GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעה בן שבת: אני לא שאלתי על המינוי של מנהל.
נעה בן שבת: כשאת אומרת: מעסיק לא יאפשר כניסה של עובדים למקום או שהייה של עובדים במקום העבודה, אני שואלת את עצמי האם את מדברת על אחד הסניפים שלו או שאת מדברת על מקום ספציפי.
אפרת פרוקציה: אני מדברת על כל הרשת.
אפרת פרוקציה: אני רואה את הרשת כמעסיק.
נעה בן שבת: האם ברגע שלא קיימתי את התנאים של התו הסגול בקריית שמונה, אני אומרת שגם בעוספייה אני לא אוכל להפעיל את אותו סניף.
אפרת פרוקציה: בסופו של יום, יש לי מנהל אחד, אוקיי?
אפרת פרוקציה: ושוב, מה זה לא ציינתי?
אפרת פרוקציה: אז אני לא - - -
נעה בן שבת: זה בדיוק מה שאני שואלת.
אפרת פרוקציה: רוצים, אפשר לעשות את ההפרדה בין הסניפים ולהגיד שרואים כל סניף כמעסיק נפרד.
אפרת פרוקציה: ככלל, ברירת המחדל היא שרואים אותם כמעסיק אחד.
נעה בן שבת: אז את רוצה לעשות את ההפרדה הזאת, את מציעה לעשות את ההפרדה הזאת?
נעה בן שבת: אני פשוט לא מבינה מה זאת אומרת "אפשר".
נעה בן שבת: תביני, אנחנו קובעים את זה עכשיו בחקיקה.
נעה בן שבת: זאת שאלה של שאלות ותשובות.
אפרת פרוקציה: אנחנו במצב קיים.
אפרת פרוקציה: זה השוני.
אפרת פרוקציה: זה ההבדל.
אפרת פרוקציה: שלושה אנשים עובדים לפי התקנות האלה.
נעה בן שבת: הם עובדים לפי הפרשנות שלכם.
נעה בן שבת: לא לפי הפרשנות פה.
איה דביר: כל אחד לפי הפרשנות שהוא הבין.
אפרת פרוקציה: זה בסופו של דבר התקנות.
אפרת פרוקציה: אפשר לשנות עכשיו - - -
עידן רול: סליחה, אנחנו לא במצב קיים.
עידן רול: אנחנו פה בשביל לאשר, לשנות.
אפרת פרוקציה: במצב קיים.
עידן רול: אין יותר מצב קיים.
אוסאמה סעדי: אז מה את מציעה?
אוסאמה סעדי: נעה, מה את מציעה?
עידן רול: אז אני אומר:
עידן רול: אם אפשר לטייב את הנהלים, אז נטייב את הנהלים.
עידן רול: יש הרבה דברים בחקיקה שהם לא ברורים.
נעה בן שבת: אני מציעה שההגדרה של מקום עבודה לא תחול לגבי חישוב.
אוסאמה סעדי: מצבת העובדים?
נעה בן שבת: לגבי חישוב.
נעה בן שבת: ההגדרה הזאת, הכוללנית, תחול לגבי חישוב שיעור העובדים המותר.
נעה בן שבת: ולגבי שאר הדברים, מדובר על מקום העבודה ספציפי.
אוסאמה סעדי: אבל ברגע שאנחנו מגדירים מקום עבודה, את לא יכולה להשאיר את זה "מקום עבודה" לעניין איסור כניסה משהו אחר.
אוסאמה סעדי: אז את צריכה להגדיר כמה הגדרות.
אוסאמה סעדי: אנחנו לא רוצים עכשיו להתחיל: מקום עבודה לצורך המצבת הוא ככה; מקום עבודה לצורך איסור הוא ככה.
אוסאמה סעדי: כאן אנחנו עושים בלבול חבל על הזמן.
נעה בן שבת: המטרה היא לא לעשות היא בלבול, אלא להבהיר.
אוסאמה סעדי: לכן אני אומר:
אוסאמה סעדי: ברגע שאת מכניסה – לא, ברגע שאת אומרת:
אוסאמה סעדי: ההגדרה הזאת היא רק לצורך החישוב של ה-30% ולצורך איסור כניסה זה המקום הפיזי, אז את צריכה להגדיר שלעניין איסור כניסה מקום העבודה הוא מקום עבודה הפיזי, ולעניין המצבת מקום העבודה הוא כל הזה.
נעה בן שבת: אני מזכירה שעשינו את זה בהגדרה של "עובד", למשל.
אוסאמה סעדי: שמה?
נעה בן שבת: אמרנו: לעניין חישוב מספר העובדים המרבי המותר לפי התקנות האלה.
נעה בן שבת: אז כאן משהו אחד.
נעה בן שבת: ולעניין, למשל, אם אני צריכה לספור את העובד הזה לתוך משמרות יחד עם עובדים אחרים, הוא נחשב עובד גם אם הוא ראש רשות מקומית או - - -
אפרת פרוקציה: אבל זה אחד משליך על השני פה.
אפרת פרוקציה: כי אם את לא רואה את המעסיק כמעסיק כללי לגבי כל הרשת, אם הם עכשיו הם עוברים ל-30%, אז מה?
אפרת פרוקציה: תספרי עכשיו רק את החנות?
אפרת פרוקציה: זה חוזר אליך בדיוק לכיוון ההוא ולכן זה לא יכול להיות.
אפרת פרוקציה: זה מסוג התיקונים שאחר כך יוצרים הרבה הרבה בלגן מתועלת.
