GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי מסלטי: אין שום הבדל בין האחריות שלנו לשלך.
מרדכי אלישע: אני לא הפרעתי לאף אחד מכם.
מרדכי אלישע: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש כאן הצעה מאוד פרקטית וישימה.
מרדכי אלישע: מחזק גם את היצרן שאמר כרגע שאנחנו יכולים גם לסמן ואז זה מרוקן מתוכן את הטיעון שלכם, ואני אומר לכם שבסופו של דבר עולם הבטיחות השתנה.
ישראל איסי ניסים: אבל תקשיבו, בלי סיסמאות.
ישראל איסי ניסים: פה אתם לא רציתם - - -
מיכל בירן: תוך כמה זמן ניתן יהיה לסמן?
אלי אלאלוף: אייל בן ראובן בבקשה.
איל בן ראובן: חברים, אנחנו יושבים פה כבר יומיים וחצי ודנים בדברים ואני חושב שכבוד היושב-ראש מכבד את כולם ונותן לכל אחד להתבטא.
איל בן ראובן: אני רוצה לומר לכם דבר כזה, אנחנו באנו לדיון הזה מהטעם האחד שאנחנו נוכחנו שנושא הפיגומים במדינת ישראל לא טוב ואנחנו משלמים על זה במחיר חיי אדם.
איל בן ראובן: לא פחות ולא יותר.
איל בן ראובן: אני רוצה שהדבר הזה יהיה מול עיניו של כל אחד פה עם אמירה שזה לא הנושא הראשון שאנחנו דנים בו.
איל בן ראובן: גם הדיונים הקודמים בחוקים שהעברנו היו בהם התנגדויות כאלה ואחרות בנושא של כסף בעיקר ואני אומר לכם את האמירה שלי לכל אורך הדרך: אמרתי לכם שבהבחנה שבין חיי אדם לכסף לי אין דיון עם עצמי.
קריאה: לאף אחד מאיתנו אין.
איל בן ראובן: חברים.
איל בן ראובן: אני נתתי לכם לדבר והקשבתי.
איל בן ראובן: אני רוצה לומר לכם, לכל היושבים פה: מי שחושב שהוא יצא מהדיון היום וכל תאוותו בידו צריך להבין שזה לא יקרה.
איל בן ראובן: יש פה אנשים שיצאו מהדיון הזה עם פחות.
איל בן ראובן: אנחנו שבאנו עם צד אחד, יושב-ראש ההסתדרות שאמר את דבריו ולכל אחד יש פה הפסד.
איל בן ראובן: אני רוצה לומר ואני מתנצל שאני יוצא מדי פעם בגלל המהומה הפוליטית שיש במפלגה שלי.
ישראל איסי ניסים: זה טיפה סוריאליסטי אייל שאנחנו פה בדיון על פיגומים - - -
איל בן ראובן: אז אני מתנצל.
איל בן ראובן: אומר כך: ביומיים האלה אני מקשיב פה ואתמול גם ישבנו בלילה עם אלישע, אני אומר כבוד היושב-ראש וחיזקו אותי גם דברי היצרן עכשיו.
איל בן ראובן: אני אומר לכם שיש פה הצעה ראויה של משרד העבודה והרווחה.
איל בן ראובן: אני מציע להתקדם איתה, הזמן קצר, אם לא נתקדם איתה אנחנו נמצא את עצמנו עם אותו ברדק של היום לעוד הרבה חודשים, אין לנו ברירה.
איל בן ראובן: הזמן צריך לעשות פה את העבודה.
ישראל איסי ניסים: אבל גם היצרן לא יודע כמה זמן זה ייקח לו.
אלי אלאלוף: חברים, אין לי ברירה, תפקיד היושב-ראש מחייב אותי לקחת אחריות.
אלי אלאלוף: אני נשאר עם ההצעה החדשה של משרד העבודה והרווחה.
אלי אלאלוף: הצעה זו מאפשרת התמודדות.
אלי אלאלוף: אני חושב שלטווח ארוך הנושא הזה ייבדק, אני מוכן שזה יהיה גם כהוראת שעה, האם זה אפשרי?
נעה בן שבת: אפשר לעשות הוראת שעה השאלה היא מה יחול בסוף הוראת השעה הכול יכול לפקוע, אפשר להגיד שהאפשרות לעשות שימוש בישנים מסומנים על ידי מכון התקנים תהיה מוגבלת בזמן אבל השאלה אם רוצים את זה.
