From: csmaso@uta.fi (M.G. Soikkeli)
Newsgroups: sfnet.harrastus.kulttuuri
Subject: Re: Romaanillisuus
Date: 10 Nov 92 11:37:19 GMT
Distribution: sfnet
Organization: University of Tampere, Finland

In article <7354@kielo.uta.fi> tlilma@uta.fi (Ilkka M{yr{) writes:
>Haluaisin avata keskustelun siit{ mit{ on romaani - onko
>se pelk{st{{n sanallisuuteen pohjaavaa taidetta.
>
>Voisi nimitt{in katsoa, ett{ on jonkinlainen yleisempi kerronnallinen hahmo, 
>tavallaan "romaanillisuus" jonka voi tunnistaa, vaikka sanallisuus ei 
>dominoisikaan esityst{.

Tai: onko merkin her{tt{m{n assosiaatioketjun viimeinen tulkitseva
merkki (ennen referenssi{ yksinomaisesti todellisuuden signifioituun)
pelk{st{{n sanallinen argumentti.

>Ajatellaan vaikka "chandlerismia" ja kuinka j{nnityselokuva voi her{tt{{
>Raymondin kirjoista yleistyneen tyylilajin tunnelman henkil|valikoimallaan,
>teemoillaan jne. vaikka siin{ ei k{ytett{isik{{n erikoisen paljon suoraa
>kerrontaa, kommentoivaa kertojan {{nt{ tms. sanallisen tason piirteit{.
>T{m{ tuo oikeastaan siihen kysymykseen, ett{ kuinka paljon moderni elokuva
>on sidoksissa romaaniin, ja kuinka n{m{ kaksi rakentavat sit{ tapaa, jolla
>ymm{rr{mme ymp{r|iv{{ maailmaa, sen tapahtumia ja omaa el{m{{mme.

Hmm.. .. en kyll{ sanoisi jotain chandlerismia
film noirissa romaanin hengeksi, varsinkin kun se on niin monologinen
se {{ni jolla film noir puhuu, musta kielen tynk{ jokeltaa sementtisess{
suussa ja etsii kosketusta naisen syvimp{{n.

>Romaanillisuus on sis{isten kausaalisuuksien j{sent{mist{ kerronta-
>teknisten n{k|kulmatasojen tuomisessa l{hemm{ksi tai kauemmaksi reaalista.
>Toisin sanoen faktoille (1) annetaan kausaalinen organisaatio(2). 
>T{m{ puolestaan voidaan jaotella koostuvaksi tapahtumisen sis{isist{
>kytkenn|ist{ (2a) ja kerronnan n{k|kulmasta (2b).

Eli narratologian sanoin: tarina (1) saa komposition (2), joka
koostuu sis{lt|rakenteesta (2a) ja fokalisaatiosta (2b). Esimerkiksi
uutinen on kertomisen erikoistapaus sin{ns{, ett{ ainoastaan teoreetti-
sesti voidaan rakentaa superkertoja, joka kertoo kaikki uutiset.
T{ll|in sis{iskertojaksi voidaan katsoa vain ne poikkeamat uutisten
kertomisesta, jotka kommentoivat kertomuksellisuutta: alkuslogan,
uutisten p{{aiheiden luetteleminen uutisten alussa, tv-kuuluttajan
takana oleva kuva, yms. Kuitenkin uutisesta voitaisiin yll{mainitussa
mieless{ puhua "romaanillisen": se tuo n{k|kulmatasoja l{hemm{ksi
ja kauemmaksi reaalisesta ja j{sent{{ kokonaistarinansa (esim.
tarina nimelt{ "Puoli yhdeks{n uutiset") niiden avulla.

>T{m{ n{k|kulmasidonnaisuus on tullut entist{ tiedostetummaksi ja voidaan
>historiallisesti kytke{ "sekularisaation" ja "modernisaation" nimell{ tunnet-
>tuihin prosesseihin. N{m{ ilmi|t ovat rinnakkaisia modernin romaanin nousulle
>ja kehitykselle. "Romaanillisuudella" voisi t{ll|in ymm{rt{{ laajasti 
>ajattelumallin, jossa merkitykset ymm{rret{{n yksil|llisen ihmisen
>el{m{nkokemuksen ja reaktioiden kautta. 

