GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהוד דודסון: את הניידת אנחנו מסיטים משם, אין צורך בה יותר.
אהוד דודסון: זה בשורה חשובה מאוד.
אופיר כץ: לגבי Pet CT – אני מנסה לעזור בעניין המכשיר עצמו.
אופיר כץ: הבנתי שעם הרישיון יש איזו בעיה.
חיים כץ: ה-Pet CT זה צפת.
אהוד דודסון: Pet CT – כרגע אנחנו מתקינים בבית חולים אחר.
אהוד דודסון: יש הבטחה שלטונית של משרד הבריאות.
חיים כץ: איך קוראים למכשיר בצפת?
אהוד דודסון: בצפת יש מאיץ קווי לטיפול בחולי סרטן, להקרנת חולי סרטן.
חיים כץ: הבעיה שם הייתה שלצורך העניין תל השומר נתן את ההנחיות איך לבצע את הבדיקה, כאשר בצפת היו פרופסורים שאמרו: אנחנו יודעים טוב יותר.
חיים כץ: אני לא נכנס לבעיה הרפואית.
אופיר כץ: ונושא אחרון, ובו אני צולל יותר לרזולוציה של השירותים שהמבוטח מקבל, נניח ילד שמגיע לבית חולים עובר סדרה של בדיקות והרופאים באותו בית חולים אומרים שיש פה חשש כלשהו והוא צריך לעבור בדיקת Pet CT כדי לבדוק אם הוא חלילה חולה בסרטן.
אופיר כץ: איך יכול להיות, באמת אני רוצה להבין, שהרופאים רוצים לבדוק, יש חשש שהוא חולה בסרטן וצריך לבדוק את זה, וזה האמצעי שלהם לבדוק את זה, והקופה לא מאשרת בדיקה כזאת?
אהוד דודסון: אין דבר כזה.
אהוד דודסון: נגיד דבר כזה: אני לא ער לכך שיש דבר כזה.
חיים כץ: הרופא האחד קובע והרופא המחוזי לא מאשר.
אהוד דודסון: בוודאי במקרי סרטן, בוודאי בילדים.
אופיר כץ: אני רוצה להגיד לך שיש דבר כזה כי אני חוויתי את זה עם הבן שלי והקופה לא אישרה.
אופיר כץ: אם בית חולים רמב"ם, שאמר שהאופציה היחידה בשביל לעקוף את מה שנקבע - - -
חיים כץ: אופיר, תדברו על זה בחדר השני.
אופיר כץ: הוא לא יכול להגיד לי שאין דבר כזה כשאני עברתי את זה עם הבן שלי.
חיים כץ: תלמד מן הניסיון שלי.
חיים כץ: צא החוצה, הישיבה תינעל, תשב איתו חצי שעה.
אופיר כץ: אני לא מדבר בשביל עצמי, אני מדבר בשביל האזרחים, בשביל המבוטחים.
חיים כץ: יחד עם זה, אני לא רוצה שתאמר את זה לפרוטוקול כי יזכירו לך את זה בעוד שמונה שנים.
חיים כץ: אני עושה את זה מאהבה.
חיים כץ: תתגלח על הזקן שלי, לא על שלך.
אופיר כץ: טוב.
אופיר כץ: אני לא מדבר בשם עצמי.
חיים כץ: תקשיב, שמעת מה אני אומר לך.
חיים כץ: אני אומר לך את זה מאהבה.
אופיר כץ: טוב, סיימתי.
חיים כץ: היום יום ראשון בשבוע, 21 ביוני 2020, כ"ט בסיוון התש"ף.
חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ביום לא רגיל לוועדה ולעבודה, יום ראשון.
חיים כץ: בדרך כלל, עובדים שני, שלישי ורביעי.
חיים כץ: בתקופות תקציב עובדים גם ביום ראשון וביום חמישי בשעות המאוחרות וכמה שצריך.
חיים כץ: אנחנו באים להכין היום הצעת חוק לקריאה שנייה ושלישית: אישורי עבודה במפעלים, תו סגול.
חיים כץ: הצעת החוק הזאת תקפה ל-45 יום.
חיים כץ: אחרי 45 יום היא מתבטלת.
חיים כץ: עברנו על ההצעה.
אוסאמה סעדי: למה רק 45 יום?
אוסאמה סעדי: מחכים לחוק המסגרת?
אוסאמה סעדי: יש הצעת חוק של המסגרת?
חיים כץ: ימי חירום.
חיים כץ: עברנו על הצעת החוק.
חיים כץ: אני לא רואה בה שום דבר.
חיים כץ: יחד עם זה, אנחנו נקריא את הצעת החוק.
חיים כץ: כל מי שיש לו הערות לגבי סעיף מסוים, לשים את הסעיף בצד.
חיים כץ: נתקדם הלאה.
חיים כץ: אנחנו נעבור על כל ההצעה.
חיים כץ: מה שאין במחלוקות, מה שאין בעיות – נצביע על זה.
חיים כץ: ואחר כך נלך ונדון בסעיפים - -
אוסאמה סעדי: הבעייתיים.
חיים כץ: - - הבעייתיים.
חיים כץ: אוסאמה, אולי אתה תנהל את הדיון הזה עם הסעיפים הבעייתיים?
אופיר סופר: יש שינוי מהפעם הקודמת כאילו?
אוסאמה סעדי: זה התקש"ח.
אוסאמה סעדי: עכשיו העבירו את זה ל-45 ימים.
