותו, אין לי כל טענה בעניין.

מאיר שטרית: חבל לפתוח דיון ולקיים דיון סרק בעניין.

מאיר שטרית: כך נהגנו מימים ימימה ואין כל טעם לדון בזה בכלל.

סאלח טריף: אני חושב כמוך, ואני מציע שנעשה את זה כך.

סאלח טריף: אין לזה סוף וההתחשבנויות הקטנות לא נגמרות אף פעם.

אריה האן: אני רוצה להוסיף הערה שתענה למשאלה של חברת-הכנסת חזן.

אריה האן: אני מציע שיאמצו את ההצעה כפי שהבאנו אותה, אבל ועדת הכנסת ממליצה ליושב-ראש הכנסת ולמזכירות הכנסת להביא לידי מיצוי כל המכסות, זאת אומרת שאם יש מקרה שצריך להוסיף בשבוע מעבר ל20-, יוסיפו מעבר ל20-.

משה גפני: אני גם מסכים לקבל את ההצעה הזאת.

משה גפני: אני עושה את החשבון שבסופו של דבר התוצאה תהיה פחות או יותר שווה.

משה גפני: אני לא רוצה להתחיל בדיון פילוסופי על כל העניין הזה, מה התפקיד של חבר-כנסת מהקואליציה ומה התפקיד של חבר-כנסת מהאופוזיציה, אבל המציאות היא שסיעות שאינן מיוצגות בממשלה, שאין להם שרים ואין להם סגני שרים ואין להם יושב-ראש כנסת, כלי הביטוי היחיד שלהם הוא הצעות החוק הפרטיות וההצעות לסדר, בשעה שחברים בקואליציה שהם חברי-כנסת נמצאים בסיעה שיש להם האפשרויות לדבר עם החברים שלהם בממשלה ולהגיש הצעות חוק ממשלתיות.

משה גפני: מה גם שחזקה על אופיר פינס שהוא לא יתן לנעמי חזן להגיש הצעות חוק פרטיות שיהיו בניגוד לממשלה.

אופיר פינס-פז: זה לא תלוי בי.

משה גפני: אני מציע לקבל את ההצעה כפי שהיא, יחד עם ההסתייגות הזאת שמזכירות הכנסת תיקח בחשבון את הסיעות האלה שיש בין חבריהן כאלה שאינם מגישים הצעות חוק והצעות לסדר, כמו סגני שרים ויושב-ראש כנסת, ולתת אפשרות נוספת.

נעמי חזן: אני מסכימה לקבל את זה, עם שתי הסתייגויות.

נעמי חזן: הסתייגות אחת בתוך ההצעה, שיהיה ברור שחברי-הכנסת יוכלו למצות את המכסות שלהם, אפילו אם מדובר בשתי הצעות בשבוע ולא כפי שכתוב.

נעמי חזן: דבר שני, אני מבקשת בינואר-פברואר דיון עקרוני.

מאיר שטרית: אני אמנם באופוזיציה והייתי צריך לתמוך בך, אבל אין דבר כזה.

מאיר שטרית: אם קרה מצב שבתום המושב נשאר חבר-כנסת שהיה חודש בחוץ לארץ ולא ניצל את המכסות, בגלל זה צריך לתת לו לנצל את כל המכסה?

נעמי חזן: החלוקה השבועית איננה שוויונית בעליל.

מאיר שטרית: לכם יש היתרון בקואליציה, שאת יכולה להגיש הצעות חוק לא על חשבון המכסה שלך, אם השר יסכים.

סאלח טריף: אין אפשרות כזאת.

נעמי חזן: אני אבקש רביזיה.

נעמי חזן: אני מבקשת התייעצות סיעתית.

אופיר פינס-פז: מה הבעיה?

נעמי חזן: יוצא שלמרצ יש מכסה אחת בשבוע ולישראל בעלייה יש מכסה אחת בשבוע, ולא מקובל עלי שיש לנו רק מכסה בשבוע.

