GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נינא כהן קרן: לדעתי, זה מאד אינדיבידואלי.
נינא כהן קרן: אנחנו נצטרך לחשוב על זה.
נינא כהן קרן: אבל אפשר לקחת איזשהו מרווח בטיחות.
נינא כהן קרן: אבל זה לא יהיה שבועות או חודשים, אלא מספר ימים.
נינא כהן קרן: אבל אני חושב שטבע האינדיבידואלי של כל אירוע ואירוע מחייב.
נינא כהן קרן: זו טעות להגיד שאם לא החלטתם תוך 48 שעות, שהעסק צריך להיסגר, אז משרד הבריאות לא יכול לפעול.
עידן רול: אדוני, אתם יכולים לקבוע גם כמה כללים לפי גודל העסק או איזשהן דרגות מסוימות, אבל חייבים שיהיו כללים.
אוסאמה סעדי: היועצת המשפטית.
נעה בן שבת: רציתי לשאול אם אתה יודע – אתה אומר שהחקירה צריכה להתבצע וזה משנה אם הוא נדבק במקום עבודה או לא במקום עבודה.
נעה בן שבת: איך אתה יודע לפני שיש חקירה אפידמיולוגית מה קרה?
נעה בן שבת: האם הוא נדבק במקום עבודה או לא במקום עבודה?
נעה בן שבת: איך אתה יודע אם בכלל זה חל?
אפרת פרוקציה: אולי אני אשיב.
אפרת פרוקציה: במסגרת החקירה את בודקת הרי איפה הייתה ההדבקה.
אפרת פרוקציה: ואנחנו רוצים לסגור רק במקומות שאנחנו – הרי יכול להיות שאדם נדבק בבית והגיע לעבודה.
אפרת פרוקציה: אז קודם כול, אנחנו לא רוצים לסגור את העסק מהטעמים, אגב, שעלו כאן.
נעה בן שבת: זו בדיוק גם שאלתי.
נעה בן שבת: בדיוק שאלתי.
נעה בן שבת: הטענה שלי היא שמה שאת אומרת פה הוא סותר, בגלל שאת לא יודעת אם הוא נדבק במקום העבודה לפני שאת מסיימת את החקירה האפידמיולוגית.
נעה בן שבת: ולכן את לא יכולה להגיד שעד סיום החקירה האפידמיולוגית תסגרי את העסק.
נעה בן שבת: כי אם העובד נדבק במקום עבודה, כי זה אחד גורר את השני.
אפרת פרוקציה: בזמנו ישבנו על זה עם משרד הבריאות.
אפרת פרוקציה: הם טענו שהם צריכים לדעת אם הדבקה הייתה בעסק או לא עסק.
נעה בן שבת: לפני החקירה האפידמיולוגית - - -
אפרת פרוקציה: כי אנחנו לא רוצים לסגור עסקים של מי שההדבקה לא הייתה – אם בעל עסק התנהל כשורה, עמד בכל המבחנים ועשה את כל מה שניתן כדי למנוע הדבקה, וההדבקה נעשתה מחוץ לעסק, הוא לא צריך לסגור את העסק.
אפרת פרוקציה: צריך את מי שנדבק להוציא מהעסק.
נעה בן שבת: רק איך הוא יכול לדעת את זה בכלל?
נעה בן שבת: איך הוא יכול לדעת לפני שהסתיימה החקירה האפידמיולוגית, אם בכלל מאפשרים התנאים לסגור את העסק?
נעה בן שבת: יכול להיות שאנחנו מדברים פה - - -
אריק האס: המשרד עבד בצמידות לכל המעסיקים באירועים שהיו עד עכשיו, ואין סיבה לחשוב ששיתוף הפעול הזה לא ימשיך.
אריק האס: לא משאירים את הבן אדם באוויר בלי לדעת אם העסק שלו נסגר או לא.
אריק האס: אין דבר כזה.
אוסאמה סעדי: אריק, אני מבקש שתבדקו את זה ותיתנו לנו תשובה עד סוף היום, או שנראה מתי אנחנו מצביעים על זה.
אוסאמה סעדי: לפני ההצבעה.
נעה בן שבת: עוד שאלה אחת רציתי לשאול.
נעה בן שבת: אנחנו מדברים פה על העסקים שחל עליהם התו הסגול.
נעה בן שבת: ואנחנו סוגרים אותם, וכשהם נפתחים חלה עליהם תקנה 2.
נעה בן שבת: אבל עסקים שמראש בחרו להישאר בתקנה 2, זאת אומרת גם בברירת המחדל של עד 30% מהעובדים, אם יש להם עובד שחולה במקום עבודה, הם ממשיכים את הפעילות לכאורה.
נעה בן שבת: זאת אומרת, יכול להיות שעדיף לי להישאר במצב של ללא התו הסגול.
נעה בן שבת: אני אומנם פועלת ב-30% מהעובדים, אבל גם אם תהיה הדבקה במקום עבודה, אני אוכל להמשיך בפעילות שלי בלי לחכות לסיום החקירה האפידמיולוגית.
אפרת פרוקציה: יש trade off שקבוע בחקיקה.
אפרת פרוקציה: ויש תנאים שונים למי שב-30%, וזה מחיר שהוא לוקח על עצמו, כי 70% עובדים מהבית.
אפרת פרוקציה: למי שבתו הסגול אמרנו התנאים יותר מחמירים.
אפרת פרוקציה: חלים תנאים יותר מחמירים, מצד שני, אתה יכול להביא 100% מהעובדים.