חיים כץ: חוק ל-45 יום.
חיים כץ: מישהו רוצה להגיד משהו לפני הדיון?
חיים כץ: אוסאמה ביקש להגיד כמה מילים.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כמובן, מתעסקים בחוק הזה.
אוסאמה סעדי: אבל אני אתמול ביקרתי בעיר סכנין אצל משפחתו של ההרוג שנהרג בתאונת עבודה לפני שלושה ימים בסכנין, שנפל מגובה באתר בנייה.
אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים, אדוני היושב-ראש, על 25 הרוגים מאז תחילת השנה, 14 מהם בענף הבנייה.
אוסאמה סעדי: גם לפני יומיים עוד צעיר בן 19, חסן מועאד מנצרת, מצא את מותו.
חיים כץ: 14 בבנייה.
אוסאמה סעדי: 14 בבנייה.
אוסאמה סעדי: עכשיו, אני מזכיר לכולנו שבזמנו, ביוני, נחתם הסכם בין ההסתדרות לבין הממשלה, ואני חושב שעד עכשיו לא קוימו הרבה מההסכמות שהיו.
אוסאמה סעדי: אני זוכר, אתה זוכר, אדוני היושב-ראש, וחבריי זוכרים, שאז ההסתדרות איימה להשבית את כל המשק.
אוסאמה סעדי: ואז נחתם ההסכם.
אוסאמה סעדי: אבל מאז התאונות ממשיכות לקרות, והרוגים בתאונות עבודה ממשיכים, לצערנו, ליפול.
אוסאמה סעדי: אני פניתי אליך, לוועדה, במכתב ביום רביעי, שאנחנו נקיים פה דיון ושאתה תיזום דיון.
אוסאמה סעדי: גם דיברנו על זה שתיזום דיון בהסכם הזה ולמה לא מקוים, ועל כל העניין הזה של תאונות עבודה ובטיחות בעבודה.
אוסאמה סעדי: אז אני חוזר על בקשתי לקיים דיון כמה שיותר דחוף.
אוסאמה סעדי: וגם דיברנו על הקמת ועדת - -
חיים כץ: משנה.
אוסאמה סעדי: - - משנה לעניין הזה של תאונות עבודה ובטיחות בעבודה.
אוסאמה סעדי: אז אנחנו רואים שזה אקוטי ודחוף.
אוסאמה סעדי: ולכן אני מבקש ממך באמת לזרז את הדברים האלה.
חיים כץ: אני אענה לך בשני משפטים, לצורך העניין.
אוסאמה סעדי: עושה קצר וקולע תמיד.
חיים כץ: בשני משפטים, לצורך העניין.
חיים כץ: כשנכנסתי והייתי שר עבודה, קראתי למנהלת.
חיים כץ: הייתה שם מנהלת.
חיים כץ: אמרתי לה: למה לא כותבים תקנות?
חיים כץ: כמה תקנות צריך לכתוב?
חיים כץ: היא אמרה: יש לנו איזה 100, 120.
חיים כץ: ונראה לך שאם תביאי לוועדה יאשרו אותם?
חיים כץ: יתחילו להתווכח.
חיים כץ: למה את לא מביאה ארבע-ארבע, שלוש-שלוש, מהכי חשובות?
חיים כץ: והכנסנו את הידיים לבוץ ועשינו מכרזים עם רחפנים, והטלנו קנסות ועיצומים כספיים.
חיים כץ: זה שאתה אומר 14 נהרגו היום, כשאנחנו לקראת סוף חודש יוני, תשמע סטטיסטית זה הרבה פחות משנה שעברה.
חיים כץ: בפועל זה הרבה יותר מדי.
אוסאמה סעדי: כל אחד זה יותר מדי.
אופיר סופר: מה היה בשנה שעברה?
חיים כץ: תקשיב, בסוף השנה נהרגו 40 ומשהו, 41 או 43.
חיים כץ: והכנסתי את הידיים לבוץ, וקרעו אותי ברגע שהלכתי למלחמה על תקנות וזה.
חיים כץ: חשבו שתוך יום הכול נגמר.
חיים כץ: ברגע שזה בא לתקשורת, נדמה להם שהם אמרו: הכול נפתר.
חיים כץ: כל דבר כזה זה תהליך, זה לשנות מתודולוגיה של עבודה.
חיים כץ: פניתי לשר במכתב וביקשתי שיפעיל תקנות.
חיים כץ: כי אני חושב שתקנה אחת גדולה של הרשתות על הפיגומים, הרי שיעלה כסף, אבל הרשתות ימנעו נפילה של אנשים.
חיים כץ: זה האלף-בית.
חיים כץ: צריך להתחיל.
חיים כץ: יעלה כסף.
חיים כץ: הדירה תעלה בעוד 15,000, 20,000 שקל.
חיים כץ: אנשים לא ייפלו.
חיים כץ: ישימו רשתות.
חיים כץ: והם משחקים.
חיים כץ: הרי הם שמחים שאני לא שם.
חיים כץ: כי נעצר העסק.
חיים כץ: אבל אנחנו נקיים דיון ואנחנו באמת נקבע ועדת משנה לעניין.
חיים כץ: ואני בטוח שהתאונות לא ייעצרו לגמרי, לצערי.
אוסאמה סעדי: לצמצם.
חיים כץ: אנחנו ריאליסטיים.