נעמי חזן: אני רוצה החלטה, ואם לא אני מבקשת התייעצות סיעתית ואחרי זה אני אבקש רביזיה.

נעמי חזן: אני אשתמש בכל כלי אפשרי.

נעמי חזן: אל תגרמו לי לעשות את זה.

אופיר פינס-פז: מה את מציעה?

נעמי חזן: החלוקה של הטבלה השבועית איננה מדויקת, ולכן אם מרצ מגישה שתי הצעות בשבוע, מזכירות הכנסת תקבל אותן בלי ויכוח.

סאלח טריף: יהיה להם שיקול דעת.

נעמי חזן: החלוקה השבועית איננה צודקת.

רחבעם זאבי: הקשבתי לדיון הזה, והיתה לי הרגשה שאנחנו עומדים לייסד כנסת חדשה.

רחבעם זאבי: עד היום חיינו במסורת של האבות המייסדים, שהיו חכמים מאוד.

רחבעם זאבי: מיום שבאתי לבית הזה התפעלתי מהתקנון וממסורת העבודה שישנה פה, שהיא בעיקרו של דבר שקולה, מדודה, חכמה ונכונה.

רחבעם זאבי: אני מציע לאשר את ההצעה כמו שהיא.

רחבעם זאבי: מזכירות הכנסת מגלה תמיד גמישות במקרים חריגים, וישנם כאלה, ויש אוזן קשובה, לפחות מהנסיון שלי ואני מניח שגם מהנסיון של אחרים.

רחבעם זאבי: בואו לא נכתיב ליושב-ראש הכנסת מה לעשות.

רחבעם זאבי: יש פה הצעה של המזכירות, היא על-פי מסורת של הבית הזה וצריך לכבד אותה.

צבי ענבר: אני אציג את מה שאומרת חברת-הכנסת חזן בצורה אחרת.

צבי ענבר: חברת-הכנסת חזן אומרת, שלמרצ יש 45.5 הצעות.

צבי ענבר: לעומת זאת יש 36 שבועות.

צבי ענבר: מיד במקום היא כבר הפסידה 9.5 הצעות.

צבי ענבר: לכן אומרת חברת-הכנסת חזן, שכל סיעה תקבל את מה שמגיע לה.

צבי ענבר: כשפה כתוב על מספר ההצעות בשבוע, זה לא מספר בל יעבור, אלא מידי פעם היושב-ראש יאפשר.

סאלח טריף: אבל עשו את זה גם בעבר.

נעמי חזן: אני רוצה את זה בהחלטה.

אריה האן: המספר הזה אף פעם לא היה קדוש, ואנחנו נתנו תמיד לכל סיעה למצות את המכסה שלה.

אריה האן: אנחנו חייבים להביא מסגרת.

אריה האן: מה שאמרה נעמי חזן הוא נכון, וכבר בתחילת דבריי אמרתי שלא תלכו עם אריתמטיקה עד הסוף.

אריה האן: התוצאה תהיה שכל סיעה תנצל את מה שיש לה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לנו מגיע 38.5 הצעות.

מאיר שטרית: אדוני המזכיר, אני חושש שבהצעה שהצעת אתה משנה דבר מאוד מהותי.

מאיר שטרית: אתה אומר שחזקה על כך שכל סיעה תהיה זכאית לנצל את מלוא מכסת ההצעות שלה במשך המושב.

מאיר שטרית: זאת אומרת, שאם במסגרת שבוע מסוים לא ניצלנו את המכסה, אותה מכסה נשמרת לנו ונוכל לנצל אותה בשבוע לאחר מכן.

מאיר שטרית: נניח שחודש ימים סיעת הליכוד נסעה לחוץ לארץ.

סאלח טריף: הם יבואו לקראת סוף המושב לקבל את ההצעות שלהם?

