GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה אבוטבול: אני כן הייתי מצרף ברשותכם, את הסכמתי גם למה שאומר ידידי, חבר הכנסת אופיר סופר, לגבי הנושא של רבני שכונות ויישובים, שגם אותם למעשה לא רוצים להוציא לחל"ת, אלא שימשיכו לתפקד כרגיל.
משה אבוטבול: והם חלק מהמערך של העשייה היום-יומית.
משה אבוטבול: בפרט בתקופת פסח היה הרבה בלגן, כי צריכים אותם בשאלות, בכשרויות, בכל הדברים.
משה אבוטבול: אומר ידיד אופיר וגם אני מצטרף לזה: אנחנו כולנו מאוימים שאו-טו-טו אנחנו נכנסים לגל שני של קורונה.
משה אבוטבול: לא אז נתחיל לבוא ולהתחנן על נפשנו: למה לא עשינו את זה.
משה אבוטבול: גם אנחנו נתונים לביקורת מצד הציבור.
אוסאמה סעדי: משה, אני מבקש שתבדקו את העניין הזה של הרבנים ושל העניין של מה שהעלתה אורלי.
משה אבוטבול: שזו בקשה משותפת, גם שלי וגם שלי אופיר.
אפרת פרוקציה: אני רק רוצה לשניונת להגיד דבר אחד.
אפרת פרוקציה: זה לא אומר שמי שלא נכלל במצבת העובדים, לצורך הספירה, לצורך ה-30%, שהוא יצא לחל"ת.
משה אבוטבול: אבל זה מה שקרה בפועל.
משה אבוטבול: בפועל הם יצאו לחל"ת.
אפרת פרוקציה: כל הכוונה היא מי יכול - - -
אורלי פרומן: מי יכול לבוא לפי איזה יעד.
אוסאמה סעדי: מי מחליט על ה-30%?
אפרת פרוקציה: המעסיק.
אוסאמה סעדי: המעסיק.
אופיר סופר: אז אני רוצה להסביר את מה שקורה.
אופיר סופר: בעיריית מסוימת – אני מדבר על סמך מקרה ספציפי שטיפלתי בו – לראש העיר לא היה נראה.
אופיר סופר: בפועל לרב לא היה שום מצפון לפעול פחות ממה שהוא עובד בשוטף.
אופיר סופר: הוא המשיך פשוט לתפקד כרגיל.
אוסאמה סעדי: מה שאומר שחבר סופר הוא שברגע שאתה לא מחריג את זה כאן, אז יש שיקול דעת לראש המועצה.
אוסאמה סעדי: ויכול להיות שהוא עם השיקולים שלו יגיד: אני לא רוצה את זה גם.
אופיר סופר: כמו שהגנו על רבני ערים, ולדעתי בסיבוב הקודם גם על רבני היישובים, אני מבקש להגן על רבני השכונות.
משה אבוטבול: רבני השכונות.
משה אבוטבול: אין כזה אמון, אבל כדאי שאנחנו נוכל גם כן לעשות את זה, כי היום המגמה, לצערנו, של משרד הדתות היא לא לאשר רבני שכונות חדשים.
משה אבוטבול: אז לפחות אלה שכן נמצאים – שנוכל כן להגן עליהם.
משה אבוטבול: ואני חושב שזה מתבקש.
אופיר סופר: הם לא עובדים גם.
משה אבוטבול: ואו-טו-טו תאר לעצמך, אופיר – אנחנו ראינו את הגל הזה לפני פסח – תאר לעצמך שגל כזה יופיע אלינו, חלילה, לקראת הימים הנוראיים.
אופיר סופר: זה מה שיקרה.
משה אבוטבול: הימים הנוראיים זה מלא בשאלות ובתשובות על הלכות סוכה, על הלכות לולב, על הלכות אתרוג.
משה אבוטבול: רול, אתה איתי לפחות בדברים האלה?
אוסאמה סעדי: בכלל לא.
אוסאמה סעדי: אל תפנה אליו.
משה אבוטבול: רול איתנו.
גאל אזריאל: הצעת החוק הזאת היא עד אמצע אוגוסט.
אוסאמה סעדי: אנחנו חייבים להתקדם.
אוסאמה סעדי: אז תבדקו את זה.
אוסאמה סעדי: גם את העניין שהעלתה חברת הכנסת פרומן.
משה אבוטבול: פעם תנו לקואליציה להיות חברי אופוזיציה.
אוסאמה סעדי: משה, משה.
אוסאמה סעדי: הבנו את זה.
אופיר סופר: רבני השכונות זה סוג של עובדים סוציאליים.
אפרת פרוקציה: נצטרך אבל הארכות – על זה נדבר אחר כך.
משה אבוטבול: תכבדי אותנו.
משה אבוטבול: בקשה אחת צנועה בחוק שלכם.
משה אבוטבול: אוסאמה, אתה איתי, כן?
משה אבוטבול: יאללה, כפרה.
אוסאמה סעדי: וגם את העניין של החינוך המיוחד.
אופיר סופר: התפקיד שלהם בהיבטים האלה הוא לא פחות חשוב מתפקידו של עובד סוציאלי.
אוסאמה סעדי: עובדים סוציאליים, אני זוכר שהיה לנו דיון גם בעניין החרגתם של עובדים סוציאליים.
אפרת פרוקציה: עובדים סוציאליים מוחרגים.
אוסאמה סעדי: מוחרגים?
אפרת פרוקציה: דרך אגב, גם העובדים במערך החינוך המיוחד מוחרגים.
נעה בן שבת: מוחרגים.