חיים כץ: וכמה שהבנייה לגובה עולה, ויש יותר פועלים בגובה, ופחות מפקחים, ופחות הדרכות – ואתה מסתובב בבניינים, אתה רואה אנשים לא קשורים מסתובבים על הקורות בקומה שלישית, רביעית.
חיים כץ: לא קשורים, ואללה אתה יודע, רוח, משב קל וטאק – נפלת.
חיים כץ: אנחנו נעשה על זה דיון ונזמין את שר העבודה – הם לא כתבו עוד תקנות.
חיים כץ: תקשיב, היה פה דיון כשהייתה פה אורנה ודנו בתקנות שהיו צריכים לכתוב לפני שלוש וחצי שנים בבריאות, ברפורמת הקורנפלקס.
חיים כץ: והדיון לא התקיים.
חיים כץ: אמר הבן אדם ממשרד הבריאות: תן לי, אני רוצה להסביר.
חיים כץ: אמרתי לו: אין לך מה להסביר; לא כתבת שלוש וחצי שנים תקנה אחת.
חיים כץ: אם ביולי, ביולי הוא לא מביא חמש תקנות לפה, בעוד חצי שנה אני עוצר לו את הרפורמה.
חיים כץ: שיכתוב תקנות.
חיים כץ: לא יכול להיות שמעבירים חוקים ולא כותבים תקנות והכול בסדר.
אוסאמה סעדי: אז רק למען הפרוטוקול, שם ההרוג בסכנין הוא סובחי עותמאן, בחור בן 24.
אוסאמה סעדי: האוהד מספר אחת של בני סכנין.
חיים כץ: לא קבוצה.
אוסאמה סעדי: אנחנו עוד נעלה ליגה, מה זה עוד לא קבוצה?
חיים כץ: זה יכול להיות.
חיים כץ: אבל זה לא אומר שהם קבוצה.
חיים כץ: אוקיי, נעה.
נעה בן שבת: אדוני, רציתי רק להגיד שתי מילים, בדקה אחת להתייחס - - -
חיים כץ: את יכולה שתי דקות במילה אחת.
נעה בן שבת: כרגע מובאת הצעת חוק להארכת תוקף תקנות שעת חירום.
נעה בן שבת: תקנות שעת חירום הותקנו לפי סעיף 39 לחוק יסוד: הממשלה.
חיים כץ: דברי למיקרופון שהחברים ישמעו.
נעה בן שבת: לפי סעיף 39 לחוק יסוד: הממשלה שקובע שתוקפן של תקנות שעת חירום יפקע כעבור שלושה חודשים מיום התקנתן, זולת אם הוארך תוקפן בחוק.
נעה בן שבת: וכרגע לכן מובא החוק הזה לצורך הארכת תוקפן.
נעה בן שבת: במקביל לתקנות האלה, תקנות שעת חירום האלה שעוסקות בהגבלת מספר עובדים במקום עובדה, יש תקנות שעת חירום שגם הן אמורות להיות מוארכות בחוק בימים האלה ממש.
משה אבוטבול: זה מה שדנים בוועדת הקורונה, שאני חבר שם?
משה אבוטבול: מתכוונת לזה.
נעה בן שבת: בוועדת הקורונה זה הנושא של תקנות הגבלת פעילות.
משה אבוטבול: זה שונה.
משה אבוטבול: זה שונה מזה.
נעה בן שבת: זה שונה משם, כן.
נעה בן שבת: גם שם יש הוראות מסוימות שמתייחסות למעסיק ויש הפניות מתוך הכללים שנמצאים בתוספת כאן להוראות שם.
משה אבוטבול: ולמה את מה ששם לא מביאים לפה, לחיים?
משה אבוטבול: למה לא מביאים גם את זה לפה?
חוה אתי עטייה: גם לי יש שאלה.
משה אבוטבול: ולמה את זה לא מביאים לשם?
משה אבוטבול: מה הסיבה?
אוסאמה סעדי: עכשיו אתה פותח את הפצעים, יא משה.
משה אבוטבול: אני לא רוצה פצעים.
משה אבוטבול: אני אדם חדש.
משה אבוטבול: כשאדם חדש מותר לי לשאול הכול.
חיים כץ: מותר לך גם כבן אדם ישן.
חיים כץ: גם לחבר ותיק מותר לשאול הכול.
משה אבוטבול: הישנים יודעים את כל הדברים האלה.
חוה אתי עטייה: בסדר.
חוה אתי עטייה: אבל כשחיים יאפשר שאלות.
משה אבוטבול: תסבירו מה ההבדל בין זה לזה.
חיים כץ: מותר לך לשאול הכול.
משה אבוטבול: תודה, חיים.
נעה בן שבת: אז אולי נבהיר ככה: הפנייה של חקיקה נעשית במליאה או, אם יש מחלוקות, אז בוועדת הכנסת לפי תקנון הכנסת.
נעה בן שבת: כמובן, יש דברים שבאופן טבעי נמצאים בתחום האחריות של ועדה מסוימת.
נעה בן שבת: אם אנחנו מדברים על ענייני קורונה, זה גם ועדת העיסוק בבריאות וכמובן גם פה הגבלת מספר העובדים.
נעה בן שבת: אבל ההפנייה בסופו של דבר נעשית על ידי המליאה ו/או ועדת הכנסת במקרה של מחלוקות.
נעה בן שבת: זה המסלול וכך נקבע.
נעה בן שבת: זאת החלוקה שנעשתה.