ישראל איסי ניסים: לא ישנים מסומנים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חברים, רק להבהרה, כל מה שיש לכם ביד ונבדק ואושר על ידי מכון התקנים הוא הופך להיות כחדש.
ישראל איסי ניסים: ברור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, התקופה הזו, ואנחנו יודעים שכל מה שבנוי היום ויש חלק גדול, אתם לא מחזיקים הרבה ציוד בתוך המחסנים שלכם, רוב הציוד שלכם מוצב ועובד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כל מה שבנוי ותלוי, כל מה שהוא לא ירד מהבניין הקיים היום אתה ממשיך להשתמש בו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ברגע שאתה מפרק ויש לך את העמודים שהם תואמים, יש לך את האפשרות, אתה לא לוקח כל עמוד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היצרן שבא ובודק מדגמית, כי גם מכון התקנים עושה מדגמים.
ישראל איסי ניסים: אבל הסימון הוא לא מדגמי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה תקבל את האישור, בואו נראה איך ננסח את זה, אתה תקבל את האישור שהיצרן בדק ושמה שעומד בתנאים מבחינתו הוא תואם את תו התקן שאושר לו ואז אתה הולך בעצמך לסמן את מה שקיבלת.
ישראל איסי ניסים: אוקיי.
ישראל איסי ניסים: זה לא מה ש - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שקיבלת אישור, לא מה שלא קיבלת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אתה יכול לסמן לך.
ישראל איסי ניסים: אוקיי, אבל מדגמית, היצרן אומר - - -
אלי אלאלוף: חבר'ה, אין לי ברירה אלא להתכנס ולהחליט.
ישראל איסי ניסים: רגע, אבל זה הרעיון - - - זה מקובל.
סיגל מרד: לא, זה לא מקובל, אף אחד לא מדבר מדגמית.
אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים לקריאת - - -
מיכל בירן: בסדר, היצרן מכיר את הציוד שלו, הוא יודע לסמן כל דבר אם זה עומד בתקן או לא עומד בתקן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מדברים על - - - בצינורות.
מיכל בירן: אבל הוא יודע לזהות אותם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא יודע שזה שלו.
מיכל בירן: - - - לשטח, זה לא כזה מסובך.
אלי אלאלוף: חברים, אתם רוצים להבהיר לנו מחדש?
ורדה אדוארדס: אולי באמת נחוצה הבהרה.
ורדה אדוארדס: אנחנו לא מדברים על בדיקה מדגמית אלא על בדיקה של כל פריט.
יצחק גורביץ: זה לא נורמלי.
ורדה אדוארדס: ואנחנו מדברים על - - -
אבי ניסנקורן: מה לא נורמלי?
אבי ניסנקורן: הייתם צריכים לקנות הכול חדש, מה לא נורמלי?
קריאה: 20 מיליון פריטים.
אבי ניסנקורן: יש עולם חדש, מה זה לא נורמלי?
אבי ניסנקורן: יש עוד פריטים - - -
מאיר שמש: אנחנו בודקים את זה כל יום.
ישראל איסי ניסים: אז תן לנו פרק זמן מסוים שנוכל להתרגל לעולם החדש.
יצחק מורי: עובדה שעד היום אף קבלן פיגום לא הורשע.
אבי ניסנקורן: זו לא עובדה.
יצחק מורי: למה אפילו קבלן פיגום אחד לא הואשם בפלילים?
רוני פנחס: אין אכיפה כי - - -
מאיר שמש: - - - יודע.
מאיר שמש: איציק, אל תעשה את עצמך - - - אתה לא היית פה - - - אל תעשו את עצמכן מטומטמים.
מאיר שמש: אף אחד פה לא מטומטם.
מאיר שמש: יש פנקס כללי ובו כתוב על תקינות הפיגום.
מאיר שמש: אל תעשו את עצמכם מטומטמים.
מאיר שמש: אתם לא מטומטמים.
אבי ניסנקורן: נותנים לכם אצבע ואתם רוצים את כל היד.
יצחק מורי: אתם לא מוצאים את מרכיב הפיגומים?
יצחק מורי: לא רשום בפנקס הכללי?
יצחק מורי: רשום.
ישראל איסי ניסים: יושב-ראש ההסתדרות - - -
קריאות: פושע - - - אתה פושע לא אני פושע.
מאיר שמש: את מי אתה מייצג.
יצחק מויאל: מי אחראי על ההתקנה, אתה?