נעה בן שבת: הינה, באותו סעיף.
אפרת פרוקציה: באותו סעיף של הרשות המקומית.
נעה בן שבת: סעיף 4(ב)(17).
אוסאמה סעדי: סעיף 4(ב).
אוסאמה סעדי: איזה עמוד?
נעה בן שבת: בעמוד 12.
נעה בן שבת: סעיף 4(ב)(17): מוסדות חינוך שפעילותם מותרת כמפורטים בסעיף 2.
נעה בן שבת: ובסעיף 2(ב) לאותו לצו, צו בריאות העם (הגבלת פעילות מוסדות חינוך).
נעה בן שבת: סעיף 2(ב)(1) אומר:
נעה בן שבת: פעילות במסגרות שבהן ניתן חינוך מיוחד בלבד ובתנאים המפורטים בפסקאות (3)(א) עד (ט) ו-(4).
אוסאמה סעדי: זה עמוד 12?
אורלי פרומן: איזה עמוד 12?
אורלי פרומן: עמוד 12 איזה סעיף?
אפרת פרוקציה: תסתכלו בהחרגה גם.
אפרת פרוקציה: בהגדרה של עובד.
אפרת פרוקציה: בפסקה (2).
אוסאמה סעדי: בפסקה (17), עמוד 12.
אורלי פרומן: בפסקה (17) כתוב כללי על מוסדות חינוך.
אפרת פרוקציה: תסתכלי על הגדרת עובד בעמוד 4, ספקה (2): "לא יראו כעובד רשות מקומית – ראש רשות מקומית, סגן ראש רשות מקומית, רב רשות מקומית, עובד סוציאלי, פסיכולוג חינוכי, עובד לקידום נוער ברשות מקומית, עובד במערך החינוך המיוחד ומי שעיקר עיסוקו בפינוי אשפה או עובד במוקד עירוני לרבות מוקד חירום וחדר מצב".
אוסאמה סעדי: אז אנחנו נתקדם.
אוסאמה סעדי: רק תבדקו את העניין הזה של הרב, בבקשה.
אפרת פרוקציה: רב השכונה זה הדבר היחידי שלא - - -
אוסאמה סעדי: אורלי, כן.
אורלי פרומן: אבל אני לא הבנתי את הסיפור של אנשי אגף החינוך.
אוסאמה סעדי: אורלי, אבל זה מופיע.
אורלי פרומן: איפה הוא?
אוסאמה סעדי: הינה, בעמוד 4, בסעיף 2.
אורלי פרומן: כתוב רק חינוך מיוחד.
חיים כץ: תרשמי הערה, אורלי.
חיים כץ: אורלי, תרשמי את ההערה.
חיים כץ: נגיע לסעיף 4.
אוסאמה סעדי: סעיף 2 (2): "עובד לקידום נוער..., עובד במערך החינוך המיוחד ומי שעיקר עיסוקו".
משה אבוטבול: עם רבני השכונות - - -
אוסאמה סעדי: "עובד במערך החינוך המיוחד".
חיים כץ: תרשום את ההערה בסוף.
חיים כץ: הלוא לא נצביע.
אוסאמה סעדי: חיים, בקשתי לבדוק את זה.
אוסאמה סעדי: בבקשה, תרוצי.
אוסאמה סעדי: אתה מבקש להחריג את התעשייה האווירית?
חיים כץ: אתה המנהל עכשיו, לא?
אוסאמה סעדי: אז שואל אותך.
אוסאמה סעדי: התעשייה האווירית.
אופיר סופר: זו הסיבה שהוא עבר לכאן.
חוה אתי עטייה: ניגוד עניינים.
חוה אתי עטייה: יש גם את אלתא.
חיים כץ: זו לא הסיבה שעברתי לכאן.
אופיר סופר: סתם אני.
חיים כץ: אתה לא סתם.
חיים כץ: אתה סתם, אבל זה לא סתם.
אופיר סופר: אתה אומר את זה.
אופיר סופר: למוד ניסיון, אתה אומר.
אוסאמה סעדי: יאללה, כן.
חיים כץ: למוד ניסיון.
נעה בן שבת: שקראנו עכשיו.
נעה בן שבת: אלה אותן תקנות שנידונות בוועדת הקורונה.
גאל אזריאל: אבל שכרגע לא הוארך תוקפן.
גאל אזריאל: הן פוקעות היום.
גאל אזריאל: כך שנראה, מבחינת הנוסח, איך לכתוב את זה בצורה מדויקת.
אוסאמה סעדי: יש דיון מחר בוועדת הקורונה, כן.
גאל אזריאל: נכון, אבל הן פוקעות היום בחצות.
אוסאמה סעדי: סעיף 2.
אוסאמה סעדי: זה הסעיף העיקרי.
אוסאמה סעדי: אנחנו נקרא את זה גם ונשאיר את זה בסוף, כמו שאמר היושב-ראש.
נעה בן שבת: למרות, הוא סעיף עיקרי, אבל הוא בעצם הוא לא, כי ברגע שמישהו מפעיל את התו הסגול, הסעיף הזה בעצם חסר משמעות.
אוסאמה סעדי: לכן שאלתי בהקדמה: אם יש תו סגול, למה צריך את כל החוק הזה?
נעה בן שבת: כי הרוב מוסדר היום בתו סגול.
נעה בן שבת: עכשיו, זו מגבלה מאוד חמורה.
נעה בן שבת: הייתה מגבלה יותר חמורה במהלך התיקונים, מגבלה של 15% מהעובדים.
אוסאמה סעדי: והעלו את זה.
אורלי פרומן: אבל היינו אז במקום אחר.