אוסאמה סעדי: אני רוצה להבין, נעה.
אוסאמה סעדי: כשיש לנו רשת אופנה ויש לה כמה סניפים, והוא הפר את ה-30%.
אוסאמה סעדי: ועכשיו את אומרת שבעניין איסור כניסה את רוצה ללכת על המבנה הפיזי.
אוסאמה סעדי: אני בשבילי, אם הוא הפר, זה מעסיק אחד בכל המבנים.
נעה בן שבת: על כל הסניפים?
נעה בן שבת: בכל הסניפים?
אפרת פרוקציה: הוא אחראי על הסניפים.
אוסאמה סעדי: בגלל זה, המנהל צריך לדאוג.
אוסאמה סעדי: מבחינתנו, המעסיק, יש לו מנהל, יש ממונה על קורונה שהוא צריך לדאוג לכל הסניפים שהמצבת תהיה אותה מצבת.
אוסאמה סעדי: ומי שמפר את המצבת, העובד הזה אסור לו להיכנס, אז אסור לו להיכנס לכל הסניף.
אוסאמה סעדי: זאת המטרה, נכון?
אפרת פרוקציה: מסכימה לגמרי.
אפרת פרוקציה: ככה גם דובר.
אפרת פרוקציה: זה גם המצב הקיים.
אוסאמה סעדי: אז אנחנו נצביע על הגדרת מקום לפי הנוסח שתקריאי אותו.
נעה בן שבת: זה אומר כך.
אוסאמה סעדי: עמוד 3.
עידן רול: זה.
אוסאמה סעדי: כן, תיקנו.
עידן רול: אין בעיה.
אוסאמה סעדי: אושר פה-אחד.
אוסאמה סעדי: עכשיו אנחנו חוזרים להערה האחרונה של עידן בעניין העונשין.
עידן רול: אני רק רוצה להציע משהו שיכול אולי לתת את הדעת קצת על השוני.
עידן רול: אנחנו באמת יודעים שעכשיו חברה שתקבל קנס זה לא אי אי אי משפיע.
עידן רול: אני כן חושב שבגלל שזה דבר פשוט, כן צריך לתת איזושהי חובת שקיפות.
עידן רול: זאת אומרת, חברה ממשלתית, גוף ציבורי יכול להיות כפוף, יכול להיות חייב באיזושהי חובת שקיפות.
עידן רול: לפרסם את זה איפשהו.
עידן רול: שאם חברה פעלה בניגוד להנחיות של תקנות הקורונה – אם אני אתן להם עכשיו קנס זה לא מזיז להם.
עידן רול: אבל אם הם צריכים לפרסם את זה שהם עשו את זה, אז לפחות יש לנו איזושהי בקרה על מה שקורה בחברות ממשלתיות.
אוסאמה סעדי: בסעיף 3, אתה מציע שאם הוטל קנס על חברה, על אחת - - -
נעה בן שבת: אני רק רוצה להסביר שאנחנו מדברים על קנס פלילי.
נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו צריכים לעבור את מערכת הסף הפלילי.
נעה בן שבת: אלא אם כן בצו האכיפה – מה קורה בצו האכיפה?
נעה בן שבת: אפשר לתת על זה עבירה מנהלית?
איה דביר: אבל אתה חוזר להטיל קנס?
אוסאמה סעדי: אלה עבירות מנהליות.
אפרת פרוקציה: רגע, לא הקשתי.
אפרת פרוקציה: ברגע שמוטל קנס צריך לדווח עליו?
עידן רול: האמת, בואו נדבר על זה שנייה.
אפרת פרוקציה: כי אם הוטל קנס ולדווח עליו, את זה אני יכולה להבין.
אפרת פרוקציה: אבל אם לא הוטל קנס, אז מה יש לדווח בסופו של דבר?
אוסאמה סעדי: ברגע שיש חברה ממשלתית - - -
עידן רול: את הקביעה אפשר גם בלי לגבות את הכסף.
אוסאמה סעדי: עידן, אתה מתכוון, אתה מתכוון - - -
אפרת פרוקציה: צריך להסביר - - -
עידן רול: לכן.
עידן רול: אנחנו מנהלים את הדיון.
עידן רול: אני שואל.
עידן רול: אתם הסמכות המקצועית.
אפרת פרוקציה: בגלל זה אני שואלת.
אפרת פרוקציה: רק להבין.
אוסאמה סעדי: אתה רוצה שאם חברה ממשלתית הפרה והוטל עליה קנס, אתה רוצה שזה ידווח?
עידן רול: יפורסם.
עידן רול: כי הקנס לא מפריע לה.
עידן רול: אתם מבינים שזה כסף ציבורי.
עידן רול: והיא כנראה לא נופלת מהרגליים מהדבר הזה.
אוסאמה סעדי: איפה יפורסם?
עידן רול: יש לך איפה אפשר לפרסם זה?
עידן רול: איזושהי חובת דיווח.
איה דביר: באתר האינטרנט אולי.
אפרת פרוקציה: אפשר באתר.
אפרת פרוקציה: אפשר באתר שלהם.
אפרת פרוקציה: בדרך כלל, באתר אתה עושה דבר כזה.
אפרת פרוקציה: זה באתר של הרשות או של החברה.
עידן רול: אני חושב, בואו נהיה ריאליים כולם.
עידן רול: במגזר הציבורי הכיס הוא הכיס הציבורי.
עידן רול: הוא פחות כואב.
אורלי פרומן: לאף זה לא כואב ממליא.
עידן רול: אז בואו נעשה לפחות את העובדה שאנשים ידעו שזה קרה, הממונים שזה קרה.