נעה בן שבת: אני רק מציינת את התקנות האחרות של הגבלת הפעילות, כי יש הפניות ביניהן ויש קשר ביניהן ונראה את זה אחר כך במהלך קריאת הצעת החוק כאן.
חיים כץ: דבר נוסף בשבילו: ועדת הקורונה היא לא ועדת מחוקקת.
משה אבוטבול: היא לא סטטוטורית.
אורלי פרומן: אבל בכל זאת העבירו לשם את הדיון היום.
חיים כץ: כי הם חשבו משהו אחר.
חיים כץ: גם אני חשבתי שהצעת החוק הזאת היא משהו אחר.
חיים כץ: ולמישהו הייתה מטרה אולי שהיא לא תגיע לפה.
חיים כץ: ואנחנו הלכנו להילחם בשביל שהיא תגיע לפה.
חיים כץ: והיא הגיעה לפה, כי זו לא הייתה הצעת החוק שחשבנו.
משה אבוטבול: ומה ששם יובא לפה?
חיים כץ: אני מדבר על שני דברים שונים.
חיים כץ: כל מה ששייך לפה – יבוא לפה.
אוסאמה סעדי: יש לי שאלה כללית בעניין הזה של החוק.
משה אבוטבול: מתחיל להכיר אותך.
אוסאמה סעדי: למה אנחנו צריכים פה להתעסק במספר עובדים בכל משרד ומשרד?
חיים כץ: נגיע לסעיף.
אוסאמה סעדי: אני אומר בכללי.
אפרת פרוקציה: אני אשמח - - -
אפרת פרוקציה: אפרת פרוקציה ממשרד האוצר.
אפרת פרוקציה: אני יודעת.
חיים כץ: אז את רוצה לדבר, תרימי את היד.
חיים כץ: וכשנחליט שתדברי, תדברי.
אוסאמה סעדי: אני שואל: למה אי-אפשר?
אוסאמה סעדי: הרי ברגע שיש הנחיות של משרד הבריאות והוראות של משרד הבריאות והן שקובעות תו סגול, אז התו הסגול חל על כל המעסיקים.
אוסאמה סעדי: למה צריך 20 עמודים, 10%,20%, 30 עובדים?
אוסאמה סעדי: למה צריך את זה?
אוסאמה סעדי: אני שואל בכלל.
חיים כץ: עוד מעט היא תקרא.
חיים כץ: אוסאמה.
חיים כץ: עוד מעט תקרא, נבין.
אופיר סופר: כדי שלא תבין מה רוצים.
חיים כץ: מה רצית לשאול פה?
חוה אתי עטייה: אולי קודם כול, נשמע את הדיון.
חוה אתי עטייה: אני רוצה לדעת: האם עובד שנדבק במקום עבודתו זה נחשב לתאונת עבודה וזכאי לפיצויים?
חוה אתי עטייה: אני שואלת.
חוה אתי עטייה: אני רוצה ללמוד.
חוה אתי עטייה: ועובד שנדבק ואין לו ימי מחלה – מה עושים במצב כזה?
חוה אתי עטייה: האם שקלו דמי מחלה מופחתים?
חוה אתי עטייה: הכוונה להחשיב פחות ימי מחלה לעובדים שנדבקו ונכנסו לבידוד.
חוה אתי עטייה: האם יש כאלה שעובדים בבידוד וזה לא נחשב לימי מחלה?
חוה אתי עטייה: ועוד שאלה: כמה עסקים נקנסו בפועל בגלל שלא פעלו על פי התו הסגול?
אפרת פרוקציה: אני אפרת פרוקציה, סגנית היועץ המשפטי במשרד האוצר.
אפרת פרוקציה: אני אתחיל אולי עם כמה מילים כדי להסביר איפה אנחנו בעצם עומדים ומה המשמעות של הצעת החוק הזאת.
אפרת פרוקציה: כפי שנעה התחילה להסביר, נכון להיום יש מספר תקש"חים שעדיין בתוקף.
אפרת פרוקציה: שני התקש"
אפרת פרוקציה: חים המרכזיים, גם התקש"ח של הגבלת הפעילות שנדון בוועדת הקורונה וגם תקש"ח הגבלת מספר עובדים, שניהם עוסקים במספר עסקים, באופן שבו העסקים יכולים לפעול בתקופת הקורונה.
אפרת פרוקציה: הגבלת הפעילות, התקש"ח שנדון בוועדת הקורונה, עוסק באילו עסקים יכולים להיפתח ובאילו עסקים צריכים להיסגר.
אפרת פרוקציה: אני מזכירה לכם בתחילת הגל הראשון היו המון עסקים שנסגרו בכלל לפעילות.
אפרת פרוקציה: התקש"ח הזה עוסק בכמות העובדים שיכולים לשהות במקום העבודה.
אפרת פרוקציה: לא להיות מועסקים, אוקיי?
אפרת פרוקציה: אלא לשהות במקום העבודה.
אפרת פרוקציה: אני מזכירה לכם שהתחלנו ברצון לצמצם את מספר העובדים עד כמה שניתן.
אפרת פרוקציה: היו לזה המון חריגים, כי בד בבד עם הצמצום שרצינו להביא היה לנו גם צורך לוודא שבמקומות עבודה חיוניים, כמו למשל מקומות שמוכרים מזון, תרופות, אנשים שעוסקים ברווחה – אנשים האלה יכולים להגיע הרבה מעבר למספר האחוזים המינימלי.
אפרת פרוקציה: ולכן ניסינו למצוא פה איזשהו איזון בין המקצועות החיוניים.
