From: csmaso@uta.fi (M.G. Soikkeli)
Newsgroups: sfnet.harrastus.elokuvat
Subject: Merci la vie - el{m{ huoraa
Date: 9 Nov 92 12:33:23 GMT
Distribution: sfnet
Organization: University of Tampere, Finland


Ei oo spoilereita. Ei pysty olemaan.

"Merci la vie" on kaunein elokuva AIDSista, vaikkei
se elokuvahistoriassa korkeammille palleille koskaan
nousisikaan. Se on kuvankaunis viel{ tehokkaammin
ja itseisarvoisemmin kuin Greenawayn elokuvat, joskin
"Merci la vie" on mainoskuvan estetiikkaa, eik{
{lyk{st{ barokkista piktorismia kuten Greenawayn taide.
Filkka on ontompi sanomaltaan ja filosofialtaan kuin
Blierin "Iltapuku" tai "Kylm{t alkupalat", mutta
ep{ilem{tt{ Blier on leffassaan saanut irroitella miten
lyst{{, rakentaa kuviensa aistillisuuden juonesta piit-
taamatta. Niinp{ Blierin leffa on ainoa (t{h{n menness{)
t{n vuoden elokuvista jonka halusin n{hd{ v{litt|m{sti
uudestaan.
	Yhteys Greenawayn elokuviin l|ytyy siit{kin,
ett{ "Merci la vie" k{sittelee sekin kuolemaa, m{t{nemist{
ja seksi{; lis{ksi leffaa tuke monin paikoin Philip Glassin
musiikki. Plussaa Greenwayhin n{hden on se, ett{ Blier
vaikuttaa aidommin ja hellemmin kiinnostuneen ihmisest{
kuin aina jossain m{{rin akateemisesti henkil|hahmoillaan
viisasteleva Greenaway.
	"Merci la vie" kertoo kuoleman metaforista,
siit{ miten el{m{ k{tkee merkitystihentymiins{ kuoleman.
Se mit{ torjutaan on l{sn{, etenkin kun kyse on kuoleman
karkoittamisesta el{m{{ naimalla. El{m{n/kuoleman
vertauskuvana filmi{ hallitsee veretpys{ytt{v{n kaunis
nuori ranskalainen n{yttelij{t{r - varokaa vain, sill{
filkan aistillisuus ja eroottinen lumovoima vain
kasvavat 2 tunnin aikana. Blier on l|yt{nyt Joennen rooliin
naisen (l|yt{isik| joku jostain nimen???), joka tosiaan
on kukkea kuin el{m{ itse - ja huoratessaan kaikille
vastaantuleville miehille nuoruutensa, h{n tarjoaa my|s
kuoleman. T{m{ allegorisuus selvi{{ jo elokuvan ensim-
m{isill{ sekuneilla, kun morsiuspukuinen Joenne hakataan
hiekkarannalle ja h{n kuiskaa: merci la vie.
	Elokuva leikkii pitkin Ranskan historiaa ja yhteis-
kuntaa, kertoo miten kukin ihminen, ei ainoastaan miehet,
reagoi el{m{{ hehkuvaan Joenneen ja t{m{n arkip{iv{isyytt{
edustavaan yst{v{tt{reen. En panisi frangejani likoon
filmin feministisyydest{, varsinkin kun Blier kuvaa niin
herkutellen naist{htens{ vartaloa. I alla fallos filmi on
paljon railakkaampi kuva naisten asemasta kuin romantisoin-
nissaan hampaaton "Thelma ja Louise". Silti siin{ on samaa
Nainen sivullisena -teeman runollista pateettisuutta kuin
muutamissa eurooppalaisen filmin klassikoissa.
	Jos Blierin aiemmissa leffoissa on absurdismi
t|kkinyt vastaan niin "Merci la vie" voi olla helpompi
trippi, siin{ riitt{{ niin paljon ihasteltavaa kuvan-
k{yt|ss{. v{rien, valojen ja kohdistusten rytmityksess{,
ettei tarinan heppoisuudesta voi n{rk{sty{ samana p{iv{n{.
Kuvakieli on samalla tavoin kevytt{ kuin mainoksissa tai
musiikkivideoissa ja kevyeksi filkan tekev{t my|s sen
vitsit omasta elokuvallisuudestaan, filmin tekemisest{
itsens{ sis{ss{. Ne sopivat yll{tt{v{n hyvin aiheeseen:
ollako el{m{ns{ p{{henkil| ja kelle silloin esiintyy,
vai ollako el{m{ns{ sivuhenkil| ja kuka silloin on p{{-
henkil|.
	Asteikolla 4-10 olisiko 9+.

--
mg
Newsgroups: sfnet.harrastus.urheilu