אפרת פרוקציה: זה תוכנן ככה מלכתחילה.
נינא כהן קרן: רק לסיום, שוב, רוצה להשיג דגש על הנושא של - - -
אוסאמה סעדי: אתם תבדקו את זה, ואנחנו נחזור על הסעיף הזה.
אוסאמה סעדי: עידן, אני כתבתי פה את העניין הזה.
אוסאמה סעדי: כן, (ה1).
נעה בן שבת: אני רק רציתי לציין שאם ניתן האישור, אז חלות הוראות תקנה 2, למשל, לעניין העבודה בקפסולות ובמשרות, לעניין הלקוחות, הגבלת מספר הלקוחות, כל ההוראות חלות שם.
אוסאמה סעדי: סעיף 2ג.
אוסאמה סעדי: זה כל כך obvious, כן.
נעה בן שבת: סעיף 2(י) שהחריג את סעיף 2(ז1) מהתחולה על משרדי הממשלה.
אוסאמה סעדי: אנחנו מגיעים לסעיף העונשין, סעיף 3.
חיים כץ: עמוד 11?
אוסאמה סעדי: עמוד 11.
אוסאמה סעדי: אז פה יש את ההערה של עידן.
אוסאמה סעדי: נשמע אותה.
עידן רול: אם יורשה לי, בואו נדבר על הרציונל של עונשין, אוקיי?
עידן רול: הרציונל של העונשין במקרה הזה, של הסנקציה הפלילית והסנקציה האזרחית, יש פה קנס, הוא כמובן לייצר הרתעה, לתמרץ ארגונים ומעסיקים לפעול לפי התקנות שאנחנו עכשיו דנים בהן.
עידן רול: אני לא חושב שזה סביר בכלל שמחריגים בצורה כל כך הרחבה וכמעט אבסולוטית את המגזר הציבורי.
עידן רול: במגזר הציבורי אין שום אחריות.
אוסאמה סעדי: השאלה אם זו באמת הכוונה.
אוסאמה סעדי: איפה משרד המשפטים?
עידן רול: תראו, תראו.
עידן רול: אם אתה מעסיק פרטי, יש פה עד שישה חודשי מאסר או קנס.
עידן רול: אם אתה מעסיק במגזר הציבורי, תראו מה החריגו: חברה עירונית, חברת בת עירונית, חברה ממשלתית, תאגיד.
אוסאמה סעדי: רשות מקומית.
עידן רול: רשות מקומית.
עידן רול: כל אלה, לא משנה מה קרה - - -
אוסאמה סעדי: רק עסקים פרטיים חייבים.
עידן רול: אז למה אני עושה את התקנות האלה?
עידן רול: בשביל שהם יוכלו לעשות מה שהם – התחלואה קורית גם במגזר הציבורי.
אוסאמה סעדי: אני חושב שיש כאן טעות.
עידן רול: עובדי ציבור לא חסינים בפני קורונה, והתקנות האלה לא הגיוניות.
אוסאמה סעדי: חיים, אני הייתי אומר דווקא ההפך.
אוסאמה סעדי: משרד הממשלה חייבים להיות דוגמה ומופת - -
עידן רול: בדיוק.
אוסאמה סעדי: - - לכל המגזרים שבאמת מקיימים את זה.
אוסאמה סעדי: ואם הם מפרים את זה, אז אכיפה גם עליהם וגם על העסקים הפרטיים.
עידן רול: הם פחות נפגעים.
עידן רול: יש יותר משאבים.
אוסאמה סעדי: אבל אי-אפשר לעשות אכיפה על העסקים פרטיים ולא לעשות אכיפה על משרדי ממשלה.
עידן רול: אם אני הייתי מעסיק רק מלקרוא את כל התקנות האלה, וגם מה שדיברנו מקודם, באמת אני כבר לא הייתי פותח את העסק רק מתוך פחד.
עידן רול: תקשיבו, לא יכול להיות שמשיתים עליהם כזו אחריות מטורפת, ובמגזר הציבורי הכול הולך.
אוסאמה סעדי: וגם הייתי מבקש – אנחנו עשינו את זה בוועדת החוקה בעניין הזה של האכיפה - -
משה אבוטבול: דוגמה אישית.
משה אבוטבול: זה התנאי.
אוסאמה סעדי: - - שבעניינים האלה גם לא מטילים עונש מאסר.
אוסאמה סעדי: אז מטילים את העניין הזה של הקנס ולא מטילים מאסרים.
אורלי פרומן: הנושא של המאסר הוא - - -
אוסאמה סעדי: אז חיים, זה לרשותך, הסעיפים האלה חייבים - - -
אורלי פרומן: אני רוצה להתנגד לנושא של מאסר.
משה אבוטבול: קודם כול, מאסר זה טוב, כי בבתי הכלא לא נמצא אפילו חולה אחד בקורונה.
משה אבוטבול: אנחנו עוזרים לו.
אורלי פרומן: עוזרים כן.
אורלי פרומן: יש פה איזושהי מידתיות גם.
אוסאמה סעדי: משרד המשפטים, אנחנו בוועדת החוקה - - -
חיים כץ: מה קורה בעוד 45 יום?
חיים כץ: אישרנו את התקנות.
אוסאמה סעדי: יש מסגרת.
אוסאמה סעדי: יש את חוק מסגרת אחרי.
אורלי פרומן: יש חוק מסגרת שאמור בינתיים - - -
חיים כץ: וזה בטל, נכון?