אורלי פרומן: והיום אנחנו במקום שרוצים להעביר את המשק לפעילות מלאה.
אורלי פרומן: זאת מגבלה מאוד מאוד קשה, של 30%.
אורלי פרומן: היא לא הגיונית.
אורלי פרומן: וכל הזמן אנחנו נתקלים בזה שאומרים: אוקיי, אז יש תו סגול.
אורלי פרומן: אז תעזבו את החוק הזה.
אורלי פרומן: בואו נעבוד על פי התו הסגול.
אורלי פרומן: שם זה יכול להיות 10%, 20%.
אוסאמה סעדי: אורלי, זאת השאלה המקדימה שלי.
אוסאמה סעדי: אבל בואו ניתן לה לסיים את כל הסעיף.
אוסאמה סעדי: נעה, תמשיכי את כל הסעיף הזה, 2 (ב).
נעה בן שבת: בעצם זה 100% ממצבת העובדים, אבל הם צריכים לצמצם את מספר העובדים שלהם לפעילות החיונית בלבד.
אוסאמה סעדי: איפה (9)?
נעה בן שבת: כל מה שחסר לנו, המספרים שחסרים לנו באמצע אלה דברים שהיו בתיקונים קודמים של תקנות שעת חירום, אבל בתקנות שעת חירום כפי שהן כיום הם ירדו.
אוסאמה סעדי: אז הם ירדו.
אוסאמה סעדי: אז למה לא ממספרים את זה נכון?
גאל אזריאל: אם רוצים למספר, יצטרך להיות כתוב פסקה: (9) – בוטל.
גאל אזריאל: שזה נראה קצת מוזר בחוק חדש.
אוסאמה סעדי: אחרי שאת אומרת: (1),(7),(8) – אז - - -
נעה בן שבת: אני מבינה שרוצים לציין שיש פה מצב שבעצם החוק הזה מצלם את המצב הקיים - -
אוסאמה סעדי: צילום מצב?
נעה בן שבת: - - בתיקונים שנעשים.
נעה בן שבת: לכן לא משנים את המספור.
אפרת פרוקציה: הרי זו לא הצעת חוק רגילה.
אפרת פרוקציה: זה לא שאנחנו באים עם איזשהו חוק מקיף.
אוסאמה סעדי: אבל אני שואל רק על המספור.
אוסאמה סעדי: למה המספור הוא ככה?
אפרת פרוקציה: כי אחרת, צריך פשוט לציין: היה ובוטל.
אפרת פרוקציה: אז זו דרך ניסוחית להראות שהיה פה משהו לפני כן שבוטל וכרגע אנחנו קופצים.
נעה בן שבת: להמשיך?
אוסאמה סעדי: (10), כן.
נעה בן שבת: קראנו קודם את הרשימה הזאת של מפעל תומך ביטחון.
נעה בן שבת: ראינו הגדרה של עבודות בינוי.
אפרת פרוקציה: הוספת הגדרה ל"עבודות בינוי"?
נעה בן שבת: הייתה הגדרה כבר.
אפרת פרוקציה: כי צריך להוסיף גם ל"תשתיות".
אפרת פרוקציה: "בינוי" זה רק חלק.
נעה בן שבת: הייתה הגדרה של עבודות בינוי, גם של העבודות תשתית.
אפרת פרוקציה: אה, הינה, אני רואה: עבודות פיתוח, בינוי, תחזוקה, תשתיות.
אפרת פרוקציה: אבל אלה "תשתיות הנוגעות למבנה", אנחנו רוצים גם את עבודת תשתית.
אוסאמה סעדי: אז צריך להוסיף תשתית גם.
אפרת פרוקציה: אנחנו צריכים גם את עבודת תשתית.
אוסאמה סעדי: ברגע שאת מגדירה עבודות בינוי ועבודות תשתית , אז צריך להוסיף "עבודת תשתית".
נעה בן שבת: שמבצע עבודות בינוי ועבודות תשתית?
אפרת פרוקציה: "ועבודות תשתית".
אוסאמה סעדי: "עבודות בינוי ועבודת תשתית".
נעה בן שבת: נעשה "או עבודות תשתית", כי הוא יכול להיות לא זה ולא זה.
אפרת פרוקציה: אין בעיה.
אפרת פרוקציה: בסדר.
עידן רול: רגע, מה המגבלה הזאת?
נעה בן שבת: שזה לכאורה כלל ברירת המחדל.
עידן רול: אותו דבר, כן.
נעה בן שבת: זאת אומרת, זה בסך הכול - - -
אוסאמה סעדי: זאת אומרת, 15% בנוסף ל-30%?
אורלי פרומן: איזה ניסוח מסורבל.
נעה בן שבת: אתם אומרים: 15% תוספת.
אוסאמה סעדי: בנוסף ל-30%?
נעה בן שבת: תוספת.
אוסאמה סעדי: אז זה צריך להיות מובהר.
אוסאמה סעדי: כי זה לא ברור.
עידן רול: כלומר, מה?
אפרת פרוקציה: 15% מכלל הגופים.
אוסאמה סעדי: כאילו הממונה יכול להעלות את זה מעבר ל-30% בעוד 15%.
אפרת פרוקציה: לא מדויק.
אפרת פרוקציה: רגע, שנייה.
אפרת פרוקציה: זה 15% מתוך כלל הגופים ששייכים לאותה קבוצה.
אפרת פרוקציה: למשל, 15% מכלל החברות הממשלתיות.
אוסאמה סעדי: אה, החברות הממשלתיות.
אפרת פרוקציה: שוב, הרי רצינו להשאיר פה גם גמישות.
