From: draskovi@usc.edu (Zoran Draskovic)
Newsgroups: soc.culture.yugoslavia
Subject: Slobodna Dalmacija
Date: 30 Sep 1992 00:38:15 -0700
Organization: University of Southern California, Los Angeles, CA
Distribution: world
NNTP-Posting-Host: aludra.usc.edu

Since Mr. Antonic doesn't like Serbian newspapers I have provided some
articles from Croatian newspapers.I am sure he will find time to translate
them for people who do not speak Croatian or Serbian.
Zoran Draskovic

Slobodna Dalmacija,Split-Croatia, 24.IX 1992.



                             ZLOCIN! A KAZNA?

Sjeme zla posijano jos ovoga proljeca, kada je u pitanju gradski teror u
Splitu, zacudjujuce se dobro primilo na ovdasnje tlo. Saborski zastupnik
Nikola Viskovic nasiroko i vrlo eksplicitno je tada i putem tiska
upozoravao na bujanje toga terora, zacetog u okolnostima rata. Upozoravao
je narocito na nosioce opasne teze da "na nezakonitosti i cetnicka
divljastva u okupiranim podrucjima Hrvatske treba odgovoriti nekakvim
hrvatskim nezakonitostima i divljastvom", sto, zapravo,Hrvatsku uvodi u
red nedemokratskih zemalja gdje umjesto vladavine prava caruje anarhija.
Medutim njegovim istupom na trenutak zaustavljen kotac gradskog
divljastva ubrzo se opet zavrtio.

U to vrijeme Split je obavijao mrak na vise nacina. Vlasnici
ugostiteljskih objekata ili radnji, gradani nehrvatske nacionalnosti
(uglavnom Srbi) ostajali su bez svojih objekata u tren, u nocnim satima.
U pravilu "nepoznati pocinioci" i u pravilu jos nepronadeni, podmetali su
privredni eksploziv u njihove kafice,radnje...

14. lipnja ove godine vojni policajci u njihovu stanu hapse bracu
blizance Ugljesu i Gojka Bulovica pod pokricem, sada vec legendarnog 236.
clana KZRH, "osnovane sumnje za sudjelovanje u oruzanoj pobuni protiv
RH". Prema njemu, vojni policajci vojno tuzilastvo, odnosno vojni suci,
imaju pravo kroz svoje ruke provlaciti civile, gradane RH. U slu~aju
Gojka Bulovica to je zavrsilo njegovom smrcu. Obdukcija na KBC Split
utvrdila je kako je smrt Bulovica, oca troje malodobne djece, nastupila
premlacivanjem. Dakle, radilo se o prekoracenju ovlasti pojedinih vojnih
policajaca, odnosno zatvorskih cuvara. Usput receno, ovih dana je Ugljesa
Bulovic pusten na slobodu i nije mu dokazano "sudjelovanje u oruzanoj
pobuni protiv RH".

Sudbinu Gojka Bulovica dozivio je tih dana i Nenad Knezevic, osumnjicen
isto kao i Bulovici. On je u navodnom bijegu iz zatvora ranjen vatrenim
oruzjem (govorilo se o laktu?!). Medjutim, Nenad nije umro od ranjavanja,
vec od posljedica premlacivanja. Njegova utroba je, ustanovljeno je
obdukcijom, od udaraca doslovno bila skasena.

Govoreci tada za "Nedjeljnu Dalmaciju" o hapsenju devetorice mjestana
sela Uble (gdje zivi uglavnom srpski zivalj) od strane pripadnika Vojne
policije, Zoran Fistonic, lider SDP-a za Dalmaciju, naveo je daljnji
primjer mlacenja: "Nakon njihovog pustanja vidjeli smo da su ti Ijudi
isprebijani" jednog kojeg sam vidio izgledao je strasno i vjerojatno ce
ostati invalid, dok je drugi, da li od batina ili straha, sasvim
poremecen".

Gordana Grbic, kao predsjednica Odbora oporbenih stranaka za zastitu
Ijudskih prava, pocetkom srpnja je, pored ostalog, za "Slobodnu
Dalmaciju" iznijela podatak o zlostavljanju jednog splitskog zdravstvenog
radnika, gradanina srpske nacionalnosti, koji je pokupljen na autobusnoj
stanici i naocigled gradana odveden u jednu splitsku vojarnu gdje je 48
sati maltretiran i tucen. Tukli su ga kako bi ga prisilili da stavi svoj
potpis na prazan papir, sto unatoc teskim batinama nije ucinio. Zadobio
je takve tjelesne ozljede da je morao desetak dana odlezati u bolnici te
biti na visemjesecnom bolovanju. On, dakle, niti je osumnjicen za ista,
niti je kao osumnjicen priveden. Radilo se, izgleda, o cistom
izivljavanju.