אוסאמה סעדי: בטל.
חיים כץ: זה בטל.
אורלי פרומן: אז חיים אני שאלתי קודם.
אורלי פרומן: אז למה את זה לא?
נעה בן שבת: - - - חוק המסגרת.
נעה בן שבת: הרי - - -
חיים כץ: נעה, אבל כשאנחנו הולכים לדון בחקיקה, אנחנו יורדים לסעיפים.
חיים כץ: פה אנחנו באמצע התהליך.
חיים כץ: ואללה, לסגור את זה לגמרי?
חיים כץ: לא לאשר את זה?
חיים כץ: הכי קל.
אורלי פרומן: אני אגיד לך מה היה הכי קל לעשות.
חיים כץ: לא לאשר.
חיים כץ: לבוא, להגיד: לא קרה כלום, תודה רבה, תמשיכו איך שאתם רוצים.
אורלי פרומן: להאריך את זה בעשרה ימים.
אורלי פרומן: לאפשר לחוק המסגרת ביום שלישי לסיים עבודתו.
אורלי פרומן: ואז להצביע על כל חוק המסגרת.
חיים כץ: הם לא יסיימו בעשרה ימים.
עידן רול: אבל, אדוני היושב-ראש, ברצינות, לא אתה ולא אני חותמת גומי.
עידן רול: אם יש משהו שהוא כל כך עקום – אתם יודעים, אני לא מתייחס פה לקטנות – אבל יש פה כמה דברים שהם אקוטיים.
עידן רול: ולא יכול להיות שבאמת שיש עונש מאסר פוטנציאלי למעסיק שגם ככה מתקשה עכשיו, שצריך לאכוף את כל התקנות, הכול חדש לו, הוא צריך לג'נגל בין תקנות, הוא עוד יכול ליפול במקרה בסעיפים, כי הוא לא עורך דין במחלקה המשפטית.
חיים כץ: זה הסעיף שבמחלוקת, אז למה אנחנו דנים עליו עכשיו?
נעה בן שבת: זה סעיף - - -
עידן רול: זה היה לבער את המחלוקת.
חיים כץ: אבל בואו נעבור על מה שלא במחלוקת.
חיים כץ: כי דיברנו על זה.
עידן רול: אנחנו משאירים אותו אבל יצוק במחלוקת בצד?
חיים כץ: ככה אמרנו את זה.
חיים כץ: אמרנו בהתחלה: אנחנו רצים, מה במחלוקת נדון הלאה.
אוסאמה סעדי: אז אמרתי שתי נקודות בסעיף הזה.
אוסאמה סעדי: גם העניין הזה של המאסר וגם שזה יחול על כולם.
אורלי פרומן: יחול.
איה דביר: אפשר להתייחס?
אפרת פרוקציה: אולי כדאי שנקשיב?
אפרת פרוקציה: כי יש כאן תשובה.
חיים כץ: עידן, עידן, אתה רושם את המחלוקות?
עידן רול: את מחלוקות שאני מציע, כן.
חיים כץ: אתה תרשום את כל המחלוקות.
אוסאמה סעדי: רשמתי.
אוסאמה סעדי: חיים, רשמתי.
אורלי פרומן: אני רשמתי גם.
חיים כץ: הינה, אוסאמה רשם.
אורלי פרומן: רשמנו גם.
חיים כץ: פה אמרתי את זה מאתיים פעמים.
עידן רול: שיטת הסלאמי.
עידן רול: הם מעבירים רק חלק מהחוק.
חיים כץ: פה בוועדה הזאת אין קואליציה, אין אופוזיציה.
עידן רול: ברור שלא.
חיים כץ: כי אנחנו נוגעים באנשים ובבעיות של אנשים, וכולנו רוצים לעזור למי שצריך לקבל עזרה.
עידן רול: נכון מאוד.
עידן רול: זו נקודת המוצא.
חיים כץ: זאת נקודת המוצא שלנו.
חיים כץ: פה לא דנים לא על שטחים ולא על מלחמה ולא על סיפוח.
עידן רול: פה הכול על פרנסה ועל הבריאות של אנשים.
עידן רול: ולכן חשוב.
חיים כץ: ורווחה.
עידן רול: ורווחה.
חיים כץ: לכולנו יש פה את אותו אינטרס.
עידן רול: מסכים לגמרי.
חיים כץ: לרשום את ההערות.
חיים כץ: נראה את האילוצים.
חיים כץ: אין פה מלחמות.
חיים כץ: ונראה איפה אנחנו יכולים לעזור.
עידן רול: מבחינתי, כולנו באותו צד.
עידן רול: בצד שאמור לעשות את התקנות הכי טובות שהציבור יכול לחיות איתן ולחיות בריא.
חיים כץ: אבל אתה צריך לזכור עוד משהו.
חיים כץ: מה שאנחנו לא יכולים, אז יש כלל גדול בתורה: זה נהנה וזה לא חסר.
חיים כץ: אני לא צריך להעניש את כולם.
חיים כץ: איפה שאני יכול לעזור, נעזור.
חיים כץ: איפה שלא, לא נפגע באחר.
משה אבוטבול: אגב, חיים, ככל שזה יהיה בקונצנזוס, גם יהיה קל לציבור לקבל את זה בהבנה.
עידן רול: יש פה גם סוגיה של אמון הציבור בפוליטיקה ובממשלה.
