From: c34657b@saha.hut.fi (Tuomas Viljanen)
Subject: Reaalipolitiikan oppitunti #1
Organization: The Nibelungenlied Incorporated
Distribution: sfnet
Date: Fri, 8 Jan 1993 05:37:16 GMT

In article <1993Jan6.224722.7312@jyu.fi> vmho@jyu.fi (Veli-Matti Hokkanen) writes:
>In article <MTKEINAN.93Jan6165409@plootu.Helsinki.FI> mtkeinan@cc.helsinki.fi writes:

>  Luottamuksellisten suhteiden rakentaminen Neuvostoliittoon 1930-
>luvun alkupuolella olisi voinut est{{ talvisodan. Yya-sopimuksella
>ne sotien j{lkeen luotiin eiv{tk{ ne itsen{isyytt{ vaarantaneet.
>Toiselta maailmansodalta se tuskin olisi Suomea varjellut, mutta
>olisi vienyt Suomen yhdeksi sodan voittajista.

Heratys, Hokkanen !

Olet joko a) uskomattoman naiivi b) nielaissut kommunistisesta propagandasta
syotin, koukon, lyijypainon, kohon, siiman ja puolet vapaakin c) tai uskomat-
toman _typera_ yrittaessasi syottaa akateemisen alan ihmisille tuollaista
tekstia. Katsokaas, meilla muillakin on silmat paassa ja jonkin verran sita
ns. tervetta jarkea, ettemme nielaise tuollaista propagandaa pureksimatta.

Oikeusopillisesti ja sisapolitiikassa olen legalisti. Sensijaan suurpolitii-
kassa olen reaalipolitiikan kannattaja.

Reaalipolitiikka perustuu seuraaville aksioomille:

1. Suurpolitiikassa vahvin on aina oikeassa.

Tama on triviaali ja itsestaan selva asia, jonka jo Macchiavelli todisti aikoi-
naan, eika se ole muuttunut hanen ajoistaan miksikaan. Reaalipolitiikassa ei
ole oikeaa eika vaaraa, on vain voittajia ja havinneita. Voittajat menestyvat
ja haviajat tuhoutuvat. Reaalipolitiikassa voittaja saa tehda havinneelle aivan
tasmalleen mita itse haluaa, eika kukaan tule estamaan, ellei hanella ole
tarpeeksi sotilaallista voimapotentiaalia siihen.

2. Fyysinen vakivalta on vakivallan aarimmainen muoto.

Sanat eivat tapa ketaan, eivatka suuret sanat suuta halkaise. Nooteilla voidaan
uhkailla, mutta vain sodalla tuhota fyysisesti. Objektia voidaan verbaalisesti
havaista, pilkata ja loukata vaikka miten paljon, mutta Vain fyysisella vaki-
vallalla tuhota. Ja tuhottua objektia ei voida palauttaa ennalleen. Kuolleita
ei voi herattaa henkiin. Clausewitz todisti aikoinaan, etta sota on fyysiisen
vakivallan aarimmainen muoto, eika sen kaytolle voi olla sodassa mitaan rajoja
(vrt. hanen teoksensa Sodasta). Samoin Vegetius totesi, etta sota on valtiolle
elinkysymys - sodassa riippuu valtion elama ja kuolema. Myos samoihin aikoihin
Kiinassa Son Ze totesi tasmalleen saman asian. Viitaten aksioomaan 1 voidaan
todeta, etta jos halutaan puolustautua fyysiselta vakivallalta, siihen voidaan
vastata vain, ainoastaan ja tasmalleen fyysisella vakivallalla, joka on kovem-
paa ja laajamittaisempaa kuin itseen kohdistuva fyysinen vakivalta. Eli sotaa
ei voiteta puheilla ja sopimuksilla, vaan aseilla.

3. Reaalipolitiikka toimii aina tassa ja nyt, ei koskaan pitkajanteisesti.

Me elamme reaaliajassa, ja mikaan ei ole niin vaikeaa kuin tulevaisuuden
ennustaminen. Taman vuoksi on tarkeaa, etta talla hetkella ja tassa tilanteessa
toimitaan tilanteen vaatimalla parhaalla mahdollisella tavalla, vaikkei se
ehka pitkajanteisesti olisikaan viisasta. Tulevaisuus voi muuttua, mutta
nykyhetkessa tehtyja virheita ei voida korjata jalkeenpain.

4. Suurpolitiikassa ei ole moraalia.

Koska mitaan kosmista erotuomaria ei ole olemassa, ei ole olemassa oikeaa eika
vaaraa, eika suurpolitiikassa pade mitkaan moraalisaannot. Jo Caesar totesi
taman, samoin Son Ze, Onasandros, Nikeforos Fokas ja ennenkaikkia kaikkien
reaalipolitiikkojen isa, Macchiavelli, joka on kaiken nykyisen valtiotietei-
den isa. Eli reaalipolitiikassa saa fuskata, pettaa, kusettaa, tehda sopimuksia
ja diileja vaikka kuinka paljon, mutta niista ei tarvitse pitaa kiinni. Eli
valtiot pyrkivat toimimaan silla tavalla, mika heille itselleen on edullisinta.
Sopimuksia noudatetaan tasmalleen niin kauan, kuin niista on enemman hyotya
kuin niiden rikkomisesta. Eli kun sopimusten rikkomisestta koituvat haitat
ovat pienemmat kuin niiden kiinnipitamisella saatava etu, sopimukset rikotaan.
Aina. Ja valtiot voivat estaa toisiaan rikkomasta sopimuksia vain voimatoimin
(esim kauppasaarrolla tai sodalla). Ja sodan uhka on ainoa asia, joka estaa
valtioita rikkomasta tekemiaan sopimuksia. On valtoin oma vika, jos se hyva-
uskoisesti luottaa sisnisilmaisesti sopimuskumppaniinsa, tulee petetyksi ja
tuhoutuu.

Historiasta voimme todeta, etta Neuvostoliitto oli koko historiansa ajan aarim-
maisen aggressiivinen, ekspansiivinen ja militaristinen valtio jo pelkastaan
ideologiansa kautta (tavoitteena ei enempaa eika vahempaa kuin maailmanvallan-
kumous), ja voidaan helposti laskea, etta luottamukselliset ja hyvat suhteet
NL:oon painoivat Stalinin vaakakupissa tasmalleen ei mitaan, kun toisessa
kupissa oli ko. valtion sotilaallinen potentiaali. Ainoa asia, jota Stalin
kunnioitti, oli _sotilaallinen_voima_. Stalin saannollisesti rikkoi kaikki
tekemansa sopimukset, joiden rikkomisesta se vain katsoi koituvan itselleen
hyotya (esim. baltian maat). Jos Suomi olisi lahtenyt Baltian tielle, se 
olisi aivan varmasti tuhoutunut.

Politiikassa ei ole mitaan typerampaa tekoa kuin diktaattorien sanoihin luot-
taminen. Erityisen tyoperaa on luottaa proletariaatin diktaattoriin, jolle
luokkavihollisen kanssa tehdyt sopimukset olisivat olleet vain tyhjaa ilmaa.















--++ Tuomas Viljanen                     ++ For a battle like Crecy, you do ++
  ++ Lahderanta 20 A 19                  ++ not need a military genius like ++
  ++ SF-02720 Espoo FINLAND              ++ Edward III. All you need is an  ++
  ++ 358-0-592175 or c34657b@saha.hut.fi ++ idiot like Duke of Alencon.     ++
Xref: sparky sfnet.keskustelu.politiikka:3583 sfnet.keskustelu.laki:812