 Mnogim recenim zlodjelima pridruzuju se i ona koja su ih u neku ruku i
nagovijestila: ubojstvo supruznika Djordja i Vesne Gasparevic, zatim
Spira Pokrajca, kao i jos neka nerazjasnjena ubojstva gradjana Splita.
Prisjetimo se, Djordje i Vesna Gasparevic ubijeni su u veljaci ove godine
na smetistu nadomak Zrnovnici. Prvotno su oteti iz stana od nepoznatih
osoba (sada se vec govori o uniformiranim osobama) i na izrazito svirep
nacin ubijeni i baceni niz strminu smetista. Onaj tko je imao prilike
vidjeti tragove zlocina ne moze se oteti dojmu da je rijec o ubojstvu
koje je netko ucinio pritom drhteci od mrznje. Djordju je mozak doslovno
bio rasut po cesti, od hica iz neposredne blizine, nakon cega je gurnut u
provaliju. Vesna je takodjer gurnuta u provaliju i izresetana mecima.

Gasparevicevi su prije ubojstva ~esto dobivali anonimne telefonske pozive
u kojima im se prijetilo smrcu zato sto su navodno Srbi, te ih se
pozivalo da napuste Zrnovnicu. Navodno je i jedne od noci -- u kojima su
kuce pojedinih tamosnjih Srba letjele u nebo potpomognute privrednim
eksplozivom -- u postanskim sanducicima gradjana srpske nacionalnosti u
Zrnovnici osvanuo ultimativni letak. Poruceno im je da se odsele iz toga
kraja -- u protivnom ih stize kazna. Medjutim, Vesna i Djordje Gasparevic
bili su hrvatske nacionalnosti. Jedino je Djordjeva majka Srpkinja, davno
dosla iz Vojvodine. Najcesca teza koja se u posljednje vrijeme cuje o
ubojstvu supruznika Gasparevic jest da su ubijeni zabunom. (?!)

Unatoc brojnim informacijama pa i novinskim napisima u kojima se govorilo
kako se suzava krug oko ubojica Gasparevicevih, Pokrajca i drugih - krug
se, po svemu sudeci, suzio tek na kurtoaznu udaljenost koja ce ubojice
sigurno ostaviti neotkrivenima, a slucajeve ubojstava prepustiti vremenu
i neumitnom zaboravu.

Kada je Nikola Viskovic upozoravao na opasnost da ce se recene
nezakonitosti udomaciti na ovome podneblju kao manira -- javili su se
brojni glasovi koji su pokusali izreci da Viskovic pretjeruje te da je
rijec o usamljenim slucajevima od kojih ne treba stvarati pojavu. Pamtimo
tako kako je Hrvatski radio - Studio Split u emisiji urednice Dragice
Lemesic ("Radio zrcalo", 24. lipnja) dao pozamasnu minutazu liderima
splitskog tuziteljstva i Vojnog suda gdje su se oni uglavnom iscudjivali
nad Viskovicevim upozorenjima koja su za njih bila, eto "proizvoljna,
neosnovana, izmisljena..."

Govoreci o Srbima i njihovim problemima u Splitu, i gradonacelnik dr.
Petar Slapnicar je u "Slobodnoj" od 13. srpnja rekao: "Inace drzim da je
situacija u tom pogledu prenapuhana od strane dvoje saborskih zasupnika.
No, problem je, dakako, prisutan."

Naravno, nitko nije negirao zlodjela posto su ona -- crno na bijelo --
ipak ucinjena, ali mnogi su direktno ili indirektno njih pokusavali
protumaciti samo kao bijes gradjana i reakciju na cetnicka zlodjela.
Splitu je, tada je bilo ocito, nedostajala karizma poput one dr. Zlatka
Kramarica, osjeckog gradonacelnika. Dr. Kramaric je 22. lipnja ove godine
potaknut brojnim zlocinima -- "zagonetnim i nerazjasnjenim ubojstvima,
dinamitaskim akcijama, provalama u tudje stanove, pljackama..." --
najavio svoju ostavku ako se sve to energicno ne zaustavi.

Da bi se pojmila prava tezina Kramariceva cina, vrijedi se zacas
prisjetiti tadasnje osjecke atmosfere. 21-godisnji Robert Hoic okrenuo je
kljuc u bravi svog automobila i odletio u zrak. Casnik Hrvatske vojske
30-godisnji Drazen Kustro ubijen je od Vojne policije, nocu, pored nekog
automobila. Krajem prosle i pocetkom ove godine u Osijeku je ubijeno 9
gradjana, mahom srpske nacionalnosti, ciji su lesevi naknadno pronadjeni
u rijeci Dravi.(Medju njima su bili i Bogdan Pocuca, medjunarodni s
ahovski majstor, Milutin Kutlic, poznati lije~nik...). U isto vrijeme u
predgradju Osijeka minirana je kuca u kojoj su poginule dvije zene. Zatim
ubojstvo legendarnog casnika HV Mate Sabica.Cedomir Mitrovic pokosen
rafalom u svome stanu kroz vrata, posto nije htio otvoriti ubojicama.
Itd. Pocinitelji u svim slucajevima nepoznati.