אפרת פרוקציה: ואז, אם יש לי חברה אחת קטנה שאנחנו רואים שהיא כן חיונית לנו והיא צריכה לעבוד, אז לוקחים בעצם 15% מכלל החברות הממשלתיות ונותנים את מצבת העובדים לאותה חברה, אוקיי?
אפרת פרוקציה: ולכן יש לי משחק יותר גבוה.
עידן רול: אז כמה לדוגמה המגבלה המקסימלית?
עידן רול: מה אחוז העובדים המקסימלי בענף הבנייה שאפשר להגיע אליו?
אפרת פרוקציה: 100% כאשר אין לך הגבלה.
אפרת פרוקציה: אם כולם עובדים בשטח, בחוץ, אפשר להגיע ל-100%.
אפרת פרוקציה: גם החיוניים, אגב, זה 100%.
אוסאמה סעדי: זאת אומרת, הוא יכול להעלות את השיעור.
משה אבוטבול: למה מנסים להציג תמונה שמתעכבים כל מיני מסירות, דירות וכדומה?
משה אבוטבול: מה הניסיון הציני הנואל הזה לקחת דירות שאנשים שילמו עליהם?
משה אבוטבול: אתה מבין, אוסאמה?
אופיר סופר: מה אתה אומר?
משה אבוטבול: היא אומרת שאפשר בבנייה להגיע עד 100%.
משה אבוטבול: וכבר חברות הבנייה מנסות להתנצל, לבוא ולדבר על עיכובים במסירת הדירות וכו'.
משה אבוטבול: איך זה מתיישב עם מה שאת אומרת?
נעה בן שבת: הפרקטיקה יכולה לא להתיישב, אבל החוק מאפשר.
משה אבוטבול: אז אוקיי.
משה אבוטבול: אז תהיה להם עילה לתבוע אותם.
משה אבוטבול: אנחנו לא נעמוד מהצד.
אופיר סופר: נושא של החקלאות – אני רואה שהתייחסתם לבינוי, לתשתיות.
אופיר סופר: החקלאות גם מקבל פה מענה?
אפרת פרוקציה: אני אגיד לך.
אפרת פרוקציה: חקלאות, בגלל שזה מוצר חיוני, בגלל שזה מזון, היא ממילא מופיעה בתוספת.
אופיר סופר: מה זה אומר?
אפרת פרוקציה: הרי בתוספת השנייה, לדעתי, אנחנו הגדרנו את כל הגופים שנותנים שירות חיוני והשארנו אותם על 100%.
אפרת פרוקציה: חקלאות, מזון נכנס.
אופיר סופר: זה אומר: בתי האריזה, פירות וכאלה.
אוסאמה סעדי: אם זה שירות חיוני, אז זה 100%.
אפרת פרוקציה: זה אתר חיוני, ולכן זה שם.
אוסאמה סעדי: אופיר, אם זה שירות חיוני, זה בכלל לא חל על זה, כל המגבלות האלה.
אפרת פרוקציה: תכף נגיע לזה.
אפרת פרוקציה: ואז בסעיף 2(י) אתה תראה איך שם החלוקה.
אוסאמה סעדי: (11).
נעה בן שבת: לא חל מגבלת העובדים.
אוסאמה סעדי: העובדים.
נעה בן שבת: יש מגבלות אחרות שכן חלות על מה שמופיע בסוף הסעיף.
אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על מגבלת העובדים.
נעה בן שבת: בניגוד - - - בעיקר מה שלא חל על שום דבר מהתקנות.
אורלי פרומן: כשמדובר במוסד להשכלה הגבוהה, אז הסטודנטים לא חלק מהעניין?
אורלי פרומן: רק העובדים?
אפרת פרוקציה: העובדים.
אפרת פרוקציה: שוב, לגבי הסטודנטים יש צווים אחרים של החינוך שנוגעים אליהם.
אפרת פרוקציה: פה מדובר על מצבת העובדים.
נעה בן שבת: אם אפשר לשאול, אתם אומרים 15% מכלל העובדים, זה מכלל מצבת העובדים?
אוסאמה סעדי: מכלל מצבת העובדים בכל החברות הממשלתיות.
אפרת פרוקציה: מאותה קבוצה.
נעה בן שבת: כן, אבל אפשר לבוא ולהגיד: מכלל מצבת העובדים בכל החברות הממשלתיות.
אוסאמה סעדי: כדאי להבהיר את זה.
נעה בן שבת: שאלו לא הוראות שונות.
אוסאמה סעדי: משה, מועצה דתית.
משה אבוטבול: בוודאי.
משה אבוטבול: כי אין הרבה עובדים.
נעה בן שבת: אני רק רוצה לוודא שזו הוראה שנותן הממונה באופן גורף.
נעה בן שבת: זה לא רק למועצות מסוימות, אלא אם הוא מורה את זה, אז הוא מורה לגבי לכולם.
משה אבוטבול: סופר, אתה חי עם זה?
אופיר סופר: מה?
אופיר סופר: לא הקשבתי.
משה אבוטבול: פסקה (11).
משה אבוטבול: זה בסדר?
אפרת פרוקציה: זו הוראה לגבי רשות מקומית מסוימת.
אפרת פרוקציה: זה לא גורף.
אוסאמה סעדי: זה לא גורף.
נעה בן שבת: אז מאוד חשוב להבין.
נעה בן שבת: זאת אומרת קיבלנו כאן תשובה אחת.
אפרת פרוקציה: כי אם יש רשות מקומית קטנה, או מועצה דתית קטנה והיא לא יכולה לתפקד, אז כן ייתנו לה את 45%.