עידן רול: אתם יודעים, אנחנו לפחות צריכים להקפיד על שקיפות.
אפרת פרוקציה: עידן, אתה בעצם מציע שני תיקונים.
אפרת פרוקציה: אני רק רוצה לוודא שהבנתי.
אפרת פרוקציה: התיקון הראשון שאתה מציע זה קודם כול להוריד את ההחרגה, אוקיי?
אפרת פרוקציה: ואז יוטל קנס.
אפרת פרוקציה: שניים, אם הוטל - - -
נעה בן שבת: זה כבר הוסכם.
נעה בן שבת: רק שנייה.
נעה בן שבת: הורדת החרגה זה דבר שכבר הוסכם.
נעה בן שבת: מה שמוצע זה תיקון שהוא יהיה ברוויזיה.
אפרת פרוקציה: ברגע שהוטל הקנס, אז לפרסם את זה באתר הרשות.
עידן רול: כהצעתכן, כן.
עידן רול: מה דעתכן?
עידן רול: מה את אומרת, אתי?
עידן רול: לגיטימי, נכון?
עידן רול: שלא ירגישו שאפשר לעשות מה שרוצים.
נעה בן שבת: - - - זמן לדון בדיווח.
אוסאמה סעדי: אבל לדווח, שנראה שהם באמת.
אוסאמה סעדי: המטרה שלו היא - - -
עידן רול: איזושהי חובה ברשומות.
עידן רול: משהו שנראה.
אפרת פרוקציה: רשומות לא רלוונטי.
אוסאמה סעדי: אפשר לדווח לוועדה?
עידן רול: למי אפשר לדווח?
אפרת פרוקציה: אתם לא נראה רוצים כל דיווח ספציפי.
עידן רול: אולי לרשות הממונה?
אוסאמה סעדי: בתום התקופה.
אפרת פרוקציה: לא נראה לי שכל כך משעמם לכם לקבל את זה.
אפרת פרוקציה: אבל הרצון הוא - - -
אוסאמה סעדי: עידן, שידווחו לוועדה.
עידן רול: הוועדה?
אורלי פרומן: אני לא חושבת שהוועדה רוצה להתעסק עם כל- - -
אוסאמה סעדי: לא להתעסק.
אוסאמה סעדי: בסיכום של 45 יום, על מנת שאנחנו נדע.
עידן רול: האמת היא כולה ל-45.
עידן רול: דווחו לוועדה.
אוסאמה סעדי: כולה 45 יום.
נעה בן שבת: אני עוד פעם שואלת:
נעה בן שבת: האם באמת יש לנו צו מנהלי על העבירה הזאת?
אפרת פרוקציה: אני לא בטוחה.
איה דביר: אין.
אוסאמה סעדי: הגדרנו את זה עבירות מנהליות באכיפה.
איה דביר: אין על התקש"ח הזה.
נעה בן שבת: גם על העבירה הזאת, אני לא חושבת.
איה דביר: אין עליו עבירה.
אוסאמה סעדי: על 61(א)(1)?
איה דביר: אין עליו הוראות אכיפה.
נעה בן שבת: - - - עבירה פלילית?
איה דביר: יש סמכויות שוטר בלבד, כלליות.
איה דביר: אין כלי אכיפה על התקנות האלה.
נעה בן שבת: אין כלי אכיפה במובן הזה שאין עבירה מנהלית על העבירה הזאת, צריך ללכת לבית משפט להליך פלילי?
איה דביר: ואין פקח שמוסמך להטיל את הקנס.
אוסאמה סעדי: אבל הגדרנו כעבירות כלליות שם.
אוסאמה סעדי: יש לך את האכיפה?
נעה בן שבת: אכיפה יש לי פה – אין לי את הנוסח המוקדם יותר.
אוסאמה סעדי: כי הגדרנו המון עבירות כעבירות מנהליות.
נעה בן שבת: כן, אבל אל על הצו הגבלת מספר עובדים.
נעה בן שבת: רק רגע.
נעה בן שבת: אני אבקש – אוריאל, תוכל אולי להשיג את הצו, בבקשה?
אוריאל מרחבי: כן.
נעה בן שבת: לא את הצו.
נעה בן שבת: את החוק שהאריך את תקנות שעת חירום של האכיפה.
נעה בן שבת: אדוני, אם אפשר רגע לעשות הפסקה?
נעה בן שבת: אני אצא רגע.
אוסאמה סעדי: את יכולה לצאת.
אוסאמה סעדי: אז למעשה, ענת, נשאר לנו רק את הסעיף הזה.
אוסאמה סעדי: אנחנו צריכים להצביע על כל הצעת החוק.
אוסאמה סעדי: כן, היועצת המשפטית.
נעה בן שבת: אני לא רואה שזה באמת כתוב כעבירה פלילית לפי התקנות שלנו, של הגבלת מספר עובדים.
נעה בן שבת: זאת אומרת שבעצם אנחנו מדברים על עבירה פלילית שיש לצידה קנס, אבל זה דורש הליך פלילי שלם בינתיים, לפי המצב הקיים.
נעה בן שבת: ולכן עד שיגיעו להרשעה ולהטלת הקנס, אז - - -
אוסאמה סעדי: למה שאל תגדירו את זה כעבירה מנהלית?
איה דביר: זו שאלה ממש כבדה.
איה דביר: הנורמות האלה מלכתחילה - - -
איה דביר: רק תנו לי לשקף.
איה דביר: אני חוזרת לשאלת מצבת העובדים, ודרך החישוב.