חיים כץ: הציבור לא יקבל כלום, אם אנחנו פוגעים לו בפרנסה.
חיים כץ: בוא קח את זה ככה.
נעה בן שבת: אני רק אבהיר שההוראה העונשית חלה רק על מי חל עליו תקנה 2 ולא על מי שהולך לפי התו הסגול.
חיים כץ: הוא רושם את ההערות האלה.
נעה בן שבת: לא לפי הכללים של ההוראה.
חיים כץ: עידן ואוסאמה רושמים את ההערות.
עידן רול: כן, כן.
אורלי פרומן: גם אצלי רשום.
חיים כץ: גם אצלך רשום.
חיים כץ: תמשיך לקרוא.
אוסאמה סעדי: סעיף 4.
נעה בן שבת: את לא - - -
אפרת פרוקציה: אני לא מבינה למה.
אפרת פרוקציה: כלומר, הרי לגבי הרשויות האלה, חלק באמת מוחרגים מסיבות מסוימות, וחלק זה בגלל הפרדת הרשויות, שלא רצינו להחיל את זה על הכנסת, למשל, ועל הרשות השופטת.
אפרת פרוקציה: אבל לגבי העובדים עצמם, אם יש הוראות שחלות על העובד – אם מעסיק מכוח החלה אחרת אומר לעובד שלו: אל תגיע – אני רוצה שהעובד לא יגיע.
נעה בן שבת: אז את כן רוצה שחלק מתקנות שעת חירום יחולו?
אפרת פרוקציה: אני חושבת שכן.
אפרת פרוקציה: אני לא רואה למה.
איה דביר: אני חושבת שזה אי תחולה בתוך הגוף.
איה דביר: הגוף הופך להיות כמו בועה שהעולם של התקנות לא נמצא בתוכו.
נעה בן שבת: לא חל עליו?
איה דביר: ולכן לא צריך לשנות את הנוסח מהבחינה הזאת.
איה דביר: לא הבנתי מה הוא מוסיף.
נעה בן שבת: אבל, בניגוד למה שנאמר קודם, זה אומר שבכלל זה לא חל עליו והגופים האלה הם באמת כמו בועה.
נעה בן שבת: כל מקומות עבודה שנוגעים אליהם, כל העובדים שלהם, הכול הופך - - -
איה דביר: לא בהכרח כל העובדים שלהם, כי אני מזכירה שבהגדרת עובד ראינו שלפעמים עובדים של הצבא, חיילים, נמצאים דרך קבע בחצריו של מעסיק אחר, נניח משרד הביטחון.
איה דביר: ואז הם יבוא במצבת העובדים של משרד הביטחון.
איה דביר: אבל לא בתוך הגוף.
נעה בן שבת: לכן היה צריך לבהיר שהתקנות שחלות על מעסיק לא יחולו על הגופים האלה.
נעה בן שבת: זאת אומרת, אם הוא המעסיק, אז מקום העבודה שלו יהיה בבועה.
נעה בן שבת: לזה מה שהיה לי איזושהי הבהרה.
אפרת פרוקציה: אני חושבת שזה מסוג העבירות שרק יוצרות אי בהירות נוספת.
אפרת פרוקציה: כלומר, זה לא חל על המעסיקים האלה.
אפרת פרוקציה: אם יש לי עובד שהיה במקום אחד, עבר למקום אחר, אז כדאי שיחול.
אפרת פרוקציה: גם באופן כללי, אם יש לי גם מעסיק שלא מתיר לעובד שלו להגיע מטעמי צמצום אחרים, לא כי החוק חל עליו, אז שהעובד באמת לא יגיע.
אפרת פרוקציה: לא נראה לי גם אסון שיפרשו את זה כאילו זה חל עדיין גם על העובדים.
אפרת פרוקציה: הייתי משאירה את נוסח כפי שהוא.
אפרת פרוקציה: לא הייתי משנה.
נעה בן שבת: אני לא חושבת שאפשר להשאיר כפי שהוא, בלי להגיד שכן יחול על העובדים או לא יחול עליהם.
נעה בן שבת: דווקא צריך לבהיר יחול או לא יחול.
חיים כץ: מה את חושבת שצריך להיות?
נעה בן שבת: אני חושבת שצריך להגיד שהתקנות שחלות על מעסיק לא יחולו על הגופים האלה וגם על הגופים שמועסקים במקום עבודה המוחזק על ידם.
חיים כץ: זה מתאים לכם?
חיים כץ: אם זה לא מתאים לכם, אין לכם ברירה.
חיים כץ: או שאתם מושכים את התקנות.
אפרת פרוקציה: אתה יכול לעשות - - -
חיים כץ: תקשיבי, אתם מתיישרים עם היועצת המשפטית של הוועדה.
אפרת פרוקציה: אני מציעה.
אפרת פרוקציה: אפשר לקבל, אפשר לא לקבל.
חיים כץ: נעה, תרשמי, תקריאי את מה שהקראית.
נעה בן שבת: אני אמשיך לקרוא מפה, בסדר?
נעה בן שבת: יש פה את ההבחנה בין המעונות הממשלתיים למעונות שאינם ממשלתיים.
איה דביר: אני יכולה להסביר.
איה דביר: בגדול, כשבנינו את התקנות, בתחילתן, בתקנה 2(י) שהפנתה לתוספת נמנו כל השירותים החיוניים שהם לא ממשלתיים ככלל, כל מה שמסופק במגזר האזרחי.