אוסאמה סעדי: כתוב: ברשות מקומית.
נעה בן שבת: ברשות מקומית או במועצה דתית.
נעה בן שבת: אמרו לנו שברור שהכוונה למשהו כללי, אבל - - -
אפרת פרוקציה: זה לא כללי.
אפרת פרוקציה: זה לתת פתרון למועצה דתית או מועצה מקומית מסוימת שלא יכולה לעמוד בהגבלה.
אוסאמה סעדי: יכול להיות שהרשויות לא תבקש.
נעה בן שבת: אז אנחנו אומרים: מספר העובדים המותר לשהייה בו־זמנית ברשות מקומית או במועצה דתית, והכוונה היא דווקא למשהו ספציפי.
אפרת פרוקציה: כן, כן.
אפרת פרוקציה: יכול להיות שהוא ייתן לכולם, אבל זה לבחירתו.
אפרת פרוקציה: הוא צריך קבל החלטה.
אורלי פרומן: האם יש מקום שכתוב מה גובר על מה?
אורלי פרומן: התו הסגול או התקנות?
אורלי פרומן: לדעת, להכיר.
אפרת פרוקציה: יש לך בחירה בתור מעסיק.
אפרת פרוקציה: את יכולה או להטיל על עצמך את התו הסגול, למרות- - -
אורלי פרומן: איך אני יודעת מה גובר על מה?
אפרת פרוקציה: זה לא מה גובר על מה.
אפרת פרוקציה: את כמעסיק יש לך שתי אופציות, אוקיי?
אוסאמה סעדי: איפה הבחירה?
אוסאמה סעדי: אפרת, איפה הבחירה הזאת מופיעה?
אפרת פרוקציה: בסוף, אתם תכף תראו אותה.
אפרת פרוקציה: אם אני רוצה להחיל על עצמי את התו הסגול, אני צריכה לשלוח הודעה לרשות המקומית, להגיד לה: שלום, אני ככה וככה מחילה על עצמי את התו הסגול.
אפרת פרוקציה: יבחנו אותי לפי התו הסגול.
אפרת פרוקציה: לא החלטתי, חלות עליי ההוראות.
אוסאמה סעדי: אבל איפה זה מופיע?
אוסאמה סעדי: אפרת, איפה זה מופיע?
אורלי פרומן: איפה זה מופיע?
אפרת פרוקציה: בסוף, בסוף נגיע.
אפרת פרוקציה: כרגע אנחנו רק בהגדרות.
אפרת פרוקציה: עוד לא התחלנו.
אוסאמה סעדי: אה, רק בסוף.
עידן רול: אני לא יודע מה את הכתובת, אבל יש לכם נתונים כמה עברו לתו הסגול?
משה אבוטבול: אורלי, זה כמו בשכירות: או ימים או קילומטראג'.
משה אבוטבול: תחליטי.
אפרת פרוקציה: כולם.
אפרת פרוקציה: ברשויות המקומיות אין לי את הנתונים, אבל לדעתי – הרי זה הוראות שכולם הולכים לעמוד בהן.
אפרת פרוקציה: זה לא שקבענו איזו הוראה שהמעסיק לא יכול לעמוד בה.
אפרת פרוקציה: לדעתי, למעט אלה שממילא לא אכפת להם ו-70% עובדים מהבית וזה נוח להם, כל האחרים עברו לתו הסגול.
אוסאמה סעדי: (ג).
נעה בן שבת: ברשותך, אדוני, אני אבקש מהמתמחה שלנו, אוריאל מרחבי לקרוא.
נעה בן שבת: להמשיך לקרוא עוד קצת.
אוסאמה סעדי: אם התעייפת, כן.
נעה בן שבת: כאן אנחנו מדברים על מקום עבודה שהוא ממש - - - מול כל הפרויקטים של - - -
משה אבוטבול: מתחם כזה, כן.
אפרת פרוקציה: כל העבודה בחוץ.
נעה בן שבת: יכול להיות שאנחנו צריכים לבוא ולהגיד: מקום שעוסקים אפילו – כדי לבצע את זה, הרי יכול להיות שזה אתר בנייה של חברה קבלנית שיש לה עוד 100 אתרי בנייה.
נעה בן שבת: וכאן את מדברת ממש על מקום, על אתר.
אפרת פרוקציה: על מקום.
נעה בן שבת: אז רק נגיד "מקום" ולא "מקום עבודה", כי "מקום עבודה" אמרתם שזה במובן הרחב של המילה, שזה כולל את כל האתרים של המעסיק.
אפרת פרוקציה: אפשר לשנות את זה ל"מקום" שזה יהיה ברור שזה המקום הספציפי.
עידן רול: לסטייל עבודה.
אוסאמה סעדי: אז למחוק את המילה "עבודה"?
אוסאמה סעדי: מה זה "פגיעה רבה"?
אוסאמה סעדי: מה ההגדרה של "פגיעה רבה"?
נעה בן שבת: "פגיעה רבה בתהליך עבודה" זה אחד מהתנאים לפי סעיף 12 לחוק שעות העבודה ומנוחה, למתן היתר לעבודה במנוחה שבועית.
נעה בן שבת: אגב, זה לא עובד בשעות המנוחה, אלא במנוחה השבועית.
נעה בן שבת: כך זה מוגדר באותו סעיף.
נעה בן שבת: ואז אם אותו היתר ניתן – אנחנו מניחים שההיתר הזה הלך למינימום הנדרש כדי להבטיח את המשך הפעילות, כדי למנוע ה"פגיעה רבה" בכל תהליך העובדה.