אפרת פרוקציה: היה גם איזשהו חריג לעניין בינוי ותשתיות שהם בדרך כלל עובדים באוויר הפתוח.
אפרת פרוקציה: הסיכון שם מצד אחד הוא יותר נמוך, מצד שני זו התקופה שאפשר להתקדם עם תשתיות, עם בינוי, כאשר הנזק לציבור הוא מאוד קטן.
אפרת פרוקציה: והיו גם חריגים למשרדי הממשלה.
אפרת פרוקציה: משרדי הממשלה ויחידות הסמך הם בעצם המרכז שנותן את שירותי הרווחה, שנותן את השירותים הבריאותיים.
אפרת פרוקציה: וכמובן שיש גם את הנושאים הביטחוניים, שגם לגביהם עשינו החרגות.
אפרת פרוקציה: ולכן ניסינו לייצר אחוז ספציפי לגבי כל גוף שידענו לגביו כדי לאשר לו להגיע בדיוק במידה שמצד אחד תוביל לאיזשהו צמצום, מצד שני תאפשר לו לפעול ולתת את השירותים החיוניים שלו.
אפרת פרוקציה: ולכן החוק הזה הוא יחסית ארוך.
אפרת פרוקציה: הוא כן מפרט לגבי חלק מהגופים מה אחוז הרלוונטי.
אפרת פרוקציה: אני כן אגיד שעם הזמן כאשר התחלנו לפתוח את המשק לפעילות, נולד גם התו הסגול.
אפרת פרוקציה: ואז הגדרנו בעצם שני מצבים: מצב ברירת המחדל, שזה המצב שהיה עד לתו הסגול בהתאם לכל ההגבלות כאן, שברירת המחדל היא 30% ממצבת העובדים או עד 10%, לפי הגבוה מביניהם.
אפרת פרוקציה: וכל החריגים שגם ציינו לגבי בעלי העסקים עם שירות חיוני ומשרדי הממשלה.
אפרת פרוקציה: או לחלופין, מי שעומד בתנאי התו הסגול, יכול להביא מספר עובדים גבוה יותר לשהות במקום העבודה, כמובן תחת הגבלות קפדניות, שלאחר העבודה עם משרד הבריאות החלטנו שזה אקוויוולנט, זה המקביל ל-30% עובדים.
אפרת פרוקציה: אם המעסיק מקפיד על בדיקת חום, ומקפיד על כל ההוראות של שהייה בחדרי ישיבות, של שהייה בחדרים, של חיטוי במעבר ציוד מעובד לעובד, אז ניתן להביא יותר עובדים.
אפרת פרוקציה: כמובן שברירת המחדל תמיד היא לנסות ולאפשר העסקה מהבית למי שיכול.
אפרת פרוקציה: אין פה שום כוונה במסגרת החקיקה הזאת לא לפטר אנשים ולא לגרום לצמצום העסקה.
אפרת פרוקציה: ברירת המחדל היא שאם ניתן להעסיק אנשים מהבית, תעסיקו.
אפרת פרוקציה: אם לא, אז מקיימים את התו הסגול והם יכולים להגיע לעבודה גם במתכונת מלאה.
אורלי פרומן: והתו הסגול הוא לא מחייב כל עסק שנפתח?
אפרת פרוקציה: שוב, יש כמה תווים סגולים.
אפרת פרוקציה: אולי זה מבלבל.
אפרת פרוקציה: יש את התווים הסגולים שבחוק של הגבלת פעילות, אוקיי?
אפרת פרוקציה: שזה מחייב כל עסק שנפתח.
אפרת פרוקציה: אם אתה נפתח, אתה חייב לעמוד במספר תנאים.
אפרת פרוקציה: במקרה שלנו, לגבי הגבלת מספר עובדים, יש לך שתי אופציות.
אפרת פרוקציה: אופציה אחת היא להביא רק 30% מהעובדים שלך למקום העבודה.
אפרת פרוקציה: שאר העובדים יעבדו מהבית.
אפרת פרוקציה: יש, אגב, מעסיקים שיכול להיות שנוח להם ש-70% מהעובדים עובדים מהבית.
אפרת פרוקציה: אני מניחה שבהייטק יש כאלה שמסוגלים לעמוד בזה.
אפרת פרוקציה: אם אתה רוצה להביא יותר מ-30% מהעובדים למקום עבודה, אתה צריך לעמוד בכל ההגבלות שהן יותר מחמירות ממה שקיים במקומות אחרים ויותר רחב, וזה כולל גם את ההגבלות הכלליות ובנוסף להן עוד הגבלות ספציפיות.
אפרת פרוקציה: למשל, לגבי מספר העובדים שעובדים בחדר מסוים, מחיצה ביניהם, חיטוי במעבר מקלדת אפילו מעובד לעובד יש חובת חיטוי.
אפרת פרוקציה: יש כל מיני כללים שצריכים לעמוד בהם.
אפרת פרוקציה: הם בתוספת השנייה.
אפרת פרוקציה: ומי שעומד בהוראות האלה, כמובן, יכול להביא עובדים מעבר ל-30%.
אוסאמה סעדי: מי שעובד בבית, כתוב במפורש שהוא ימשיך לקבל משכורת רגילה וזה לא על חשבון?
אפרת פרוקציה: אנחנו לא מתערבים.
אפרת פרוקציה: וברור שזה בין עובד למעסיק.
אוסאמה סעדי: מה שלא כתוב, זה לא ברור.