איה דביר: זו נורמה מאוד מאוד קשה לאכיפה.
איה דביר: אני לא בטוחה שגם אם נשכלל עכשיו הכלים לאכיפה המנהלית, בכלל יש פה דבר שאפשר להוכיח אותו.
איה דביר: כי אם יש לי רשת עם 50 סניפים ומותר לי 30% מהעובדים ברשת, ובכל מקום ובכל מבנה של הרשת ה-30% האלה נמצאים, לא נראה לי שיש נורמה שהיא קלה לאכיפה מנהלית, שאפשר לראות בשחור לבן אם מותר לבצע אכיפה או לא.
אוסאמה סעדי: עידן, לפייס את דעתך, העניין הזה משרדים ממשלתיים ובחברות ממשלתיות זה יותר קל לאכיפה, כי אתה יודע בדיוק מה מצבת העובדים.
אוסאמה סעדי: בעסקים פרטיים לך תוכיח כמה עובדים יש להם ואז יש להם את ה-30%, יש להם זה.
אוסאמה סעדי: אז ברגע שאנחנו אוכפים את זה ומחילים את על כולם, לרבות החברות הממשלתיות ועל המגזר הציבורי, אני חושב – רק אני הייתי מציע שאולי בהצעת החוק המסגרת הכוללת שתבדקו שזו באמת עבירה מנהלית.
אוסאמה סעדי: כי כשנלך לעונשין ולכתבי אישום, אפשר ללכת שנתיים-שלוש.
אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים מה זה בתי משפט.
עידן רול: אני מקבל את מה שאומר היושב-ראש אבל שיירשם.
עידן רול: אני לא מבין אמירות כמו: זה מסובך במגזר הציבורי.
עידן רול: המגזר הפרטי לא צריך לסבול רק בגלל שיותר קל לאכוף אותו.
עידן רול: אני חושב בגלל שזה 45 יום תקנות, אני אניח את זה הפעם, ואם אנחנו נמצא את עצמנו מחדשים את התקנות האלה, אני לא אניח לזה גם אם צריך לשנות הכול.
אוסאמה סעדי: אני חושב שאתה עשית את היום שלך.
עידן רול: עשיתי את היומית.
אוסאמה סעדי: עשית את היומית.
אוסאמה סעדי: אתה יכול להגיד ליש עתיד שאתה הגשת הסתייגות שנתקבלה על כולם.
אוסאמה סעדי: באמת זה חשוב.
אוסאמה סעדי: ההחרגה הייתה בולטת לעין וזה היה באמת שלא במקום.
עידן רול: עשינו התקדמות.
עידן רול: לא כל מה שרציתי, אבל בסדר.
אוסאמה סעדי: כמו שעשינו, אנחנו מחילים על כולם וזה בהסכמת כולם והסכמת גם המשרדים הממשלתיים.
נעה בן שבת: אדוני, נשארה הרוויזיה על נושא של נשים מוכות ונשארה רוויזיה נוספת – על איזה נושא?
אוסאמה סעדי: אני גם מוריד את הרוויזיה על הנשים מוכות.
נעה בן שבת: רק על הביטוח הלאומי, הוועדה - - -
אוסאמה סעדי: אני מעלה את זה עכשיו.
אוסאמה סעדי: אפשר להעלות את זה?
אורלי פרומן: על ה-100% של הביטוח הלאומי.
נעה בן שבת: צריך להודיע על הרוויזיה הזאת של נשים מוכות.
אפרת פרוקציה: נעה, נשאר הביטוח הלאומי, לדעתי.
אפרת פרוקציה: הרוויזיה, הדבר היחידי.
נעה בן שבת: והביטוח הלאומי.
אפרת פרוקציה: ואפשר, לדעתי, גם אולי - - -
אוסאמה סעדי: אז נשאיר את זה עד מחר.
אוסאמה סעדי: תבדקו את העניין הזה.
אוסאמה סעדי: ואז מחר נצביע על הרוויזיה בתחילת הישיבה, בסדר ענת?
ענת כהן שמואל: אוקיי.
אוסאמה סעדי: אז אנחנו מצביעים על הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת מספר העובדים במקום עבודה לשם צמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש), התש"ף–2020.
אוסאמה סעדי: אנחנו מצביעים על הצעת החוק עם כל התיקונים שהכנסנו ושהקראנו, למעט הביטוח לאומי, שירות התעסוקה ונשים מוכות – יש רוויזיה.
אוסאמה סעדי: בכפוף לכך, אני מעלה את זה להצבעה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אוסאמה סעדי: אושרה.
אוסאמה סעדי: תודה רבה לכם.
אוסאמה סעדי: הישיבה נעולה.
חיים כץ: היום יום רביעי בשבוע, 1 ביולי 2020, ט' בתמוז התש"ף.
חיים כץ: ואני מתנצל על כך שאיחרנו, כי היו כל מיני מחלוקות.
חיים כץ: ככה זה כשמביאים חוק דרמטי, למרות שהוא לתקופה קצרה, שנוגע בכל כך הרבה אנשים בתקופה כל כך קשה.
חיים כץ: וצריך לחוקק אותו מהר.
חיים כץ: אני, מניסיוני בעבר, יודע שלהגיע להסכמות זה קל; להפוך את ההסכמות להסכם זה קשה.
חיים כץ: איפה שנכנסים עורכי הדין – שם מתחילים המילים: למה זה כתוב "מפני"?
חיים כץ: ולמה זה כתוב "בלמה"?