I pored toga sto je u cestim svojim upozoravanjima o ritmu zlocina u
Osijeku ostajao usamljen, jer "nitko drugi", kako je svojedobno
konstatirao novinar "Slobodne" Drago Hedl, "osim celnika osjecke
podruznice HNS-a, nije se ogradio od tih nemilih dogadjaja, zatrazivsi
energicnu akciju, naprotiv, pojedini osjecki funkcionari svojim su
neodmjerenim izjavama, cak na stanovit nacin gotovo poticali na provale u
stanove, pljacke i druge kriminalne akte" - dr. Zlatko Kramaric zestoko
je bio najavio svoju ostavku. Taj cin daleko je odjeknuo. Vjerojatno ne
samo do usiju vec i do mozgova pojedinih politickih trustova. Zasto
politickih? Zato je jer Mate Salinovic, nacelnik Policijske uprave u
Osijeku, bio vise nego direktan u odgovoru na pitanje o nedjelotvornosti
osjecke policije: "To je politicko, a ne policijsko pitanje!"

"Postaje li Split - Osijek na moru?" upitao se bio pocetkom srpnja Boris
Dezulovic u ,"Slobodnoj"". Ako je takva teza tada djelovala
nevjerojatnom, sada, nakon mnogih saznanja, mirne duse se moze reci kako
je Osijek dobio "pobratima" po liniji ritma zlocina. Jer, nakon
Viskovicevih (usamljenih) upozorenja zlocin je i dalje zapljuskivao
Split.

Primjerice, Ivan Nedeljkovic (36), Srbin, koji je vec oko sest godina kod
mnogih u Podstrani i okolnim mjestima doslovno za koricu kruha radio u
njihovim poljima, ubijen je krajem kolovoza kod hotela "Lav", u
napustenom kombiju koji mu je izgleda bio dom. Izresetan je iz vatrenog
oruzja. Pocinitelji nepoznati.

Dalibor Sardelic, Hrvat, Splicanin, covjek koji je medju prvima
popunjavao redove Hrvatske vojske, umro je od posljedica premlacivanja
sto su nad njim ucinili pripadnici Vojne policije u Lori, a zbog
prethodnog verbalnog duela. Slucaj poznatog Splicanina ukazao je na to
kako su bili u pravu oni koji su upozoravali da se omca nasilja steze oko
vrata svima nama, civilima, gradanima RH, pa bio ti Hrvat ili Srbin.
Nadasve, neosumnjicen. "Policija ima pravo hapsiti osnovano osumnjicene
radi istrage, ali nitko nema pravo maltretirati i ubijati ljude. Nastave
li se takvi obicaji, nije iskljuceno da to prijede u stil rada policije",
govorio je tada Viskovic. Ovdje nije rijec ni o kakvim politi~kim
momentima. Naprotiv, rijec je o stilu "obrade" koji je prerastao u
maniru. Upravo zato sto se jos u pocetku na takve pojedinacne slucajeve
odmahivalo rukom i za njih nalazio alibi.Na zalost.

Stil rada policije iz latinskoamerickih zemalja ispoljavan je mnogo puta,
a narocito opet pocetkom rujna prema brojnim gradjanima Splita, uglavnom
srpske nacionalnosti. Djordje Katic (47) jedini je smogao snage da
javnosti isprica kako su ga pet dana u Lori pojedini vojni policajci i
zatvorski cuvari tukli, maltretirali, ponizavali... ("Slobodna
Dalmacija", 7. rujna 1992).

No, ipak, jos nakon ubojstva Gojka Bulovica splitski je vojni tuzilac
Ivan Simic posijao mrvu nade: "Ako je u pitanju prekoracivanje ovlasti
pojedinog vojnog policajca ili zatvorskog cuvara, moguce da je stvarno to
u pitanju, toga cemo krivicno goniti i taj ce dobiti zasluzenu kaznu."

Protagonisti mnogih od spomenutih splitskih slucajevima maltretiranja i
ubojstava, barem kada su u pitanju Gojko Bulovic, Nenad Knezevic, Djordje
Katic i Dalibor Sardelic, poznati su istraznim organima. Kad vec nisu
poznati "dinamitasi" i ubojice Djordja i Vesne Gasparevic, Spira
Pokrajca, Ivana Nedjeljkovica... Istrazni postupci protiv poznatih
protagonista jos su u toku. Valjda se to nece otegnuti unedogled, jer,
sudeci prema onome sto se i dalje dogadja u Splitu, moglo bi se dogoditi
da se pred vratima vojnog istraznog suca redovi udesetorostruce, redovi
onih "prekoracitelja ovlasti" koji cekaju "zasluzeno krivicno gonjenje".
A tako umnozeni redovi mogli bi olako prerasti u repove.

Uz to posebno zabrinjava stav pojedinaca o Lori kada kazu da tamo
"situacija nije tako dramaticna". Naprotiv! Situacija je i u Splitu i u
Lori veoma dramaticna i napokon bi netko trebao odgovoriti na pitanje
koje gradjanstvo Splita sve glasnije postavlja: dokle?

Dakako, i: kada i po kojim kriterijima policijska pitanja prerastaju u
politicka?
                                                ZVONIMIR KRSTULOVIC