אוסאמה סעדי: אבל גם.
אוסאמה סעדי: ברגע שאתה מצמצם את מספר העובדים, אז אתה צריך לצמצם את העניין הזה.
אפרת פרוקציה: לא, לא.
חיים כץ: כשאני אמרתי שאני הולך לריב על הצעת החוק שתבוא לפה, זה בדיוק על מה שאתה אומר.
חיים כץ: על הסכמים קיבוציים, על שכר, על מה שיהיה.
חיים כץ: זה החוק שאני רוצה שיהיה פה.
חוה אתי עטייה: תאונת עבודה.
אורלי פרומן: לתנאים שלו.
חוה אתי עטייה: תנאים הסוציאליים.
אופיר סופר: זה הולך להאריך מצב קיים?
אפרת פרוקציה: אז זהו.
אוסאמה סעדי: אלה תקנות שעת חירום.
אפרת פרוקציה: תקנות לשעת חירום נכון להיום תקפות.
אפרת פרוקציה: מחר הן פוקעות.
אופיר סופר: הבנתי.
אפרת פרוקציה: עכשיו, במקביל לתקנות שעת חירום שהממשלה התקינה והיכולה להתקין אותן רק למשך שלושה חודשים שמסתיימים מחר, יש את חוק המסגרת שנדון, לדעתי, בוועדת הקורונה, שהוא מסמיך, שהכנסת בעצם מסמיכה את השרים - - -
אוסאמה סעדי: חוק המסגרת זה בוועדת החוקה.
אפרת פרוקציה: בוועדת החוקה, סליחה.
אפרת פרוקציה: החוק בעצם מסמיך את השרים לקבוע מעין תקנות שעת חירום גם אחרי פקיעת התוקף.
אפרת פרוקציה: הכנסת קובעת את המסגרת שבה השרים יוכלו ללכת ולקבוע הוראות.
אפרת פרוקציה: בתווך, עד שחוק המסגרת יחוקק ומחר, כמו שאמרנו, התקנות האלה פוקעות, היינו צריכים לוודא שהמצב הקיים ממשיך להתקיים.
אפרת פרוקציה: האופציה היחידה היא בעצם להאריך את התוקף שלהן בחקיקה על ידי הכנסת.
אפרת פרוקציה: והמגמה כרגע היא פשוט להאריך את התקש"ח לתקופת ביניים נוספת עד חקיקת חוק המסגרת.
חיים כץ: עד 45 יום.
אפרת פרוקציה: ולא יותר מ-45 יום.
חיים כץ: כשאת אומרת עד, זה כאילו יכול להיות Forever.
אורלי פרומן: עד לחקיקת חוק המסגרת.
חיים כץ: ולא יותר מ-45 יום.
חיים כץ: זאת אומרת, זה עד 45 יום.
אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם לזה התכוונת, אבל אני מניח שלסביבה – אנחנו רואים שהעסק הזה כן מתקדם ואנחנו כן מדברים על גל שני.
אופיר סופר: ישבתי בסיבוב הקודם בוועדת הכספים, והייתה הערה לאורך כל הדרך על כך שאנשים הוצאו לחל"ת ובעצם העסקים לא קיבלו חלף שכר ובצעם זה הוציא את האנשים ממעגל העבודה.
אופיר סופר: אנחנו יושבים בוועדת העבודה והרווחה ונראה לי שלכיוון הזה התכוונת.
אופיר סופר: אם לא, אז אני רוצה לזרז את המזורזים, שצריך לראות שלא ממהרים להוציא אנשים מעבודה ולהוציא אותם לחל"ת.
אופיר סופר: אלא כן לראות איך שומרים את האנשים בתוך מסגרת העבודה, כי אנחנו רואים שפיטורים האלה רק הולכים וגדלים.
חיים כץ: אני רוצה להגיד משהו.
חיים כץ: אני רוצה שתבינו: כל דבר בעתו.
חיים כץ: אנחנו עכשיו דנים במשהו אחד.
חיים כץ: דנים בו.
חיים כץ: למי שיש הערה על משהו, הוא רוצה להעיר – תודה רבה, מזיזים הצדה.
חיים כץ: מה שאין עליו מחלוקות – מצביעים עליו והולכים הלאה.
חיים כץ: וכך נתקדם.
חיים כץ: כי אם לא, לא נגיע לשום מקום.
חיים כץ: ככה עבדתי בחקיקה.
חיים כץ: איפה שאין מחלוקות – בסדר.
חיים כץ: איפה שיש מחלוקות – נריב אחר כך.
חיים כץ: נדבר אחר כך.
חיים כץ: בואו נמצה את מה שאין עליו מחלוקות.
חיים כץ: וסביר להניח שיש פה הרבה הרבה דברים שאין עליהם מחלוקות, כי עברנו על זה עם עורכי דין מקצועיים ו-ואללה, לא הערו הערות.
אורלי פרומן: רק מוזר.
אורלי פרומן: אולי מוזר לי כחדשה שבאה מן הכיוון הזה.
אורלי פרומן: חוק או תיקון לחוק שעוסק במספר עובדים, תיקון לחוק שעוסק בפעילות, חוק המסגרת שיבוא אחר כך.
אורלי פרומן: כמה שעות, כמה ועדות עובדות במקביל, שצריך שלוש ועדות - -
חיים כץ: לא כמה שעות ולא כמה ועדות.