חיים כץ: ויש משמעות לכל מילה.
חיים כץ: אנחנו בכל זאת בתקופה קשה.
חיים כץ: וכל יום אנחנו רואים אנשים שמתרסקים.
חיים כץ: כל יום אנחנו רואים את האנשים שמתרסקים, ואנחנו נותנים להם מעט מזור.
חיים כץ: אז האוצר צריך להבין אותי, שיהיה לו קשה.
חיים כץ: כי אנחנו נוגעים באנשים.
חיים כץ: אנחנו נעבור בהקראה על החוק.
חיים כץ: במה שאנחנו מסכימים – נזוז.
חיים כץ: לא נצביע, אבל נלך הלאה.
חיים כץ: על כל מחלוקת, כל סעיף עם מחלוקת – נעבור, נדבר עליו, סעיף-סעיף, סעיף-סעיף, סעיף-סעיף, עד שאהיה אני מרוצה.
חיים כץ: ואם אני אהיה מרוצה, אז סביר להניח שגם חברי הוועדה יהיו מרוצים.
חיים כץ: והאוצר יצא קצת פחות מרוצה.
חיים כץ: לא נורא.
חיים כץ: שימרית, בבקשה.
חוה אתי עטייה: גל אחד.
חיים כץ: נגיף הקורונה החדש.
אוסאמה סעדי: הגל הראשון.
חיים כץ: מי הגדיר את זה?
חיים כץ: האוצר?
חיים כץ: עלי, מה זה בהגדרה שלכם: הצעת חוק הביטוח הלאומי (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש)?
טלי ארפי: ככה קראו לכל התקש"חים.
טלי ארפי: זו הייתה הכותרת שנתנו במשרד המשפטים.
חיים כץ: - - - לשלב ב' חדש.
חיים כץ: (הוראות מיוחדות לעניין ביטוח אבטלה), התש"ף
חיים כץ: –2020 (מ/1305).
שימרית שקד-גיטלין: כאן מוצע שאנחנו לא נחיל את זה מיום התחילה, אלא נחיל את זה רטרואקטיבית מ-28 ביוני 2020, מכיוון שאז בעצם פקע התקש"ח לעניין ביטוח אבטלה.
שימרית שקד-גיטלין: אנחנו רוצים ליצור איזושהי רציפות בזכאות, ואנחנו מציעים להחיל את זה מ-28 ביוני 2020.
חיים כץ: ומה אומר האוצר?
עלי בינג: מקובל, נכון, טלי?
טלי ארפי: כן.
חיים כץ: מקובל.
חיים כץ: סמני וי.
טלי ארפי: את רק לא מעגנת את התקש"ח, נכון?
טלי ארפי: המשמעות היא שכל ההוראות שנוגעות לתקש"ח לא מעוגנות.
שימרית שקד-גיטלין: לא.
שימרית שקד-גיטלין: פשוט הרציפות של הזכאות.
שימרית שקד-גיטלין: תהיה זכאות ברציפות.
שימרית שקד-גיטלין: כאן בעצם מדובר במקום מה שהיה בכחול עד יום י' באב התש"ף (31 ביולי 2020), צריך לקבוע איזשהו תאריך חדש.
שימרית שקד-גיטלין: הייתה הסכמה ל-30 בנובמבר 2020.
שימרית שקד-גיטלין: המשמעות היא שהוראת השעה עומדת בתוקף לאחר תום תקופת הזכאות.
שימרית שקד-גיטלין: כדי שאנשים יוכלו למצות את הזכאות גם לאחר שבעצם נגמרה הוראת השעה אבל עדיין יש להם זכאות וכדי למנוע ספק בפרשנות, הייתה הסכמה להאריך את הוראת השעה מעבר לתקופת הזכאות.
שימרית שקד-גיטלין: כמובן, חברי הכנסת יחליטו עד איזו תקופה הוראת השעה תעמוד בתוקף.
שימרית שקד-גיטלין: כרגע הקראנו 30 בנובמבר 2020.
חיים כץ: עד 30 בנובמבר אפשר לבוא ולדרוש בגין התקופה של עד 16 באוגוסט.
חיים כץ: הביטוח הלאומי, מה אומר הביטוח הלאומי, 30 בנובמבר?
חיים כץ: מתאים לו?
מאיר שפיגלר: זאת אומרת, כבוד היושב-ראש, עוד פעם שנבין, אם אנשים באים ומגישים תביעות על התקופה הזאת והם זכאים, הם מקבלים.
טלי ארפי: נכון.
שימרית שקד-גיטלין: תראה, חיים, צריך לתת תקופה ארוכה יותר.
חיים כץ: אני לא מבין מה שאני מדבר איתי ככה.
שימרית שקד-גיטלין: לתת תקופה ארוכה יותר?
חיים כץ: 30 בנובמבר, זה בסדר.
שימרית שקד-גיטלין: אנחנו לא קוראים כמו בכחול אחרי סעיף קטן (ח), בסופו יבוא.
חיים כץ: מר שפיגלר, אתה בוועדה.
חיים כץ: אתה לא במועצת הביטוח הלאומי.
איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עכשיו היינו בוועדת הפנים ודובר על מעצרים ואי פגישה בין עורך דין לבין – אז דיברו על שנה.
איימן עודה: תשמע, בכיוון השלילי ממשיכים עד לשנה.
איימן עודה: פה, בכיוון החיובי, זה פחות.
איימן עודה: וזה למה?
איימן עודה: למה לא לדבר על שנה?
איימן עודה: במידה ולא תהיה קורונה, אז אפשר להחליט אחרת.