איה דביר: והומעטו מהם מעונות ממשלתיים, למשל, לאנשים גם מוגבלות.
איה דביר: וגילינו שיש לנו בעיה לתפעל את זה כמו שצריך.
איה דביר: ולכן הפתרון שנועד להגדיל את המכסות שלהם למקסימום היה החרגתם מתחולת התקנות.
איה דביר: זה נבנה בשלבים.
איה דביר: מעת לעת גילינו בעיות תוך כדי ביצוע ויישום וניסינו לתת להם מענה.
איה דביר: והפתרון פה היה באי תחולה כדי לאפשר למעונות האלה לחזור ולעבוד בתפוסה מלאה.
נעה בן שבת: יצוין שבתוספת, באותה תוספת שמפרטת את תחומי הפעילות, נראה שהמעונות הלא ממשלתיים נכללים באותה תוספת.
איה דביר: זו תמונת מראה.
איה דביר: זה פשוט ספק אחר של שירות בתוך הממשלה.
משה אבוטבול: סליחה, מה פסקה (8).
משה אבוטבול: "רשות להגנת עדים"?
נעה בן שבת: יש רשות להגנת עדים.
אוסאמה סעדי: יש רשות להגנה על עדים, עדי מדינה.
משה אבוטבול: אה, על עדי מדינה.
נעה בן שבת: על עדים שמאוימים.
אוסאמה סעדי: או על עדים בכלל.
משה אבוטבול: בפסקה (18) אי-אפשר לאפשר גם לעמותות המתעסקות - - -
חיים כץ: אנחנו לא הולכים לעשות – יש חוק ראשי.
חיים כץ: פה זה תקנות ל-45 יום.
איה דביר: אבל העמותות נמצאות בתוך התוספת רווחה.
עידן רול: 45 יום זה המון זמן בעצם.
עידן רול: המון זמן.
עידן רול: תראו, איפה היינו לפני 45 יום.
עידן רול: עברנו כבר עשרה גלגולים מאז.
עידן רול: זה הרבה זמן.
עידן רול: לא עשרה ימים.
אורלי פרומן: מה עם המעונות לנשים מוכות?
אורלי פרומן: איפה זה נכנס?
איה דביר: המעונות נמצאים בתוך התוספות של הרווחה.
משה אבוטבול: מה?
אורלי פרומן: שאלתי על מעונות לנשים מוכות.
איה דביר: התוספת בתחום הרווחה צריכה להיות – גם כל המעונות באשר הם בתחום הרווחה, כל עוד הם לא ממשלתיים.
אורלי פרומן: זה נפרד?
אורלי פרומן: כי ב-(18) זה לא.
משה אבוטבול: שאלתי על (18).
משה אבוטבול: למה אי-אפשר לאפשר גם לעמותות?
משה אבוטבול: מה התשובה?
נעה בן שבת: הוסבר קודם שיש לנו את הגופים הממשלתיים המנויים בהחרגה מהתקנות בכלל.
משה אבוטבול: את זה אני מבין.
נעה בן שבת: ואילו בתוספת יש את המשלימים שהם הגורמים הלא ממשלתיים, ונעבור עליהם תכף.
נעה בן שבת: והם לא מוחרגים מכל התקנות.
נעה בן שבת: אבל הובהר שאין להם הגבלה של מספר מותר מרבי של אנשים לשהייה בו-זמנית.
אוסאמה סעדי: סעיף 5.
נעה בן שבת: עכשיו יש לנו את התוספת הראשונה, והיא באמת מפרטת את תחומי הפעילות השונים.
נעה בן שבת: אני, אדוני, מציעה שלא נעבור ונקרא את כולם.
נעה בן שבת: אולי נעבור תחום-תחום ורק לאפשר חלק לעיין, לראות את נושאים שבהם מדובר.
נעה בן שבת: אז, למשל, הנושא הראשון - -
חיים כץ: בנקאות.
נעה בן שבת: - - הוא נושא של פיננסי ותחתיו יש את הבנקאות, בהתחלה.
נעה בן שבת: יש לנו את התאגיד הבנקאי, תאגיד עזר, סולק, מערכת מבוקרת, לשכת אשראי, חברות לשינוע מזומנים וחברות לשינוע מעות; ספק שירות של מערכת ליבה בנקאית; תאגיד המפעיל מכונה אוטומטית.
נעה בן שבת: שוק ההון, זה תחום פעילות שני.
נעה בן שבת: זה הגוף המוסדי; מערכת סליקה פנסיונית מרכזית; מורשה לוידס והפול; מאגר המידע הסטטיסטי ומאגר המידע לאיתור הונאות ביטוח; בעל רישיון למתן אשראי.
חיים כץ: אנחנו יודעים מה זה שוק ההון.
חיים כץ: זה סגירת הכלכלה.
משה אבוטבול: מה עם הצ’יינג’ים?
משה אבוטבול: מופיעים פה?
אוסאמה סעדי: מופיע.
נעה בן שבת: הצ'יינג'ים, אה.
משה אבוטבול: איפה הכנסת אותם?
משה אבוטבול: חייבים קצת לפרוט משהו.
נעה בן שבת: אני אשאל את משרד האוצר.
נעה בן שבת: הוא בוודאי יודע.
נעה בן שבת: הצ'יינג'ים נמצאים פה?
משה אבוטבול: הצ'יינג'ים איפה הם נמצאים?
אפרת פרוקציה: צ'יינג'ים?
משה אבוטבול: יש הרבה היום.