אורלי פרומן: עובדות במקביל, שבסוף הכול ייכנס לתוך חקיקת המסגרת.
אורלי פרומן: נראה לי קצת מוזר.
אורלי פרומן: מה?
אורלי פרומן: לא קשור אחד בשני?
אורלי פרומן: כמו ההערות שעלו פה לגבי התנאים של העובדים.
אורלי פרומן: רק לגבי מספר העובדים כרגע אנחנו – אני לא יודעת, לא אלייך, הנושא.
גאל אזריאל: אני אשמח לתת את התשובות.
חיים כץ: אורלי, כל מה שיהיה בדיני העבודה יהיה פה.
אורלי פרומן: זה מה שאני - - -
חיים כץ: כל מה שיהיה.
חיים כץ: זו מלחמה שלי.
חיים כץ: אני לא אתן שירוקנו את הוועדה הזאת מתוכן.
חיים כץ: מחובה שלי.
חיים כץ: תני לי.
אורלי פרומן: כרגע פיצלו את הפעילות הדיונית לשלושה.
חיים כץ: לא פיצלו כלום.
אורלי פרומן: טוב.
חיים כץ: כי למען האמת, אם הייתי רואה מה זה, ואללה שידונו שם.
חיים כץ: כי ואללה.
חיים כץ: אם במהלך הזמן, במהלך התקופה שאנחנו דנים פה בעניינים שהם פרופר בריאות, פנסיה ותיקה, עבודה, רווחה, ידונו פה לגופו של עניין וירדו לפרטים פרט-פרט, וכל אחד יוכל להגיד פה מה שהוא רוצה גם אם דעתו לא מקובלת עליי.
חיים כץ: הוא ידבר חופשי, ילחם על זכויותיו.
חיים כץ: הכול יהיה בסדר.
נעה בן שבת: עוד מישהו שאולי יכול הסביר את הפיצול הזה שנעשה בין תקנות שעת חירום, הגבלת פעילות והגבלת עובדים?
גאל אזריאל: אני אשמח להסביר, אם אפשר.
גאל אזריאל: אני גאל אזריאל, משרד המשפטים.
אורלי פרומן: מה זה "נעשה"?
אורלי פרומן: מי עשה?
אורלי פרומן: מי נעשה?
נעה בן שבת: הממשלה, כשהתקינה את תקנות שעת החירום, היא הבחינה את הנושא של הגבלת עובדים ועשתה לגביהם תקנות שעת חירום נפרדות מהנושא של הגבלת פעילות באופן כללי.
אורלי פרומן: לא שמעתי.
אורלי פרומן: מי עשה את הפרדה?
אורלי פרומן: אה, הממשלה.
גאל אזריאל: אני אסביר, אם יורשה לי, בכמה מילים.
גאל אזריאל: לפני שלושה חודשים בערך, כשממשלה הבינה שהיא צריכה לתת מענה מעבר לסמכות שיש למנכ"ל משרד הבריאות מכוח סעיף 20 לפקודת בריאות העם – למנכ"ל משרד הבריאות יש סמכות, מפקודת בריאות העם, לתת הוראות בשעת חירום כדי להתמודד עם מגפה.
גאל אזריאל: באיזשהו שלב הגענו למסקנה שהמגיפה יותר מדי גדולה, משפיעה על כל תחומי המשק.
גאל אזריאל: ולכן הסמכויות האלה לא מספיקות כדי לתת מענה לכל הצרכים.
גאל אזריאל: ולכן הממשלה התחילה להתקין תקנות שעת חירום בכל תחום ותחום.
גאל אזריאל: עד יום הותקנו 38 סטים של תקנות שעת חירום עם הרבה תיקונים.
גאל אזריאל: חלק מהם כבר לא רלוונטיים כיום, אחרי שההתמודדות השתפרה.
גאל אזריאל: וחלק מהן עדיין צריכים אותן.
אוסאמה סעדי: אז לא השתפרה עכשיו.
אוסאמה סעדי: ההפך.
גאל אזריאל: נכון שיש עלייה בתחלואה, אבל ההתמודדות השתפרה, בין היתר בגלל המסכות, המרחק החברתי וכל השאר.
חיים כץ: האלה, מחיצות הפלסטיק.
גאל אזריאל: אז את חלק מהתקנות כבר לא צריך אותן.
גאל אזריאל: חלק כבר הוחלפו בחקיקה של הכנסת, בתקנות באישורי ועדה וכו'.
גאל אזריאל: ועדיין יש לפחות ארבעה-חמישה סטים שת תקנות שעת חירום שהממשלה רואה לנכון עדיין להשתמש בהסדרים שיש בהן.
גאל אזריאל: כמו שהיועצת המשפטית של הוועדה הסבירה, סעיף 39 לחוק יסוד: הממשלה מקנה לממשלה סמכות להתקין תקנות שעת חירום, שגם יכולות להתגבר על כל חוק, רק לתקופה של שלושה חודשים, כדי להתמודד עם מצבי חירום מיידית כשבע
גאל אזריאל: צם אין אפשרות להגיע לכנסת ולחוקק בזמן הזה.
גאל אזריאל: ראינו שאנחנו מגיעים לתקופה של סוף שלושת החודשים – בכל זאת, הרצון של הממשלה הוא להביא הצעת חוק מסודרת שתיתן את מלוא הסמכויות בצורה מידתית, מאוזנת, וזה מה שקרוי חוק המסגרת, הצעת חוק לסמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה שעבר בקריאה ראשונה בשבוע שעבר, אמור לעלות לדיונים בוועדת החוקה השבוע כבר.