סאלח טריף: לא יהיה.

מאיר שטרית: מה הכלל?

סאלח טריף: יהיה שיקול דעת.

אריה האן: החיים יותר חזקים מכל ההגדרות האלה.

אריה האן: מה שהיה בעבר, ואני חושב שיהיה גם בעתיד, הכל היה בתיאום.

אריה האן: כל שבוע יכולת להכתיב בדיוק איזו הצעה אתה רוצה, ואף אחד לא התווכח אתך.

אריה האן: אבל אם פיספסת שבוע אחד ורצית בשבוע שאחריו, והשבוע היה מאוד עמוס, היינו מתווכחים אתך ומגיעים אתך לעמק השווה מתי כן.

אריה האן: היו מקרים, לא אחד ולא שניים ולא שלושה, שבכדי לצאת ידי חובת ההחלטה שהחלטנו קודם לכן נתנו גם בימי שני וגם בימי שלישי.

מאיר שטרית: בשיקול דעת של מזכירות הכנסת.

סאלח טריף: מזכירות הכנסת אינה פועלת בשרירות לב והיא באמת מנסה לסייע.

סאלח טריף: אנחנו רוצים להצביע על ההצעה ברוח הדברים שנאמרו כאן, כאשר יש אפשרות ליושב-ראש הכנסת ולמזכירות לאפשר לסיעות לנצל את המכסות שלהן.

סאלח טריף: מי בעד ההצעה?

סאלח טריף: מי נגד?

סאלח טריף: מי נמנע?

סאלח טריף: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין נמנעים - 1

סאלח טריף: ההצעה התקבלה.

מאיר שטרית: יש לי הצעה לסדר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני שומע שמועות, אני לא יודע אם הן נכונות, שאומרות שחבר-הכנסת מהקואליציה שמגיש הצעת חוק, אם ועדת השרים לחקיקה לא דנה בה הוא לא יוכל להגיש אותה למליאה.

מאיר שטרית: האם זה נכון?

נעמי חזן: מה זה קשור לוועדת הכנסת?

רחבעם זאבי: תפנו להנהלת הקואליציה.

סאלח טריף: זה לא רלוונטי לוועדה.

מאיר שטרית: טעיתי בניסוח.

מאיר שטרית: ועדת השרים תדון רק בהצעות חוק של חבר-כנסת מהקואליציה שתעלה באותו שבוע, ואם הוא מושך אותה הוא מאבד את המכסה גם אם היא לא עלתה לדיון במליאה.

סאלח טריף: מאיר שטרית, אני מציע לך להיות אתנו בשינויים שאנחנו הולכים להציע בתקנון כדי לשמור על עצמאות חבר-הכנסת ומעמד הכנסת.

סאלח טריף: יש כרגע מצב כזה שהיה גם בעבר.

סאלח טריף: כשהייתי בממשלתו של יצחק רבין המנוח מנעו מאתנו.

סאלח טריף: אני לא יודע מה יש עכשיו.

אופיר פינס-פז: מדובר בשיחה בין אברהם בורג ליוסי ביילין שהיתה לפני כחודשיים, אני לא הייתי בישיבה הזאת.

אופיר פינס-פז: הקמת ועדת פירושים

סאלח טריף: אנחנו צריכים להחליט על הקמת ועדת פירושים, שמי שיעמוד בראשה הוא יושב-ראש הכנסת.

סאלח טריף: בוועדת הפירושים אנחנו משתדלים שיהיו חברי-כנסת ותיקים, שיש להם נסיון ושנוכל להשען אחר-כך על פרשנותם לתקנון במידה ונצטרך.

סאלח טריף: כמו שהיה בכנסת הקודמת ובקודמותיה, ניסינו להשען על ועדת הפירושים הקודמת.

סאלח טריף: אני רוצה להציע את השמות שהגענו אליהם לאחר שהתייעצנו עם הסיעות השונות להרכב הוועדה הזאת.