איה דביר: צ'יינג'ים לא נמצאים במפורש.
משה אבוטבול: השמיים סגורים, אז לא מתייחסים אליהם?
איה דביר: היה דיון על הצ'יינג'ים בממשלה לאורך הדרך.
איה דביר: אפשר לבדוק את זה מול רשות שוק ההון.
איה דביר: אני חושבת שהם הוציאו הנחיה מבהירה שלצ'יינג'ים מותר לפעול.
איה דביר: הייתה התלבטות גדולה אם צריך לראות בצ'יינג'ים התקהלות או שירות חיוני.
חיים כץ: ומותר להם לפעול?
איה דביר: הובהר בפרשנות שמותר להם לפעול.
איה דביר: אבל אני אשמח לבדוק את זה לקראת.
משה אבוטבול: תבדקי, תבדקי, בבקשה.
נעה בן שבת: איפה זה כתוב?
נעה בן שבת: בפרשנות או בכתוב?
איה דביר: בפרשנות.
איה דביר: ממש לא כתוב.
איה דביר: זה לא כתוב בשום מקום.
חיים כץ: בכל התקופה הם פעלו?
איה דביר: אני חושבת שזה השתנה באמצע הדרך.
חיים כץ: ובאמצע הדרך הם פעלו?
איה דביר: אני חושבת שכן.
איה דביר: אני אשמח לבדוק לכם את זה מול רשות שוק ההון.
חיים כץ: תבדקי אם הם פעלו.
משה אבוטבול: פעלו בלבן או בשחור?
נעה בן שבת: אני רציתי להגיד לגבי בעל הרישיון למתן אשראי – תראו, יש לנו כל מיני הוראות ותנאים.
נעה בן שבת: למשל, פסקה (6) אומרים: אם צבר האשראי שלו עולה על 200 מיליון שקלים חדשים, ויראו כעומדים בתנאים האמורים גם בעלי רישיונות למתן אשראי שנשלטים בידי אותו אדם ואשר סך צבר האשראי שלהם עולה על 200 מיליון שקלים חדשים; בפסקה (7) יש לנו "בעל רישיון להפעלת מערכת לתיווך באשראי".
נעה בן שבת: גם פה רק אם צבר האשראי עולה על 200 מיליון שקלים; ויש פה הגדרה: "לרבות מי שהגיש בקשה לקבלת רישיון למתן אשראי או לקבלת רישיון להפעלת מערכת לתיווך באשראי, וטרם קיבל רישיון כאמור, אך רשאי להמשיך בעיסוקו" בהתאם להוראות מסוימות לפי החקיקה הקיימת.
נעה בן שבת: יש לנו את המוקד טלפוני למתן מענה לפניות הציבור לרשות שוק ההון; תאגיד שהוא נאמן לתעודות התחייבות; חברה הרשומה במרשם החתמים; תאגיד שהוא מפיץ; תאגיד שהוא רכז הצעה ; הבורסה לניירות ערך; תאגיד שהוא חבר בורסה; תאגיד שהוא מסלקה; תאגיד שהוא חבר מסלקה; חברה בעלת רישיון זירה כמשמעותה בפרק ז'3 לחוק ניירות ערך; תאגיד שהוא בעל רישיון כהגדרתו בחוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ותאגיד העוסק בעיסוק של בעל רישיון, בלא צורך בקבלת רישיון; תאגיד שהוא מנהל קרן ונאמן; חברת דירוג; תאגיד שהוא עושה שוק או עושה שוק סטטוטורי; תאגיד שעוסק במתן ייעוץ לגוף מוסדי בנושאי הצבעות באספות של מחזיקים בניירות ערך, ממשל תאגידי, ניהול סיכונים והוראות חקיקה; תאגיד שעיקר עיסוקו הוא השקעה או תיווך עסקאות בניירות ערך; נותני שירותים בתחום הדיווח לתאגיד מדווח.
נעה בן שבת: אחרי זה יש לנו את האנרגיה וחשמל: בעלי רישיונות לפי חוק משק החשמל; מיתקני ייצור חשמל בטכנולוגיות קונבנציונלי וקוגנרציה;
חיים כץ: ומתחדשת.
נעה בן שבת: מיתקני ייצור חשמל באנרגיה מתחדשת; כל מי שעוסק בחלוקה.
משה אבוטבול: כל הגגות, את מתכוונת?
נעה בן שבת: חברה בבעלות מלאה של בעל רישיון שניתן לפי סעיף 60א, שעוסקת ביבוא פחם ומכירתו.
אוסאמה סעדי: ו-(3) אנרגיה מתחדשת.
נעה בן שבת: גז טבעי: מפעיל כהגדרתו בתקנות הנפט לגבי חזקה אשר ביחס אליה התקבל אישור הפעלה מאת הממונה; בעל רישיון מכוח הגדרתו בחוק משק הגז הטבעי, מי שעוסק בשיווק; בעל רישיון ספק גז טבעי דחוס.
נעה בן שבת: נפט גולמי ומוצריו: פריקה, טעינה, אחסון, הזרמה בצנרת, ניפוק, שיווק, ייצור, זיקוק ושינוע של נפט גולמי ומוצריו, ושירות תדלוק בתחנות דלק, בנמלי תעופה ונמלים.
נעה בן שבת: לגבי גפ"מ, יש לנו את בעל רישיון - - -
חיים כץ: גפ"מ, שזה אומר?
נעה בן שבת: גז פחממני מעובה.