גאל אזריאל: והצעת החוק הזאת אמורה להחליף, או לתת כלים שיבואו במקום לפחות ארבעה סטים של תקנות שעת חירום, שהן: תקנות שעת חירום הגבלת פעילות, כמו שנאמר כאן, הן בדיונים כרגע במקביל בוועדת הקורונה; תקנות שעת חירום אכיפה, שכבר הפכו להיות חוק לאחר תקנות שעת חירום או לקיומן של תקנות שעת חירום שנחקק לפני שבוע בוועדת החוקה; אותן תקנות שעת חירום שמובאות היום לדיון כאן בעניין הגבלת מספר עובדים; ותקנות שעת חירום לעניין אזור מוגבל, ששמעתם, אני מניחה, בכל מיני הקשרים.
גאל אזריאל: כשיש אזור עם תחלואה הרבה יותר גבוהה ורוצים לייחד לו טיפול מיוחד כדי שהמגפה לא תתפשט מעבר לאותו אזור ספציפי בארץ, אז יש התמודדות מיוחדת עם אותו אזור, אותו מקום או עיר בארץ.
גאל אזריאל: כרגע יש שני אזורים כאלה שהוכרזו בשבוע שעבר.
גאל אזריאל: כנראה בנוסף יש הצעת חוק שהיום עולה בממשלה, תוספת לאותו חוק של סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה, להעברת אנשים למקום בידוד מטעם המדינה.
גאל אזריאל: אנשים שחייבים בבידוד, שיהיו במלונות במקום להיות בבית.
גאל אזריאל: כל זה מוצע שיעוגן באותה הצעת חוק לסמכויות מיוחדות להתמודדות עם הקורונה.
גאל אזריאל: הרצון של הממשלה היה להביא את הכול בבת אחת, הצעת חוק נכונה.
גאל אזריאל: כמו שיש, למשל, חוק ההתגוננות האזרחית שמכיר מצב חירום מיוחד, שהוא מצב מיוחד בעורף.
חיים כץ: מה היא הצעת חוק נכונה?
חיים כץ: ומה היא הצעת חוק לא נכונה?
גאל אזריאל: אני אסביר.
חיים כץ: תתחילי בהצעת החוק לא נכונה.
גאל אזריאל: הצעת חוק להארכת התוקף של תקנות שעת חירום היא לא דרך המלך בתפיסה החוקתית שלנו.
גאל אזריאל: מה שאנחנו עושים כרגע הוא לקחת את כל הסט של תקנות שעת חירום, להביא אותו בתוספת כשיש רק סעיף אחד או שניים בהצעת החוק מעבר לתוספת שמאריכים את התוקף.
גאל אזריאל: וזה מעין פלסטר בעצם.
גאל אזריאל: הכנסת יכולה כמובן לשנות כל מה שיש בתוכו.
חיים כץ: זה מקנה זמן ומאפשר לדון בחוק בצורה מהותית.
גאל אזריאל: הצעת היותר ראויה היא הצעת חוק, שהיא כמובן בינתיים הוראת שעה רק להתמודדות עם הקורונה, שתיתן מענה, כלים נכונים כדי להתמודד עם מצב החירום הספציפי.
חיים כץ: אתן לך דוגמה יותר טובה.
חיים כץ: חוק ההסדרים הוא הצעת חוק לא נכונה.
גאל אזריאל: זה לא בתחום שלי.
חיים כץ: זו הצעת חוק לא נכונה.
חיים כץ: זו הדוגמה.
גאל אזריאל: אבל, למשל, מה שיהיה לנו בחוק המסגרת זה מה שאתם מכירים בחוק ההתגוננות האזרחית של מצב מיוחד בעורף.
גאל אזריאל: כשיש טילים שנופלים על המדינה, מכריזים על מצב מיוחד בעורף ויש סמכויות.
גאל אזריאל: אז זה מה שיהיה שם.
גאל אזריאל: ואני מקווה שנתחיל את הדיונים השבוע ושנחוקק את זה מהר ככל הניתן כדי שיהיה את מלוא הכלים לממשלה ולמדינה כולה כדי להתמודד גם עם מצבים של עלייה בתחלואה וגם במצבים של הקלה בתחלואה.
גאל אזריאל: גם עוד הסבר למה חוק להארכת תקנות שעת חירום הוא לא ראוי, שהוא לא נותן את מלוא המענה.
גאל אזריאל: בסופו של דבר עכשיו אנחנו מקבעים את מה שיש בתקנות שעת חירום.
גאל אזריאל: תקנות שעת חירום אפשר לתקן אותן.
גאל אזריאל: כל פעם מעלים את התיקון לממשלה לפי מצב התחלואה.
גאל אזריאל: אם יש צורך ביותר מענה, מתקנים את זה תוך כדי החלטת ממשלה, מפרסמים את זה ברשימון וכבר יש תוקף.
גאל אזריאל: עכשיו, אם תהיה עלייה בתחלואה ותצטרכו יותר הגבלות פה, נצטרך לעשות את זה בשלוש קריאות בכנסת.
גאל אזריאל: מה שמעכב את המענה הראוי.
חיים כץ: נעה.
גאל אזריאל: בבקשה.
חוה אתי עטייה: את מדברת על חוק סמכויות מיוחדות?
נעה בן שבת: את הזכרת את סעיף 20 לחוק לפקודת בריאות העם.