יצחק מורי: זה לא קשור אלי - - -
קריאה: שאלה אליך.
יצחק מורי: אתה רוצה שאני אפשוט את הרגל בגלל - - -
אלי אלאלוף: גמרנו, נציגי ההסתדרות אל תחממו פה את האווירה מהצד.
אלי אלאלוף: היחידים שזה יעלה להם הרבה כסף זה הקבלנים אז תכבדו אותם.
אלי אלאלוף: למרות זאת, אנחנו נקבל החלטה היום.
יצחק מויאל: אבל אם - - -
אלי אלאלוף: לא, אל תתערב לי.
יצחק מורי: למה לא העמידו אותנו לדין?
אלי אלאלוף: חברים, אני חוזר ואומר: אנחנו נבוא להצבעה כנראה על ההצעה של משרד העבודה.
אלי אלאלוף: אחר כך תעשו את ההבהרות שאתם רוצים.
ישראל איסי ניסים: אבל איך אפשר?
ישראל איסי ניסים: לא הבנו.
אלי אלאלוף: דבר שני, אנחנו נעשה שהתקנות תהיינה לחמש השנים הקרובות בלבד וזאת על מנת שתוכלו לעשות את הבדיקה וזה כולל הערכת מצב לפי ההחלטות שקיבלנו.
נעה בן שבת: אבל אז חמש שנים אנשים אולי לא יתארגנו - - -
אלי אלאלוף: אז הם פוסלים את הציוד שלהם.
אלי אלאלוף: מי שלא יצליח להתארגן ומשרד העבודה אני בטוח שיעשה מעקב יום-יומי ולא רק פעם בחמש שנים, אז זו בעיה שלו.
נעה בן שבת: אולי נעשה שהדיווח לוועדה - - -
יצחק מורי: אני לא הבנתי אדוני יושב-ראש הוועדה, אתה אומר שהסימון חמש שנים?
יצחק מורי: אדוני יושב-ראש הוועדה, דיברת על הסימון חמש שנים.
מרדכי אלישע: אפשר שרק המעקב יהיה חמש שנים.
סיגל מרד: אנחנו מוכנים שיהיה סעיף שאומר שאנחנו נדווח לוועדה על - - -
אלי אלאלוף: תדווחו לוועדה אחת לשנה במשך חמש השנים הקרובות.
יצחק מורי: אפשר הסבר בבקשה?
סיגל מרד: שיש לנו חובה ציבורית להגיע לוועדה ולהסביר לחבריי הכנסת על התקדמות היישון של התקנות הללו.
אלי אלאלוף: ובנוכחות הקבלנים.
סיגל מרד: במסגרת זו אנחנו נשקף חסמים שישנם בתהליך, מה קורה מבחינת השטח לפי האינדיקציות שלנו.
סיגל מרד: אנחנו חייבים מבחינה ציבורית לבוא חזרה אל הוועדה ולהסביר איך הדברים מתקדמים בשטח.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המשמעות של זה שאם יש צורך לתקן נתקן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לפי הדיווח ולפי ההתקדמות.
יצחק מורי: אבל מה פרק זמן הסימון?
אלי אלאלוף: חברים, סיימנו את ההקראה?
נעה בן שבת: אם אפשר לקבל הבהרה למה אנחנו מתכוונים, אנחנו כבר יודעים את התקופות, בסעיף 19 (ב) אנחנו אומרים:
אלי אלאלוף: אם יסמיך מכון התקנים את היצרן אז גם הוא.
סיגל מרד: הסימון הוא של היצרן, לא מכון התקנים מסמן.
ורדה אדוארדס: וזה בסימון שנדרש בתקנות אלה.
נעה בן שבת: וזה בסימון שנדרש בתקנות אלה.
נעה בן שבת: אז בכל מקרה הם יצרכו סימון של היצרן, מכון התקנים מחוץ לתמונה, הוא בתמונה בייצור התמ"ת - - -
סיגל מרד: אנחנו חשבנו - - -
נעה בן שבת: רק שנייה בבקשה.
אלי אלאלוף: חבר'ה אל תסבכו, יש לכם כמה חודשים להתכונן.
נעה בן שבת: אפשר יהיה להמשיך להשתמש בהם גם אחרי יום התחילה.
אלי אלאלוף: גמרת את הקריאה?
אלי אלאלוף: אם אני אצביע עכשיו זה אומר - - -
נעה בן שבת: שיש לנו משהו ביד.
אלי אלאלוף: ישראל ניסים בבקשה.