נעה בן שבת: יש לנו את בעל רישיון ספק גז לפי חוק הגז (בטיחות ורישוי); בעל רישיון לעיסוק בעבודות גז לפי אותו חוק, או שהוא פטור מרישיון לפי תקנה 3(א) לתקנות שמוזכרות פה.
נעה בן שבת: לגבי מים, בעלי רישיון הפקה או רישיון הספקה; אספקה של שירותי מים וביוב.
נעה בן שבת: עכשיו יש לנו את כל התחום של מזון ומשקאות, שזה באמת מאוד רחב: ייצוא, ייבוא, עיבוד, הובלה, אחסנה, אספקה, חלוקה, אריזה, שיווק, הפצה, ומכירה קמעונאית וסיטונאית, של מזון ומשקאות.
משה אבוטבול: כל סוגי המשקאות, גברתי?
נעה בן שבת: אין פה הגבלה.
נעה בן שבת: אני לא רואה פה הגבלה.
משה אבוטבול: אין בין חריף למתוק, כלום?
נעה בן שבת: אני גם רואה שעסקים שונים שגם אם הם מעין סוגים של דליקטסים היו פתוחים.
נעה בן שבת: זאת אומרת, אין הבחנה.
נעה בן שבת: שירותי הובלה, אחסנה ועמילות מכס: שירותי שינוע מטענים והובלה בתחבורה יבשתית, אווירית וימית ומסופי המטען המשמשים אותם; שירותי אחסנה, לרבות בתי קירור וממגורות; סוכן מכס; משלח בינלאומי; מחסן רשוי; מערכת שחרור מכסי מל"מ שער עולמי; עמילות מכס ושילוח סחורות מקומי ובינלאומי.
נעה בן שבת: בתחום החקלאות, כל המשקים החלקאיים, כפי שציינת קודם.
נעה בן שבת: כל המשקים חקלאיים בענפי החי והצומח, לרבות חומרי ריבוי; וגם קבלנים ונותני שירותי עיבוד למשקים חקלאיים, לרבות הדברה, האבקה, קטיף ואיסוף תוצרת חקלאית; בתי אריזה ומפעלי עיבוד ראשוני של תוצרת חקלאית; מפעלים ומרכזי מזון לבעלי חיים, מכוני תערובת, לרבות ייצור, שיווק ומכירה של מזון לבעלי חיים; שירותי רפואה וטרינרית; ייצור ושיווק תרופות וטרינריות, תרכיבים וערכות בדיקה לשימוש וטרינרי; שירותי טיפול באירועי התפרצות של מחלות בעלי חיים ונגעים בצמחים; שירותי פינוי וכילוי של פגרי בעלי חיים; פינוי פסולת חקלאית; שירותי ביקורת לתוצרת חקלאית, לרבות שירותי התעדה ומעבדה; מחלבות; מכוני מיון לביצים; תחנות מיון ואריזה של דגים; משחטות, בתי מטבחיים, מפעלי עיבוד ופירוק בשר ודגים; אספקה ותחזוקה של ציוד ומיכון חקלאי; ייצור ושיווק דשנים וחומרי הדברה לחקלאות; שירותי הובלה של תוצרת חקלאית ותשומות לחקלאות; שירותי תחזוקה וציוד למבנים חקלאיים; מיתקן להחזקת בעלי חיים.
נעה בן שבת: בטואלטיקה, בניקיון ותמרוקים, שהם שירותים שגם באמת פעלו בתקופות ההסגר.
משה אבוטבול: אלכוג'ל, כל אלה.
נעה בן שבת: אז יש את הייצור, הובלה, אחסנה, אספקה, אריזה, ייבוא, שיווק, הפצה ומכירה קמעונאית וסיטונאית של מוצרי פארמה, טואלטיקה, ניקיון, תמרוקים, חיתולים והיגיינה אישית.
משה אבוטבול: מסכות.
נעה בן שבת: בין השאר.
נעה בן שבת: נמלים וספנות: זה גם התפעול הנמלים, פריקה וטעינה, אחסנה, שירותי תעבורה ימית, בתי מלאכה, ניהול הנמלים ומסופים עורפיים, וכן סוכנויות ספנות, חברות ספנות וחברת הפיתוח והנכסים כהגדרתה בחוק.
נעה בן שבת: תחבורה: שירותי הסעה בתחבורה ציבורית וברכבות נוסעים, למעט שירותים מסוימים שיוגדרו על ידי המנהל הכללי של משרד התחבורה בתיאום עם משרד הבריאות.
נעה בן שבת: השאלה היא אם תקנות לשעת חירום עושות החרגות כאלה בהוראות.
נעה בן שבת: אני לא יודעת מאיפה הסמכות לעשות החרגות כאלה בתקנות שעות חירום.
אפרת פרוקציה: היו כמה מקרים שבהם עשינו החרגות, שניתנה למנהל סמכות לקבוע הוראות ספציפיות.
אפרת פרוקציה: במיוחד במקרים שבהם צריך גמישות מאוד גדולה.
נעה בן שבת: וכאן צריך גמישות גדולה?
נעה בן שבת: השאלה היא אם המנהל הכללי של משרד התחבורה בתיאום עם משרד הבריאות להחיל את מגבלת 30%.
חיים כץ: הוא לא.
חיים כץ: הוא לא ירצה לבד.
חיים כץ: אומרים לו משרד הבריאות: יש סיכום כזה וכזה.
חיים כץ: הוא לא מחליט לבד, למרות שכתוב.