נעה בן שבת: ולכן אנחנו מניחים שזה המינימום, גם אם זה עולה על 30% מהעובדים.
אפרת פרוקציה: אני אולי אתן דוגמה כדי להמחיש.
אפרת פרוקציה: אנחנו כל הזמן ניסינו ליצור פה איזשהו איזון כדי לא לפגוע בעסקים ולגרום להם אחר כך למוות סופי.
אפרת פרוקציה: יש עסקים שממשיכים לעבוד.
אפרת פרוקציה: בשבת הם חייבים להמשך לעבוד.
אפרת פרוקציה: למשל, פניציה, שלצערנו נסגרה מטעמים אחרים.
אפרת פרוקציה: אבל ברגע שסוגרים את התנור ואין עובדים, המקום נסגר לחלוטין.
אפרת פרוקציה: ולכן ניסינו לאתר את העסקים האלה שאם אנחנו נוריד את מספר העובדים מתחת למינימום מסוים, זה יגרום להם לסגור את העסק.
אפרת פרוקציה: אחד מהמבחנים זה המבחן הזה.
אפרת פרוקציה: הם התירו לו לעבוד בשבת.
אפרת פרוקציה: כנראה שיש סיבה מאוד מאוד טובה למה הוא חייב להמשיך לעבוד.
אפרת פרוקציה: ולכן זה אחד מהחריגים שלנו.
אפרת פרוקציה: ואז לא העברנו אותו ל-100% כמובן, אלא המינימום שנקבע לגביו זה המינימום שנקבע על ידי השר שנתן את ההיתר לעבודה בשבת.
אוסאמה סעדי: (ד).
נעה בן שבת: סליחה, אוריאל.
נעה בן שבת: אתה תקרא.
אוסאמה סעדי: אתה תקרא והיא תסביר.
אוסאמה סעדי: זה החרגה של החרגה?
נעה בן שבת: זה עוד סעיף.
נעה בן שבת: ראינו את זה גם בסעיף קטן(ב) שאומר: יש גופים שאנחנו רוצים שאחוז העובדים שלהם יהיה יותר גבוה מ-30% ולא יהיה מוגבל ב-10%.
אוסאמה סעדי: אז למה לא הכנסנו את זה באותו סעיף, ביטוח לאומי?
נעה בן שבת: זה באמת היה מתאים להחיל 40%.
נעה בן שבת: היינו כותבים את זה אולי באותו סעיף.
אוסאמה סעדי: אפשר להחריג איפה שהחרגנו בסעיף - - -
נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב).
נעה בן שבת: כבר כתבנו בעצם את אותו סעיף.
אוסאמה סעדי: בסעיף קטן (ב) יש את החברה הישראלית לחקר מדעי החיים, מפעל תומך ביטחון.
אפרת פרוקציה: זה פשוט טלאי על טלאי.
אפרת פרוקציה: התקנות האלה עברו המון שינויים.
אוסאמה סעדי: אבל אנחנו לא רוצים להשאיר את טלאי על טלאי, אם אפשר לתקן את זה בלי לשנות את מהות.
נעה בן שבת: אולי נשאל באמת את הנסחית אם הדבר אפשרי?
נעה בן שבת: יש לכם התנגדות?
אפרת פרוקציה: אם זה לא פוגע בשאר ההוראות.
אוסאמה סעדי: זה לא פוגע.
אפרת פרוקציה: לדעתי, יש הבחנה בין משרדי הממשלה שהחילו על עצמם את החובה, את התו הסגול, לבין התאגידים שצריכים להחיל על עצמם.
אפרת פרוקציה: יש עדיין הבחנות.
אפרת פרוקציה: ולכן זה בסעיפים שונים.
אפרת פרוקציה: אם זה לא גורם נזק, ננסה לשים את זה בסעיף אחר.
אפרת פרוקציה: אם אנחנו רואים שזה מתחיל לשנות מהות- - -
נעה בן שבת: אז נבדוק את זה בנסחות.
אוסאמה סעדי: אז תבדקי את זה.
נעה בן שבת: אבל גם פה אנחנו מדברים על החובה לצמצם את הפעילות, הפעילות החיונית.
אוסאמה סעדי: אז בוא תקריא את זה.
נעה בן שבת: כאן רציתי לשאול.
נעה בן שבת: אנחנו מדברים על המוסד לביטוח הלאומי, אחר כך נדבר גם על שירות התעסוקה, שניהם גופים מאוד עסוקים.
אוסאמה סעדי: למה לא 100% המוסד לביטוח הלאומי?
אפרת פרוקציה: סליחה?
אוסאמה סעדי: למה לא 100% הביטוח הלאומי?
אפרת פרוקציה: אני אגיד.
אפרת פרוקציה: אנחנו בעצם ישבנו – לגבי המשק, האם הם צריכים לעבוד - - -
אוסאמה סעדי: במיוחד בתקופות האלה, המוסד לביטוח הלאומי חייב לעבוד שעות נוספות.
אוסאמה סעדי: לא ב-100%.
אפרת פרוקציה: אני מסבירה.
אוסאמה סעדי: נכון, משה?
משה אבוטבול: אוסאמה, נחדד את זה שרוב העבודה שלהם היא בתקופה כזאת.
משה אבוטבול: כל הזכויות, כל הדברים האלה.
אוסאמה סעדי: של כל המובטלים.
משה אבוטבול: תיזכר מה היה בפסח עם ה-500 שקלים.
משה אבוטבול: כמה הם עבדו קשה.
אפרת פרוקציה: אני מסבירה בדיוק למה.