Totta kyll{, mutta kulttuuritutkijat viskaisivat meit{ harpeillaan jos
nimitt{isimme tietty{ vastaanottotapaa "romaanisuuden" ylimm{ll{ nimikkeell{.
T{m{ on osa sit{ el{mismaailmojen rationaalistumista, josta Habermas puhuu.
Post-bahtinilaiset keksisiv{t sille varmasti monia v{rikyll{isi{ nimi{.

>Uuden ilmi|n "romaanillisuuden" mitta ei siis olisikaan sanatasoon sitou-
>tunut, vaan se, miss{ m{{rin siin{ esiintyy narratiivista organisaatiota
>(tai kyky{ siihen: esim teko{ly- "kertoja", joka tarjoaa informaatiolle
>aina my|s askelta "syvemp{{" selitt{v{{ materiaalia). 

Totta kyll{ romaanissa narratiivinen organisaatio on monipuolisimmillaan,
kerrontatekniikassaan kehittynein kertomisen laji. Mutta monipuuolisuus
ja monimutkaisuus edellytt{{ lukijalta kyky{ seurata eri tyylilajejaja 
erilaisten sis{kk{isten kertomuksellisuuksien niveltymist{. Se taas
edellytt{{ modernin ihmisen hallittua skitsoutta ymm{rt{{ subjekti
v{lill{ yhteiskunnan kannalta, v{lill{ oman kokemismaailman, v{lill{
jonkinlaisen absoluutin kannalta. Olen hellinyt ajatusta taiteellisen 
intention korvaamisesta pelk{st{{n "interaktiolla", se voisi olla hyv{ 
k{site selitt{m{{n mit{ on tapahtunut kertomuksen lukemisen tavassa, miten
kertomuksen ja sen vastaanottajan interaktio on muuttunut monologisesta
epiikasta heteroglossiaan. Ja _voisi_ olla (t{m{ on pelkk{ mielikuva,
mutta luultavasti olen lukenut jotain t{h{n viittaavaa viime aikoina)
ett{ t{m{ on kuvan voittokulusta kehittynytt{ uutta interaktiivisuutta.
Romaanin historia olisi siis t{ll{ vuosisadalla kuvan historiaa,
eik{ voida puhua pelk{st{{n romaanisuudesta kun puhutaan kehittyneest{
narraatiorakenteesta ja heteroglossiasta.

No juu, Lotman kyll{ on jo julistanut sit{, ett{ semiotiikan kannalta
taide on meid{n vuosisadallamme ollut kertovan kuvan voittokulkua.

>Otetaan esimerkiksi hypermedia ja hypertaide. Pelk{st{ hyperdokumentista
>askel "hyperromaaniin" voisi olla t{llaisen dokumentin sis{lt{m{n
>informaation muuttuminen perspektiiviseksi, kokemukselliseksi ja
>selitt{v{ksi, ei siis vain kommentoivaksi, lis{tietoa tarjoavaksi.

Kaipa hyperdokumentti ylip{{ns{ on parhaimmillaan sit{ monimutkaisen
maailmankuvan muuttamista kokemukselliseksi, aatellaanpa vaikka
pient{ virtuaalitodellisuutta, jossa pist{ydymme tietokonepeleiss{,
nekinh{n ovat oikeastaan hyperdokumentteja, koska ne antavat mahdollisuuden
tutustua "maailmansa" kaikkiin osasiin sulavasti assosiaatioiden
kautta ("Hei menn{{s katsomaan milt{ t{m{n katolla n{ytt{").
Se kommentoivuus vain puuttuu tai j{{ meid{n omaksi huoleksemme - sen tason
interaktiivisuutta siis ett{ j{tet{{n paljon tilaa vastaanottajan kalloon.

>Romaania voi arvottaa laadullisesti, dokumentissa olennaista on l{hinn{
>informaation, ei sen perspektiivisen tulkinta-aspektin laatu.

Siis hyperdokumentti = uutinen. Hyperromaani = raportti, tausta tapahtumille.

--
#############  "Mittaukset osoittivat, ett{ etenkin painavat naaraat ker{siv{t
M.G.Soikkeli   kosijoita.Sama ilmi| on todettu aiemmin esimerkiksi {yri{isill{
csmaso@uta.fi  ja k{rs{kk{ill{. Miksi suosia suurta naarasta? Havaintojen mu-
#############  kaan hyvin sy|nyt vaimo harvemmin tappaa puolisonsa."