חיים כץ: הוא לא יודע להחליט לבד.
חיים כץ: הוא יקבל בראש.
עידן רול: אז למה שיהיה כתוב?
חיים כץ: כי בסדר, תן לבן אדם את הכבוד.
חיים כץ: אתה תראה במהלך החיים שלך פה כמה חשוב להכניס מישהו שיהיה לו כבוד וזה.
חיים כץ: ואללה, תן לו.
עידן רול: גם זה היה הדיון.
חיים כץ: הוא לא מחליט לבד.
חיים כץ: תקשיב, אם משרד הבריאות יחליט שזה סגור, כי זה גורם לאפידמיה, לפיצוץ של המגפה, זה יהיה סגור, גם אם הוא יעמוד על הראש.
איה דביר: בכל מקרה, אם כבר את שואלת ומתקנת, זה אמור להיות מנכ"ל למנכ"ל, הסעיף הזה.
איה דביר: זה אמור להיות מנכ"ל למנכ"ל.
נעה בן שבת: אז את אומרת שהמנהל הכללי של משרד התחבורה בתיאום עם מנכ"ל הבריאות, המנהל הכללי של משרד הבריאות?
נעה בן שבת: יש לנו מוניות; פעילות תעופה, לרבות תפעול שדות תעופה ומנחתים; בקרה אווירית; מעברי גבול יבשתיים; עבודות ניהול, תכנון, פיתוח, תחזוקה והפעלה של תשתיות תחבורתיות, ובכלל זה תשתית מסילתית לרבות ציוד נייד, וכבישים, לרבות כבישי אגרה.
נעה בן שבת: אדוני, אני אמרתי שאני לא אקרא ובכל זאת אני קוראת.
נעה בן שבת: אני תופסת את עצמי - - -
חיים כץ: אז אל תקריאי.
חיים כץ: תחבורה אנחנו רואים, מסתכלים.
נעה בן שבת: ב-(7) יש פה "עבודה דחופה".
נעה בן שבת: הכוונה כמובן לעבודות בקשר לדרכים או תחבורה, נכון?
נעה בן שבת: עבודות דחופות לצורך מניעת חבלה או נזק לציבור.
אפרת פרוקציה: קשורים לתחבורה.
אוסאמה סעדי: זה בסעיף תחבורה.
אפרת פרוקציה: אני לא יודעת, כל מה שקשור לתחבורה.
אוסאמה סעדי: המוסד לביטוח לאומי.
נעה בן שבת: אחרי זה יש לנו את התחום של שירותים עבור המוסד לביטוח לאומי, כי לגבי המוסד לביטוח לאומי, כזכור, הייתה לנו שאלה: מה הוא האחוז שיחול עליהם?
אוסאמה סעדי: אנחנו ביקשנו שזה יהיה 100%.
משה אבוטבול: רצינו להגדיל ל-100%.
אורלי פרומן: רצינו להגדיל.
אוסאמה סעדי: אני מסכים איתו.
נעה בן שבת: גם אם מגדילים ל-100% וזה נשאר שם, זה עדיין מחייב את צמצום הפעילות החיונית, שמה שמנוי פה, שאלה נותני השירותים של המוסד לביטוח לאומי, לא חל עליהם צמצום הפעילות.
משה אבוטבול: תעשי קורלציה בין הדברים.
אפרת פרוקציה: אבל זה כתוב באופן מפורש.
אפרת פרוקציה: - - - מנוי שם ונמצא פה, זה לא חל לגביו.
חיים כץ: אם אנחנו רוצים להגדיל את הפעילות של הביטוח הלאומי, אנחנו צריכים להגדיל יותר פעילות בסניפים ופחות במטה.
משה אבוטבול: אני מסכים.
חיים כץ: אלה שיושבים במטה יכולים לנוח.
חיים כץ: הסניפים שנותנים שירות, שצריכים לתת שירות – הייתי שם.
אפרת פרוקציה: אז אני אגיד בהקשר הזה, כי אתה לא היית בחלק הזה של הדיון.
אפרת פרוקציה: שאלו איך המוסד לביטוח הלאומי - - -
חיים כץ: הייתי.
חיים כץ: הייתי און-ליין.
חיים כץ: אתם משודרים.
חיים כץ: אני רואה אתכם.
חיים כץ: לשנייה לא הסרתי את עיניי.
חיים כץ: כי ראיתי את היושב-ראש שעבד פה ופעל לעילא ולעילא.
חיים כץ: אז הרשיתי לעצמי.
אוסאמה סעדי: עקבת.
אוסאמה סעדי: יעני, אתה עוקב אחריי.
משה אבוטבול: אח הגדול זה.
חיים כץ: ואללה, אני עוקב, לא עוצם עין.
אפרת פרוקציה: אני רק אגיד שבאמת ישבנו עם מוסד-מוסד.
אפרת פרוקציה: עם מוסד לביטוח הלאומי, הגענו ל-85%, בגלל שהבנו שלא כולם צריכים לבוא דווקא - - -
נעה בן שבת: אז יש לנו את השירותים עבור המוסד לביטוח לאומי.
חיים כץ: תעברי לתקשורת.
נעה בן שבת: יש פה רשויות מקומיות ותקשורת.
נעה בן שבת: רשויות מקומיות אמרנו: שני עיסוקים.
נעה בן שבת: תקשורת, יש לנו שבעה פרטים של פעילויות.
נעה בן שבת: צריך לקרוא אותם?