סאלח טריף: השמות הם: אלי גולדשמידט, דוד טל, אברהם פורז, מיכאל איתן, עבד אלמאלכ דהאמשה, רחבעם זאבי ונעמי חזן.

סאלח טריף: יש כאן שבעה וחסר לי אחד.

מאיר שטרית: מה הקריטריונים להיות חבר בוועדה?

סאלח טריף: חבר-הכנסת צריך להיות ותיק, מנוסה.

צבי ענבר: בקיאות בתקנון.

מאיר שטרית: אני מחפש איפה החיסרון שלי פה.

סאלח טריף: אין חיסרון, אתה יכול להיות בוועדה בלי כל בעיה ולאחר כבוד.

סאלח טריף: אולי תהיה במקום מיכאל איתן.

צבי ענבר: מיכאל איתן בקיא בתקנון.

מאיר שטרית: ועדת הפירושים בכנסת שעברה היתה מורכבת מכל סגני יושב-ראש הכנסת.

נעמי חזן: לא נכון.

נעמי חזן: רק שמונה הראשונים.

משה גפני: מסיעת יהדות התורה אף פעם לא היה נציג.

סאלח טריף: אנחנו נוסיף את חבר-הכנסת גפני.

סאלח טריף: אני חוזר ומציע את השמות האלה: אלי גולדשמידט, דוד טל, אברהם פורז, מאיר שטרית, עבד אלמאלכ דהאמשה, רחבעם זאבי, נעמי חזן ומשה גפני.

סאלח טריף: מי בעד?

סאלח טריף: מי נגד?

סאלח טריף: מי נמנע?

סאלח טריף: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין נמנעים - אין

סאלח טריף: זאת ועדת הפירושים שתהיה.

סאלח טריף: 4.

סאלח טריף: קביעת ועדות לדיון בהצעות לסדר היום

סאלח טריף: ההצעה הראשונה: "הירושה הכלכלית של ממשלת נתניהו", של חברי-הכנסת ויצמן שירי ורחמים מלול.

סאלח טריף: נשמעה הצעה להעביר הנושא לוועדת הכספים.

סאלח טריף: זה נושא שקשור לוועדת הכספים.

סאלח טריף: מי בעד?

רחבעם זאבי: אני חושב שוועדת הכספים עסוקה יותר מכל ועדה אחרת.

רחבעם זאבי: הנושא מתאים גם לוועדת הכלכלה, בואו נפרנס אותה בנושא הזה.

סאלח טריף: זה מלאכותי.

סאלח טריף: זה לא יילך.

מאיר שטרית: מה הבעיה?

מאיר שטרית: אני רואה שאתם מתגאים בירושה של נתניהו.

סאלח טריף: הנושא יעבור לוועדת הכספים.

סאלח טריף: הצעה שנייה, "הגזירות הכלכליות של הממשלה", של חברי-הכנסת ציפי לבני ויוסף לפיד.

סאלח טריף: נשמעה הצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים.

רחבעם זאבי: אני חוזר על הטיעון הקודם שלי.

רחבעם זאבי: לא יכול להיות שנזרוק בלי סוף נושאים לוועדת הכספים, שהיא עמוסה.

משה גפני: אתה צודק במאה אחוז, אבל כל עוד שוועדת הכספים לא תחולק לשניים, המקום של הנושאים הכלכליים הוא בוועדת הכספים.

סאלח טריף: אנחנו לא נשנה את סמכויות הוועדות.

סאלח טריף: עם כל העומס שיש, לא נוכל לחרוג בעניין הזה.

סאלח טריף: לכן אני מציע שגם הנושא הזה יידון בוועדת הכספים.

סאלח טריף: מי בעד?

סאלח טריף: מי נגד?

סאלח טריף: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - 1

סאלח טריף: תודה.

סאלח טריף: הנושא יעבור לוועדת הכספים.