ישראל איסי ניסים: אתם קובעים כרגע עובדות אז אני אמעיט במילים כי הבנתי שפה כבר אין לי כוח.
ישראל איסי ניסים: אמרת שאתה לא נכנע לאיומים ופה אני רואה אחרת.
ישראל איסי ניסים: לפחות אם - - -
אלי אלאלוף: אתה רוצה לעשות לי משפט אישי.
ישראל איסי ניסים: אני מתנצל.
ישראל איסי ניסים: לפחות אם היה את הכבוד כלפינו, לבוא לפה עם משרד הכלכלה ולהגיד: יש לנו קרן מסוימת, יש לנו פתרון, חיי אדם הם לא סיסמא גם אצלנו.
ישראל איסי ניסים: יושב-ראש הסתדרות, אנחנו הראשונים שעולים על הפיגום הזה, הרבה לפני הפועל.
ישראל איסי ניסים: אם אני אראה לך פיגום שאני מוסר ופיגום שמנהל עבודה צריך לשמור עליו איך הוא נראה אחרי שבועיים כשעושים בו פירוקים אז אתה תבין מדוע אנחנו מדברים מהבטן.
ישראל איסי ניסים: זה לא אותו פיגום.
ישראל איסי ניסים: רוב התאונות נעשו אחרי שאנחנו סיימנו את חלקנו ויצאנו מהבניין.
קריאה: אם הכול היה כך לא היינו מגיעים להיום.
ישראל איסי ניסים: אם יש פתרון כלכלי, השאלה אם אפשר להגיד שייבדק פתרון - - -
אלי אלאלוף: אני אגיד את זה.
מאיר שמש: משרד האוצר סגר עם ההסתדרות על כסף שיעבור להתאחדות בוני הארץ והם לא חלק מאיתנו בכלל.
יצחק גורביץ: על מה אתה מדבר?
מאיר שמש: זה מה שאמר לי נציג ההסתדרות.
אלי אלאלוף: אני מציע שנשאיר את רב-סרן שמועתי מחוץ לחדר.
יצחק גורביץ: כבוד היושב-ראש, רק הערה אחת כדי לשמור על היצרנים המקומיים: חלק מלוח הזמנים מותנה בפעילות של מכון התקנים לגבי היצרנים המקומיים.
יצחק גורביץ: אני מבקש להתאים את לוחות הזמנים הללו.
יצחק גורביץ: אם מכון התקנים מסיבה זו או אחרת לא יהיה ערוך בזמן זה יפגע ביצרנים המקומיים.
סיגל מרד: אין ויכוח שמכון התקנים - - -
אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים ואומרים וזה הסעיף האחרון שכאילו עשינו אותו במקרה אבל הוא מאוד מחושב: אחת לשנה בחמש שנים הקרובות יש דיון בנושא התקנות.
אלי אלאלוף: קבענו שזה אומר שבדיונים האלה תהיו כולכם נוכחים ואם תזמינו אותי אני אבוא כמשקיף.
אלי אלאלוף: זו לא בדיחה לומר שאבוא כמשקיף כי גם אני כואב את כאבו של כל מי שנפגע בתאונה.
אלי אלאלוף: דבר שני, בדיונים האלו תצטרכו להעלות את כל הבעיות שעלו.
אלי אלאלוף: רשאי לעשות זאת כל אחד מהארגונים ובמידת האפשר גם אנשים פרטיים יוכלו להביע את דעתם.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר שיש שינוי לעומת ההסכם בין ההסתדרות לשרים.
אלי אלאלוף: זה היה הבסיס אבל לא רצינו לפגוע באף אחד.
אלי אלאלוף: בשום פנים ואופן לא רצינו לפגוע בכם, אל תעזרו לי כל המגינים האוטומטיים.
אלי אלאלוף: אני חושב שפה קיבלנו וגמרנו סיבוב של לקיחת אחריות על עובדי בניין ואחריות כוללת של המדינה, כולל של קבלני הפיגומים כי אתם חלק מהמדינה שנבנית גם בזכותכם.
אלי אלאלוף: אני אומר שאנחנו עוברים להצבעה ונמשיך לעקוב .
אלי אלאלוף: אני אשלח כמה מכתבים לפני שאלך מפה – לשר האוצר ולשר הכלכלה – בשביל למצוא פתרונות כלכליים למצוקות של הקבלנים אם יהיה כאלה חס וחלילה.
מאיר שמש: יש.
