From: c34657b@saha.hut.fi (Tuomas Viljanen)
Subject: Reaalipolitiikan oppitunti #2
Organization: The Nibelungenlied Incorporated
Distribution: sfnet
Date: Sat, 9 Jan 1993 08:38:46 GMT

In article <1993Jan8.153606.13646@jyu.fi> vmho@jyu.fi (Veli-Matti Hokkanen) writes:
>In article <1993Jan8.053716.1337@nntp.hut.fi> c34657b@saha.hut.fi (Tuomas Viljanen) writes:
>>>  Luottamuksellisten suhteiden rakentaminen Neuvostoliittoon 1930-
>>>luvun alkupuolella olisi voinut est{{ talvisodan. Yya-sopimuksella
>>>ne sotien j{lkeen luotiin eiv{tk{ ne itsen{isyytt{ vaarantaneet.
>>>Toiselta maailmansodalta se tuskin olisi Suomea varjellut, mutta
>>>olisi vienyt Suomen yhdeksi sodan voittajista.

>>Heratys, Hokkanen !
>>Olet joko a) uskomattoman naiivi b) nielaissut kommunistisesta propagandasta
>>syotin, koukon, lyijypainon, kohon, siiman ja puolet vapaakin c) tai uskomat-
>>toman _typera_ tuota vaittaessasi.

>  Valistusupseerimme osoittanee samat sanat Paasikivelle ja Kekkoselle.
>Heid{n menestyksek{s ulkopolitiikkansa on siis vastoin valistusupseerimme
>"tervett{ j{rke{".

Hokkanen on hyva ja lukee historiankirjansa uudelleen. Ei kumpikaan, Kekkonen
eika Paasikivi, ollut niin typeria, etta he olisivat rakentaneet politiikkansa
jonkin luotttamuksen, pelkkien hyvien suhteiden, Stalinin hyvan tahdon, ysta-
vyyden tai naiivin uskon ihmisen perimmaisen hyvyyden varaan. Ei ! Kumpikin
heista, varsinkin Kekkonen, olivat raudanlujia reaalipoliitikkoja, jopa
macchiavellistisessa mielessa, ja he rakensivat idanpolitiikkansa ei minkaan
ideologian, sopimuksen tai ystavyyden, vaan kylmien realiteettien pohjalle.
Se politiikka, mita he sovelsivat, oli senhetkiseen tilanteeseen parasta.

YYA ja luottamukselliset suhteet eivat olleet Paasikiven eivatka Kekkosen
politiikan pohja, Ne olivat vain mukavaa sanahelinaa, jolla sopi kuorruttaa
se karvas tosiasia, etta Neuvostoliitto oli se sama hoyryjyra kuin ennenkin,
silla oli melkoinen voimapotentiaali, ja entisen vihollisen kanssa oli nyt
vain alettava tulemaan toimeen. Kansaa piti tyynnyttaa puhumalla luottamuksesta
ja ystavyydesta (todellisuudessa reaalipolitiikassa valtioilla ei ole ystavia,
on vain liittolaisia, neutraaleja, potentiaalisia vihollisia ja avoimia vihol-
lisia), mutta taustalla oli se fakta, etta Neuvostoliitto oli suuri ja voimakas
valtio, silla oli melkoinen voimapotentiaali, silla oli omat legitiimit int-
ressinsa (ja meilla omamme) ja jottemme joutuisi taman voimapotentiaalin
kohteeksi, meidan tuli kaikissa toimissamme ottaa Neuvostoliiton edut huomioon.