משה אבוטבול: נו, למה?
אפרת פרוקציה: לגבי המשק, אנחנו הרי לא יכולנו לעבור – דיברנו עם ארגונים – לא יכולנו לעבור בעל עסק-בעל עסק ולראות איפה בדיוק האחוז שהוא יכול לתפקד איתו והשאר בבית, אוקיי?
אפרת פרוקציה: ולכן יצרנו מבחן כללי עם כל האיזונים שדיברתי עליהם עד עכשיו.
אפרת פרוקציה: לגבי המגזר הציבורי, עשינו דיון עם כל ארגון וארגון.
אפרת פרוקציה: ראינו בדיוק איפה האחוז שהוא יכול לעמוד בו.
אפרת פרוקציה: עדיין אנחנו נמצאים בתקופה שאנחנו רוצים שמעסיקים יעודדו עובדים לעבוד מהבית.
אפרת פרוקציה: אם יש אפשרות שהעובד יעבוד מהבית, תנו לו לעבוד מהבית.
אפרת פרוקציה: הוא לא צריך להגיע.
אפרת פרוקציה: אנחנו עדיין בענייני הקורונה.
אוסאמה סעדי: אבל בביטוח הלאומי, אפרת.
אפרת פרוקציה: זה שקרה ל-80% זה לא שאנחנו יצאנו לחל"ת, כמובן, ואם מישהו יכול לעבוד מהבית, אנחנו רוצים לעודד אותו.
אפרת פרוקציה: הארגונים עצמם אישרו את המספרים האלה.
אפרת פרוקציה: כלומר, יש פה מספרים שבסופו של יום - - -
אורלי פרומן: זה גם אינטרס שלנו.
משה אבוטבול: כן, אבל הם לא יכולים לאשר את זה, סליחה.
משה אבוטבול: הם לא יכולים לאשר את זה ואחרי זה להתלונן שלא הספקנו להפקיד את זה לתושבים בגלל שלא היה לנו כוח אדם והלחץ.
משה אבוטבול: זה לא מתיישב.
אוסאמה סעדי: אני מפנה אתכם, אפרת, בתאגיד, עיתונאים – 100%.
אוסאמה סעדי: עם כל הכבוד, בסדר.
אוסאמה סעדי: 100%, עיתונאים.
אוסאמה סעדי: חשוב יותר המוסד לביטוח הלאומי.
אוסאמה סעדי: גם מגן דוד אדום אני מסכים 100%, כי הם עבדו, עשו עבודת קודש בתקופה הזאת.
אוסאמה סעדי: מגן דוד אדום, אני לוויתי אותם כמעט חודשיים, שעשו ממש עבודת קודש.
אוסאמה סעדי: אבל אני חושב שהביטוח הלאומי חייב לעבוד ב-100% מכסה.
משה אבוטבול: זה הזמן.
אפרת פרוקציה: אנחנו נבדוק את זה.
אפרת פרוקציה: נחזור עם תשובות.
משה אבוטבול: לדוגמה, עיתונאים את יכולה לא להוציא לחל"ת.
אופיר סופר: למה ארגונים אחרים לא מופיעים פה?
אופיר סופר: איגוד הצלה, נגיד, ודברים כאלה.
אפרת פרוקציה: שוב, כל מה שקשור –זה נמצא בחיוניים כבר, ממילא הוא עם גופים אחרים.
אופיר סופר: אני מדבר אתכם על מגן דוד.
אפרת פרוקציה: פה רק התאגידים הסטטוטוריים.
אוסאמה סעדי: תבדקי את זה אפרת.
אוסאמה סעדי: זה לפי בקשת כל חברי הוועדה, נכון?
משה אבוטבול: נכון, נכון.
אוסאמה סעדי: המוסד לביטוח הלאומי.
אורלי פרומן: כן, כן, כן.
אוסאמה סעדי: בשם כולנו, כן.
אורלי פרומן: אנחנו רוצים 100%.
אורלי פרומן: אין סיבה.
אורלי פרומן: תאגיד שידור ישראלי 100%, וביטוח לאומי לא.
אורלי פרומן: זה מעוות.
משה אבוטבול: את השידור לא אכפת לי שיורידו.
משה אבוטבול: לא נתנגד.
אפרת פרוקציה: את הביטוח הלאומי אנחנו נבדוק.
אוסאמה סעדי: כן, אוריאל.
אוסאמה סעדי: גם פה הייתי מציע אותו דבר.
אוסאמה סעדי: שירות התעסוקה עם מיליון מובטלים שהם צריכים זה, גם פה צריך 100%.
משה אבוטבול: אוסאמה, אתה נוגע במקומות הנכונים.
אוסאמה סעדי: מה חשבת?
אוסאמה סעדי: אני סתם יושב-ראש פה?
משה אבוטבול: הלו, זה זמני, ואתה החליפי.
משה אבוטבול: אתה לא הקבוע.
אוסאמה סעדי: חליפי, חליפי.
אוסאמה סעדי: לא זמני.
אוסאמה סעדי: חליפי.
אוסאמה סעדי: אז תבדוק גם כאן, אפרת.
אפרת פרוקציה: אנחנו נבדוק.
אורלי פרומן: גם פה 100%.
אוסאמה סעדי: תראו, על חיות 100%, זה בסדר, אה?
אוסאמה סעדי: אבל בני אדם זה פחות.
אורלי פרומן: כאילו מאיפה הבאתם את זה?
משה אבוטבול: תנו לחיות לחיות.
אוסאמה סעדי: זה משהו הזוי.
אורלי פרומן: זה חשוב גם.