ישראל איסי ניסים: כבר יש.
אלי אלאלוף: המערכת, ועדת העבודה והרווחה של הכנסת תמשיך במעקב אחרי ביצוע התקנות האלה בחמש השנים הקרובות.
אלי אלאלוף: אני בטוח שמי שיבוא יעשה זאת כראוי.
אלי אלאלוף: תודה לכולם על הסבלנות.
נעה בן שבת: העירו לי שאנחנו חייבנו שהבדיקה בידי מנהל העבודה תעשה יחד עם בודק פיגומים מקצועי שבנה את הפיגומים.
נעה בן שבת: הבהירו פה שלא כל פיגום נבנה על ידי בונה פיגומים מקצועי.
נעה בן שבת: בפיגומים נמוכים לא צריך בונה פיגומים מקצועי - - -
מאיר שמש: מתחת לשישה מטרים לא חייבים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: - - - שיהיה חייב.
מיכל בירן: אני רוצה להודות לכל מי שעוסק במלאכה.
מיכל בירן: גילוי נאות: אחי עוסק בנושא הזה הוא ראש אגף הכלכלה בהסתדרות.
מיכל בירן: חשוב לי להגיד זאת לפני הצבעה.
יצחק מורי: אני מרכיב פיגומים.
אלי אלאלוף: וגם הנדסאי בניין.
יצחק מורי: כשאני דיברתי איתך והתפרצתי ביום הראשון אמרתי שאני מדבר מדם ליבי כי אני מושקע מעל 2.5 מיליון שקל עכשיו אמרת לי שאתה תדאג לי וכן גם הח"כים שהיו פה אמרתם לי שאני לא אפגע.
יצחק מורי: עכשיו, בהצעה שלנו הצענו להוריד 40% מהפיגום כשאני סופג את זה בעצמי ואני אמצא כבר את הדרכים לממן את זה.
יצחק מורי: בהצעות שעכשיו יעלו ויעברו אני מחר פושט את הרגל.
יצחק מורי: אני אגיד משהו לאבי ניסנקוןרן, אני ועוד 250 קבלני פיגום נעשה הכול כדי שזה לא יקרה.
יצחק מורי: אם זה יקרה אני אבוא ואתאבד לך מול הבית כי יש לי שלושה ילדים ואישה בהריון שאיתה אני לא נמצא כי אני כל היום פה.
יצחק מורי: אני אבוא אליך הביתה כי אתה אמור לדאוג לעובדים ולקבוע לוחות זמנים, אבל לא להתערב בעניינים המקצועיים.
יצחק מורי: לאורך כל הוועדה אתה התערבת בשיקולים המקצועיים במקום אנשי המקצוע.
יצחק מורי: אחרי שהגענו להשגות, זה לא יכול להיות דבר כזה, אני מחר פושט את הרגל.
יצחק מורי: נראה לך ש-150 קבלנים יפשטו את הרגל?
יצחק מורי: זה נשמע לך ש-150 קבלנים ו3,000 – 4,000 עובדים שחלק מהם גם מהרשות יפשטו את הרגל?
יצחק מורי: לפחות היית בא עם תוכנית כלכלית - - -
אלי אלאלוף: מורי, אמרת את דברך.
יצחק מורי: היית אומר לנו: בואו נעשה משהו.
יצחק מורי: מה אתה מצפה שאני אעשה.
מאיר שמש: סגרו כסף על זה והוא לא מגיע.
מאיר שמש: הכסף סגור בתוך משרדי הממשלה ומישהו אחרי ירוויח אותו.
אלי אלאלוף: יש לי עוד שלוש דקות לסיים את הדיון.
יצחק מורי: זה לא יכול להיות ככה.
יצחק מורי: אין לי פתרון.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה, אתם הבאתם סגנון דיון שאני מודה עליו, זה דיון מאוד אחראי ואני יודע שזה קשה.
אלי אלאלוף: כולנו נעקוב אחרי המהלך הזה על מנת שלא תסבלו יותר מדי אבל חייבים לתקן את המצב והתיקון יהיה גם בהשתתפותכם.
יצחק מורי: אבל כל הוויכוח שלנו זה על הסימון, לא העל החלת התקן.
יצחק מורי: אני מכין את התקן עכשיו.
אלי אלאלוף: מורי, אל תפריע לי, אני כיבדתי אותך ואמשיך לכבד אותך.
אלי אלאלוף: אני מבקש ללא שום איומים.