Maantieteelle emme voi mitaan, totesi Paasikivi. Elimme (ja elamme yha) Lenin-
gradin porttina, ja L. oli sentaan Neuvostoliiton toiseksi suurin kaupunki ja 
merkittava sotilaskohde. Taman vuoksi Suomen oli kaikissa toimissaan toimittava
Neuvostoliiton etujen mukaisesti; vastaavasti talloin Neuvostoliitto kykeni
hieman hollentamaan lahes vainoharhaista sotilaallisen varustautumisen astet-
taan meidan suunnassamme. Molemmat hyotyivat toisistaan, ja pitamalla YYA-sopi-
muksen mukaisia puolustusvoimia, pystyimme yllapitamaan NL:n arvostuksen puo-
lustuskykyymme (eika NL:n tarvinnut tuoda omia puolustusvoimiaan tanne). YYA-
sopimuksen perimmainen tarkoitus oli lujittaa Suomen puolustuskykya lannen
suuntaan, jotta NL kykenisi ostamaan itselleen aikaa varustautumiseen. Suomessa
ei myoskaan saanut olla hallitusta, joka olisi toiminut NL.n etuja vastaan:
kun Suomi toimi NL:n etujen hyvaksi ja tanssi riittavassa maarin Neuvostoliiton
pillin mukaan, se sai vastineeksi olla rauhassa. Todellista reaalipolitiikkaa
parhaimmillaan. Mainittakoon, etta Novgorodin suuriruhtinas Aleksandr Nevski
toimi tasmalleen samalla tavalla mongolien imperiumin suhteen 1200-luvulla.

>>Reaalipolitiikka perustuu seuraaville aksioomille:
>>
>>1. Suurpolitiikassa vahvin on aina oikeassa.
>>2. Fyysinen vakivalta on vakivallan aarimmainen muoto.
>>3. Reaalipolitiikka toimii aina tassa ja nyt, ei koskaan pitkajanteisesti.
>>4. Suurpolitiikassa ei ole moraalia.
>
>  T{ss{p{ saimme j{lleen esitelm{n valistusupseerimme moraalik{sityksist{,

Hokkanen panee taas tapansa mukaisesti sanoja toisten suuhun. Yllaolevat
aksioomat eivat ole mitaan moraalisia vaittamia, eika niilla ole mitaan itseis-
arvoa moraalisessa mielessa. Ne ovat realiteetteja, ns. elaman karuja tosi-
asioita, rumia faktoja, jotka meidan on hyvaksyttava, halusimmepa tai emme.
Macchiavelli aikoinaan todisti, etta maailmamme on roistojen maailma, sellainen
poliitikko joka kayttaa seka puhtaita etta likaisia keinoja parjaa aina vain
pelkastaan puhtaita keinoja kayttavaa paremmin, ja jotta hyveelliset ruhtinaat
menestyisivat roistojen maailmassa, heidan oli sovellettava toimissaan samoja
keinoja kuin roistojenkin. Tilanne ei ole muutunut hanen ajoistaan miksikaan,
eika milloinkaan tule muuttumaankaan.

Loistava simulaatio suurpolitiikasta on peli nimelta Diplomacy (Avalon Hill).
Pelaapa, Hokkanen, joskus sita, niin huomaat, mita politiikka todella on, ja
miten kay, jos rupeat funtsimaan liikaa moraalin peraan siina.

No, tottakai voit kieltaa yllaolevat realiteetit ja toimia niinkuin ne eivat
pitaisi lainkaan paikkaansa, mutta mikali joku sinua kyynisempi kaveri tulee
ja tuhoaa sinut, ala tule minullle valittamaan, etta kavi niinkuin kavi.

>  T{llaista barbariaa Paasikiven reaalipolitiikka ei ollut: h{n puhui
>vain Neuvostoliiton legitiimeist{ turvallisuuseduista, ei sit{, ett{
>Suuri ja mahtava olisi kaikessa oikeassa.

En ole milloinkaan mitaan muuta vaitttanyt. Suuri ja mahtava oli kuitenkin
naapurimme, silla oli melkoinen voimapotentiaali, ja jottemme olisi joutuneet
taman voimapotentiaalin kohteeksi, meidan oli parasta ottaa toimissamme NL:n
edut huomioon ja olla sille mieliksi. Paasikiven ja Kekkosen idanpolitiikka
oli parasta mahdollista politiikkaa aikoinaan, ja sanoivat lansivallat suo-
mettumisesta mita tahansa, ei muita vaihtoehtoja nahdakseni ollut tilanteessa,
jossa naapurinamme oli aggressiivinen ja militaristinen supervalta.