איימן עודה: זה לא יותר מדי.
חיים כץ: יותר מדי מתוק – לא טוב.
חיים כץ: יותר מדי מלוח – לא טוב.
חיים כץ: יותר מדי יפה – לא טוב.
חיים כץ: צריך להיות במידה.
חיים כץ: בן אדם שאין לו ולא קיבל, אתה נותן שלושה חודשים למלא טופס או להרים טלפון – מספיק זמן.
חיים כץ: אם אתה נותן לו שנה, אתה נותן לו אינסנטיב, המערכת מחכה.
איימן עודה: אבל החוק הוא טוב.
איימן עודה: נבדוק את זה.
איימן עודה: מקבל.
שימרית שקד-גיטלין: אוקיי.
שימרית שקד-גיטלין: בסעיף 32 אנחנו מציעים תיקון טכני.
שימרית שקד-גיטלין: לא במקום אחרי סעיף קטן (ח), אלא בסופו יבוא: הסיפא בעצם התייתרה מכיוון שהיא נחקקה בוועדה השבוע.
שימרית שקד-גיטלין: אז אין צורך בסיפא "וכן על סכומים".
שימרית שקד-גיטלין: עד המילים "179ג ו-179ד".
חיים כץ: תעבירי הלאה.
שימרית שקד-גיטלין: כאן יש תיקון שנתבקשנו להכניס על ידי יושב-ראש הוועדה.
חיים כץ: זה על החיילים שאמרנו שהם הלכו לאזרחי.
חיים כץ: פה אין הסכמה בינתיים.
חיים כץ: אנחנו לא יודעים אם נעשה את זה - -
טלי ארפי: הסדר מנהלי.
חיים כץ: - - בהסדר מנהלי.
חיים כץ: אבל הם כבר הסכימו שהחיילים יקבלו, שנשואים יקבלו, מי שהולך לשירות אזרחי.
שלמה קרעי: יש גם את הסוגיה של מי שמתחת לגיל 28 ויש לו ילד, גם לו מוארך עד ה-15?
חיים כץ: אם הוא מגיל 20 ומעלה, אז הוא יקבל.
טלי ארפי: אבטלה.
טלי ארפי: הוא זכאי לאבטלה.
אוסאמה סעדי: ולמה לא מתחת לגיל 20?
חיים כץ: שלא יתחתן מתחת לגיל 20 ויעשה ילדים, שיחיה.
חיים כץ: אנחנו צריכים להסביר להם שהם צריכים לחיות.
שלמה קרעי: חיים, יש הרבה מובטלים.
שלמה קרעי: יש לי רשות דיבור?
חיים כץ: תכף אני אתן לך.
חיים כץ: זה באמצע הקראה.
חיים כץ: מאחר שאתה אורח כאן ואתה לא תבוא יותר.
שלמה קרעי: אם תיתן לי רשות דיבור, אני אבוא.
חיים כץ: אז אל תבוא.
חיים כץ: אז אני לא אתן לך.
חיים כץ: תקריאי, תמשיכי.
חיים כץ: טלי, את מקשיבה?
טלי ארפי: כן, כן.
חיים כץ: אחר כך תגידי שלא קיבלת את החומר.
טלי ארפי: אני באמת לא קיבלתי.
טלי ארפי: רציתי בכל מקרה.
טלי ארפי: מה זאת אומרת?
חיים כץ: תשבי עכשיו, תקשיבי.
שימרית שקד-גיטלין: אנחנו מציעים למחוק את המילים, זה היה מוסכם על המוסד לביטוח לאומי: "הודעת המעסיק על", אלא לכתוב: כלומר, בכל מקרה שהעובד פוטר, יש לו זכאות גם אם אין הודעה של המעביד על הפיטורים שלו.
טלי ארפי: - - -
עלי בינג: מה זה אומר?
חיים כץ: היא תגמור להקריא, תדברי.
יעל סלנט: כך היה גם במענקים.
שימרית שקד-גיטלין: כך היה גם במענקים.
שימרית שקד-גיטלין: עורכת הדין סלנט מציינת שכך היה גם במענקים.
טלי ארפי: הסעיף הזה שמדבר על הודעת המעסיק – זו ההודעה שהמוסד צריך בשביל לראות שבאמת העובד פוטר.
טלי ארפי: זה הדבר היחיד שמסתכלים עליו.
חיים כץ: הינה, נמצא פה המנכ"ל של המוסד והוא בטח יודע, כי הוא מנכ"ל מאוד מוערך.
חיים כץ: אז הוא יודע אם הוא צריך או לא צריך.
טלי ארפי: רגע, אבל היושב-ראש, עוד מילה אחת.
טלי ארפי: אמרה פה היועצת המשפטית שזה היה בכל המענקים.
טלי ארפי: זה לא נכון.
טלי ארפי: כל המענקים דיברו על הצורך בהודעת המעסיק.
טלי ארפי: זה עניין שהוא בסיסי.
טלי ארפי: אנחנו רוצים לראות שיש מכתב פיטורין.
טלי ארפי: זה הכול.
חיים כץ: טלי, טלי, היא לא אמרה.
חיים כץ: טלי, מה שהיא אמרה זה לא נכון.
חיים כץ: לדעתך, היא טועה.
טלי ארפי: לדעתי, זה לא נכון.
חיים כץ: "לא נכון" זו הגדרה לא יפה.
טלי ארפי: לדעתי.
חיים כץ: תשלפי, תראי.
חיים כץ: עכשיו יהיה את הוויכוח הזה.