אורלי פרומן: אבל מאיפה?
נעה בן שבת: התאגיד לפיקוח וטרינרי בודק את כל הבשר שמשווק ברשויות המקומיות.
אופיר סופר: כאילו מה הרציונל?
אופיר סופר: זו שאלה מעניינת באמת.
אוסאמה סעדי: אבל לבדוק.
אורלי פרומן: אני בעד.
אורלי פרומן: אני רק אומרת זה אל מול - - -
אופיר סופר: את בעד שכולם יעבדו.
אופיר סופר: מה הרציונל?
אופיר סופר: מעניין אותה.
אופיר סופר: בוא נשמע, נו.
אפרת פרוקציה: הרי בסופו של דבר, כל מה שהיה נוגע למזון – אני מחזירה אתכם לתקופה של אזור ליל הסדר, שאנשים פה לא יצאו מהבית.
אפרת פרוקציה: הכוונה הייתה לאפשר לכל מי שמוכר מזון לעבוד ב-full capacity כדי שזה שמוכר בעצם יוכל לעבוד.
אוסאמה סעדי: - - - כן.
אפרת פרוקציה: כאן יש פיקוח שנוגע לחברות השר.
נעה בן שבת: פיקוח על הבשר.
אוסאמה סעדי: אנחנו מסכימים גם לחיים וגם לחיות, כן.
אפרת פרוקציה: לכן כל המוסדות האלה מוחרגים.
אופיר סופר: בקיצור, דואגים לבני האדם.
אופיר סופר: היא אומרת.
משה אבוטבול: למרות, אוסאמה, שאחמד תמיד מסביר את המשל שלו – מה ההבדל בין החיות לבני אדם.
אוסאמה סעדי: ומה התשובה?
אוסאמה סעדי: למדת את זה?
משה אבוטבול: שהם לא מסמיקים, ואנחנו כן מסמיקים.
אוסאמה סעדי: אז הינה, אתה לומד.
משה אבוטבול: אתה רואה שאני מקשיב לו.
אוסאמה סעדי: מקשיב ומפנים.
אוסאמה סעדי: כן פסקה (4).
אופיר סופר: חוכמה.
נעה בן שבת: זה בטוח 59 ולא 95?
נעה בן שבת: אני הסתכלתי בצו, בתקנות - - -
אוסאמה סעדי: גם אני לא הבנתי את 59.
אוסאמה סעדי: אבל למה לא 60?
אוסאמה סעדי: אולי זו טעות.
אפרת פרוקציה: נבדקו את זה.
אפרת פרוקציה: זה היה 59.
אפרת פרוקציה: תנו לי לבדוק את זה.
אוסאמה סעדי: למה לא 60?
אוסאמה סעדי: מה זה 59?
אפרת פרוקציה: אבל שוב אני מסבירה גם מה היה כאן.
אפרת פרוקציה: ישבו עם הגופים האלה, עשו ניתוח.
אופיר סופר: זה חישוב מדויק.
אוסאמה סעדי: כן, אבל למה 59?
אפרת פרוקציה: אז זה לא שזה – זה לא מספר - - -
אורלי פרומן: מה המחירים שמותרים?
אוסאמה סעדי: חישוב על הקשקש, אתה אומר.
משה אבוטבול: אוסאמה, זה היה בתקופה שלא הישגנו 61 והתבלבל משהו פה.
משה אבוטבול: המנדטים.
אוסאמה סעדי: אני אגיד לך מה זה 59.
אוסאמה סעדי: זה הגוש.
משה אבוטבול: הגוש.
משה אבוטבול: הפסדנו.
משה אבוטבול: אז בטעות כתבו את זה.
אוסאמה סעדי: אבל עכשיו זה ירד בגלל אופיר סופר.
עידן רול: אבל עכשיו אמרו שגדל.
עידן רול: כחול לבן איתכם.
עידן רול: בואו נעדכן את זה.
עידן רול: כמה זה עכשיו?
משה אבוטבול: אנחנו צריכים את אופיר לאט-לאט.
אופיר סופר: הוא מדבר על הגוש אבל.
אוסאמה סעדי: על הגוש, כן.
אוסאמה סעדי: תבדקו את העניין הזה של 59, אם זה 59 או 95.
אפרת פרוקציה: אני אבדוק את זה.
אפרת פרוקציה: נראה לי שזה האחוז.
אפרת פרוקציה: אם לא, אני אבוא.
אוסאמה סעדי: פסקה (5).
אוסאמה סעדי: אנחנו חייבים לסיים היום, נו.
משה אבוטבול: מצוין.
אוסאמה סעדי: אנחנו עם העיתונאים, כן.
אוסאמה סעדי: 100%.
אורלי פרומן: זה מספיק בשביל להתעלל באזרחים.
אוסאמה סעדי: יש לנו פה בזום את גלית וידרמן ממשרד הפנים?
אוסאמה סעדי: לאיזה סעיפים את רוצה להתייחס?
אוסאמה סעדי: או שזה כולל?
גלית וידרמן: אני רציתי להתייחס לכמה מהסוגיות שעלו על ידי הוועדה.
גלית וידרמן: אנחנו בזמן החירום, משרד הפנים הוציא באמת רשימה של בעלי תפקידים חיוניים לרשויות המקומיות.
גלית וידרמן: אני מתייחסת גם לשאלה של חברת הכנסת פרומן לגבי מחלקות החינוך.
גלית וידרמן: אנחנו כללנו כמובן גם את כל בעלי התפקידים במחלקות החינוך.
אוסאמה סעדי: היא שאלה על החינוך המיוחד.