>  Realistinen suhtautuminen maailmaan tai suurpolitiikkaan
>ei vaadi moraalin kielt{mist{: moraalinormi tai -s{{nt|
>ei kumoudu vaikka sit{ vastaan rikotaankin. 

Niinkuin Hokkanen varmasti tietaa, ei moraali ole mitaan absoluuttista, yleis-
patevaa tai kollektiivista entiteettia, vaan subjektiivinen, yksilokohtainen
asia. Moraalinormit eivat ole mitaan luonnonlakeja tai itsenaisia reaalimaail-
massa olemassaolevia eja, vaan ihmisen itsensa keksimia ja soveltamia vaitta-
mia. Moraalinormeja voidaan keksia aareton maara joka tilannetta varten, ja ne 
kaikki ovat epistemologisesti tasmalleen samanarvoisia. Moraalijarjestelmia
voidaan keksia samoin kutakin tilannetta varten aareton maara, ja ne kaikki
ovat aivan yhta kelvollisia. Oikeaa ja vaaraa ei absoluuttisesti ole olemassa:
on vain tekoja, joita ihmiset pitavat oikeina ja vaarina (mitaan moraalista
itseisarvoa millaan teolla ei ole), ja teon moraalisisalto voi vaihdella ihmi-
selta toiselle ja ennenkaikkea tilanteesta toiseen: teko, mika voi olla tilan-
teessa A vaarin, onkin tilanteessa B oikein, ja kumpaakin tilannetta varten
voidaan keksia oma moraalijarjestelmansa, jotka molemmat ovat ko. tilanteissa
aivan yhta hyvia. Tama on suhteellisen moraalin ydin: moraali vaihtelee tilan-
teen mukaan. Suhteellinen moraali on ruma asia, enka haluaisi elaa tallaisessa
maailmassa, mutta koska poiskaan ei paase, niin parasta on vain tulla toimeen 
sen kanssa.

Taman vuoksi olen legalisti, ja olen sita mielta, etta lakeja tulee noudattaa
tinkimatta ja kyselematta, olivatpa ne sitten hyvia tahi huonoja. Lait heijas-
tavat yhteison keskimaaraisia moraalikasityksia, ja noudattamalla lakeja tur-
vataan yhteison jasenten edut ja se, etta kaikilla on keskimaarin hyva olla.
Oma moraalinen ohjenuorani on roomalainen oikeus, periaate "ela ja anna tois-
tenkin elaa" ja dekalogi soveltuvin osin.

>  Koskapa valistusupseerimme v{heksyy moraalia ja sen mahtia,
>lainataan lause oikealta moraalifilosofilta, Friedrich Nietzschelt{:
                 ^^^^^^^^
Vai Natsi-Nisseen se Hokkanen perustaakin moraalikasityksensa ! Hienoa, etta
sekin paljastui, nyt voimme alkaa arvioimaan Hokkasta aivan uudessa valossa.
Etta ihan yli-ihmiseksi se Hokkanenkin pyrkii. Tama tekee paljon ymmarretta-
vammaksi sen, etta Hokkaselle moraali on lahinna keppihevonen, johon on hyva
vedota silloin, kun hanen opponenttinsa sanoo jotain sellaista, mista han ei
pida, mutta jota han ei muutoin kykene kumoamaankaan. Itse han ei paljoakaan
tunnu moraalista valittavan, ei ainakaan dekalogin seitsemannesta pykalasta.
Han on kylla karkas huomaamaan rikan muiiden silmissa, mutta sita melkoista
malkaa omassaan han ei vaivaudu huomaamaan. No, yli-ihmisiahan eivat tallaiset
asiat paljoa puristele, eivathan ?




--++ Tuomas Viljanen                     ++ For a battle like Crecy, you do ++
  ++ Lahderanta 20 A 19                  ++ not need a military genius like ++
  ++ SF-02720 Espoo FINLAND              ++ Edward III. All you need is an  ++
  ++ 358-0-592175 or c34657b@saha.hut.fi ++ idiot like Duke of Alencon.     ++
Newsgroups: sfnet.keskustelu.politiikka