חיים כץ: מה שברור לי הוא שלא יהיה חוק היום.
חיים כץ: לא יהיה, כי לא נספיק להוציא חוק מסודר, מלא.
חיים כץ: אני פה לא אוציא חוק עם חורים.
חיים כץ: אה, ולא שמעת.
חיים כץ: איחרת, משה.
חיים כץ: לא שמעת שהולך להימצא פתרון לחיילים עם ילדים.
משה אבוטבול: זה מה שבאתי להגיד לך תודה.
משה אבוטבול: אתה אומר לי למה באתי?
מאיר שפיגלר: כבוד היושב-ראש, אפשר להגיד משהו?
חיים כץ: מה זה התקופה הקובעת?
חיים כץ: עד ה-16 באוגוסט?
שימרית שקד-גיטלין: זה החוק של המענקים.
חיים כץ: אני לא שומע אותך כשאת מדברת איתי ככה.
שימרית שקד-גיטלין: לא משנה.
שימרית שקד-גיטלין: זה לעניין ההערה שלכל הדרישה בחוק המענקים הייתה רק - - -
חיים כץ: אדוני המנכ"ל, רצית להגיד משהו.
מאיר שפיגלר: כן, שבפועל מה שאנחנו עושים הוא אנחנו מקבלים תביעה, אנחנו דואגים, בדרך כלל, באמצעות דיווח בטופס 100 לקבל - - -
חיים כץ: מה זה טופס 100?
חיים כץ: לאלה שלא יודעים.
מאיר שפיגלר: זה טופס שבו המעסיק באמצעות חברת תוכנה שמטפלת לו בכל נושאי העסקה ותנאי העסקה של העובדים – אנחנו מקבלים שם דיווח לגבי הסטטוס של אותו עובד: אם הוא יצא לחל"ת, אם הוא הפך להיות מובטל מבחינת פיטורין וכך הלאה.
מאיר שפיגלר: וזה מה שבעצם נכנס לתוך המערכת כמחייב את הביטוח הלאומי.
אורי כזום: או אישור ידני.
אורי כזום: כלומר אנחנו מסכימים שיהיה - - -
מאיר שפיגלר: הוא מנהל אגף בכיר.
חיים כץ: אני לא זוכר שהוא קיבל רשות דיבור פה.
מאיר שפיגלר: הוא לא מכיר.
אורי כזום: אני מתנצל.
שלמה קרעי: חיים, אני ביקשתי ראשון.
חיים כץ: ששש, ראיתי.
שלמה קרעי: היושב-ראש.
חיים כץ: לא, חיים זה בסדר.
חיים כץ: אם אתה לא מדבר כשלא מקבל אישור, הכול בסדר.
חוה אתי עטייה: חיים, יש לי הערה.
חוה אתי עטייה: אפשר, בבקשה?
חוה אתי עטייה: ממנכ"ל שירות התעסוקה.
חיים כץ: חוה, לא.
חוה אתי עטייה: זה רלוונטי.
חוה אתי עטייה: אוקיי.
חוה אתי עטייה: אז אחר כך.
חיים כץ: אז מה עשינו עם זה?
שימרית שקד-גיטלין: מה אמר הביטוח הלאומי?
שימרית שקד-גיטלין: הוא מתנגד?
שימרית שקד-גיטלין: הוא תומך?
שימרית שקד-גיטלין: מה?
אוסאמה סעדי: אפשר להשאיר הודעה.
אוסאמה סעדי: אפשר להשאיר הודעת המעסיק על פיטורין העובד.
אוסאמה סעדי: בכל מקרה זה צריך להיות.
חיים כץ: הינה, אנחנו בלב קל הולכים לקראת האוצר.
אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים שהם יבואו אלינו בדברים שאנחנו רוצים.
שימרית שקד-גיטלין: בעצם בחוברת הכחולה, התקופה הקובעת הייתה 31 במאי 2020, בסדר?
שימרית שקד-גיטלין: התאריך הזה כבר לא רלוונטי.
שימרית שקד-גיטלין: ועכשיו בעצם חברי הוועדה צריכים לקבוע תקופה חדשה לתקופה קובעת.
אוסאמה סעדי: הרי ממילא אומרים שרוצים לתת אבטלה גם עד אוגוסט.
חיים כץ: 16 באוגוסט.
אוסאמה סעדי: אז אני מציע עד 30 בנובמבר, אותו דבר.
עלי בינג: זו התקופה הקובעת של הזכאות, לכן זה עד 16 באוגוסט.
אוסאמה סעדי: באוגוסט לא מקבלים אבטלה?
חיים כץ: מקבלים עד ה-16 לחודש.
אוסאמה סעדי: זה מה שנקבע?
אוסאמה סעדי: אז עד ל-16 באוגוסט.
מאיר שפיגלר: אני אדגיש, סליחה.
מאיר שפיגלר: הכוונה היא שמי שמיצה כבר את מלוא ימי הזכאות שלו והוא כן קיבל אבטלה בתקופה הזאת, הוא יוארך אוטומטית מבחינת הזכאות עד 16 באוגוסט.
חיים כץ: עד ה-16 באוגוסט.
מאיר שפיגלר: אלא אם כן הוא חזר לעבודה.
מאיר שפיגלר: זאת הכוונה.
חיים כץ: לא יעצרו אם הייתה לך מכסה של 50 יום.
חיים כץ: גמרת אותה.
חיים כץ: אתה לא זכאי יותר.
חיים כץ: אתה תמשיך לקבל עד ה-16 באוגוסט, אם אתה באמצע התהליך של הקבלה.
חיים כץ: אם אתה חדש, לא תקבל.
שימרית שקד-גיטלין: אז התקופה הקובעת, אמרנו, מיום 1 במרס עד 16 באוגוסט.
אופיר סופר: יולדת שבסיבוב הקודם, בהארכה הקודמת – איך אני אסביר את זה?
חיים כץ: הייתה בחופשת לידה.
אופיר סופר: הייתה בחופשת לידה.
אופיר סופר: בגלל זה עברה שנה מיום פיטוריה, לצורך העניין, בסופו של דבר - - -
חיים כץ: חזרה לעבודה.
אופיר סופר: היא לא יכלה לחזור לעבודה.
אופיר סופר: כי הייתה קורונה.
חיים כץ: קודם היא הייתה יכולה לחזור אחרי שלושה חודשים, והייתה יכולה לחזור גם אחרי שבוע.
חיים כץ: הייתה יכולה.
חיים כץ: לא רצתה לחזור לעבודה.
שלמה קרעי: הייתה קורונה.
אופיר סופר: הייתה קורונה.
משה אבוטבול: לא, חלק מהמוסדות היו סגורים.
חיים כץ: טכנית הייתה יכולה לחזור לעבודה.
חיים כץ: הממונה שלה אמר לה: את בחל"ת.
חיים כץ: נכון שאת אחרי לידה.
חיים כץ: שלושה חודשים שילמנו לך, את כל השבועות שילמנו לך.
חיים כץ: עכשיו אני מוציא אותך לחל"ת.
חיים כץ: היא בחל"ת.
חיים כץ: רגיל.
חיים כץ: אם אין לה אכשרה, אז אנחנו נגיע לסעיף של האכשרה.
חיים כץ: עלי, מה קורה אם אין לה אכשרה והיולדת גמרה את השלושה החודשים ב-2 במאי?
עלי בינג: מה זה אומר "אין לה אכשרה"?
עלי בינג: כמה חודשי אכשרה יש לה?
חיים כץ: היא עובדת חצי שנה, חמישה חודשים.
חיים כץ: היא התקבלה.
חיים כץ: לא פיטרו אותה.
חיים כץ: והייתה בהיריון וילדה בשביעי וכל האכשרה חמישה חודשים.
עלי בינג: אם תקופת האכשרה שלה היא רק חמישה חודשים, היא לא זכאית לדמי אבטלה.
חיים כץ: אז שתמשיך להניק, אתה אומר.
חיים כץ: שלא תקנה לתינוק גרבר.
אופיר סופר: מטרנה, מטרנה.
עלי בינג: ביטוח לאומי יתקנו אותי אם אני טועה, אבל דמי אבטלה נחשבים לה בתקופת האכשרה, נכון?
קריאה: דמי הלידה.
עלי בינג: דמי הלידה נחשבים בתקופת האכשרה.
עלי בינג: כאן חשוב לציין את זה.
עלי בינג: נכון, ביטוח לאומי?
אופיר סופר: לא, אבל משהו שם - - -
עלי בינג: לא, לשאלתו של היושב-ראש, אני עניתי.
שימרית שקד-גיטלין: אני לא בטוחה.
חיים כץ: מאחר שלא הולכים, נראה לי, לחקיקה היום - - -
אופיר סופר: לא הולכים.
חיים כץ: לא הולכים לחקיקה היום.
חיים כץ: אז אנחנו עוברים לשיח.
שלמה קרעי: הצעות לסדר.
חיים כץ: שלמה קרעי, חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.
שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש , יש קבוצות אוכלוסייה - -
חיים כץ: זה עכשיו בשביל האוצר.
חיים כץ: תסביר להם.
שלמה קרעי: - - חלק מהן נפלו לאחרונה בין הכיסאות, כמו מובטלים שהיו טרום הקורונה והארכה הזאת שהאריכו, גם הקודמת וגם הנוכחית, כנראה לא תופסת לגביהן, כשהרבה יותר קשה להן ממובטלים שיצאו בקורונה וחוזרים למקומות עבודה שלהם.
שלמה קרעי: יש כאלה עם תקופות אכשרה משולבות.
שלמה קרעי: תחשוב על עצמאי שהיה עצמאי עשר שנים, שילם ביטוח לאומי, סגר את העסק בדצמבר 2019, ועבר להיות שכיר בינואר 2020.
שלמה קרעי: אין לו תקופת אכשרה, לא כשכיר ולא כעצמאי.
שלמה קרעי: הוא לא קיבל שקל.
שלמה קרעי: לא מענק כעצמאי ולא שקל דמי אבטלה.
שלמה קרעי: או כאלה להפך, כל מיני קבוצות כאלה.
שלמה קרעי: אז האוצר, דיברתי איתם בזמנו, אמרו - - -
חיים כץ: אני לא רוצה לענות לך בשם האוצר, כי יחשבו שאמרתי.
חיים כץ: אבל בצחוק, בצחוק במירכאות הם אמרו: שירד מהארץ, אבל הוא לא יכול לטוס עכשיו.
חיים כץ: אל על לא טסה.
שלמה קרעי: הוא לא יכול לטוס גם.
חיים כץ: אז הוא לא יכול לרדת מהארץ.
שלמה קרעי: ויש כאלה שסתם.
שלמה קרעי: לא מעט.
שלמה קרעי: יש כמה קבוצות.
שלמה קרעי: יש כאלה סתם ללא תקופת אכשרה.
שלמה קרעי: מה הם אשמים שהקורונה באה אלינו?