אלי אלאלוף: תשמרו על הבריאות שלכם, של נשותיכם ושל ילדיכם.
אלי אלאלוף: המערכת, הכנסת וחברי הכנסת שיהיו פה, אני בטוח שחלק גדול יהיו פה.
אלי אלאלוף: הם אנשים מאוד אחראיים.
אלי אלאלוף: תעבירו להם את הידע שלכם.
אלי אלאלוף: אני חייב לבקש - - -
ישראל איסי ניסים: לוועדות המשניות האלה יהיה כוח לעשות שינויים אם יהיה צורך.
אלי אלאלוף: כן, בוודאי, אחר כך מותר.
אלי אלאלוף: אפילו תורה מסיני אנחנו מתקנים.
מאיר שמש: מה לגבי המקורות מימון.
מאיר שמש: מדובר פה על חצי מליארד שקל מקור מימון.
מיכאל כוכבי: זהו, נגמר.
יצחק מורי: אתם גמרתם, לקחתם את זה לעצמכם.
מאיר שמש: אתם גמרתם, תראו איזה חיוך יש לכם.
מאיר שמש: תראו איזה חיוך.
יצחק מורי: לא אתה תפשוט את הרגל מחר, תראה איזה אור על הפנים יש לך.
מיכאל כוכבי: יש 1,600 אנשים שנפצעו רק בשבועות האחרונים.
מאיר שמש: זה לא בגללנו.
רוני פנחס: אין אף בן אדם שנפל מהפיגום.
יצחק מורי: למה - - -
מאיר שמש: אף קבלן פיגום לא הועמד לדין.
יצחק מורי: אני שואל שאלה, קבלן פיגום אחד מתוף 1,600 לא הועמד לדין.
קריאה: זו רשלנות של משרד העבודה.
יצחק מורי: אם אני כל כך פושע - - - שווה לזבל.
אלי אלאלוף: מורי, מורי.
מאיר שמש: אנחנו לא ילדי הכאפות של ענף הבניין.
אבי ניסנקורן: מיכאל, מספיק.
קריאה: - - - לא בגלל הפיגום - - - אף אחד לא יודע.
יצחק מורי: אף קבלן לא הורשע ולא הואשם.
עמאר שהואן: הכול הפילו עלינו.
אלי מסלטי: כמה אנשים נפלו מפיגום?
יצחק מורי: אף אחד לא יודע, ואני אגיד לך יותר מזה, מה שאני יודע זה שאף אחד לא נפל בגלל קבלני הפיגום.
עמאר שהואן: הכי קל להפיל על אחרים.
עמאר שהואן: אנחנו הכי חלשים.
אלי אלאלוף: יצחק מורי, אני מצטער, תצא.
אלי אלאלוף: תירגע כבר, עזוב, עזוב אותו.
אלי אלאלוף: חברי ההסתדרות, אל תחממו את האווירה – קצת פסיכולוגיה.
אלי אלאלוף: מה אתם באים לחמם, עכשיו?
קריאה: כמו משפחה של מאפיה באתם.
מאיר שמש: זה בדיוק מאפיה ההסתדרות.
קריאה: כוס אמא שלכם.
יצחק מורי: מעניין שאתה לא דואג ל-3,000 העובדים שלי ושל כל הקבלנים.
קריאה: מאפיה באתם.
קריאה: ניסנקורן –ניסנזובי.
קריאה: יא מניאק.
יצחק מורי: יושב-ראש הוועדה, עד עכשיו היה דיון בצורה תרבותית.
מאיר שמש: אני מבקש שיראו את הסרטון.
עמאר שהואן: אני אומר לך בוודאות שאין להם מישהו מקצועי שידבר.
אלי אלאלוף: אני רוצה להצביע בשקט, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: אתם שותפים לכל הדיון ולכל השינויים.
ישראל איסי ניסים: אתמול היינו שותפים, היום אנחנו כבר לא שותפים.
מאיר שמש: אתמול היינו שווים מול שווים היום אנחנו כלום.
ישראל איסי ניסים: היום אנחנו כלום.
מאיר שמש: היום אנחנו שקופים.
אלי אלאלוף: אני יודע להצביע גם בסערות.
אבי ניסנקורן: מותר להם להגיד מה שהם רוצים.
אלי אלאלוף: אתם חושבים שזה מוסיף משהו?
ישראל איסי ניסים: זה לא יעזור אבל זה - - -
מאיר שמש: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להראות לך את הסרטון.
אלי אלאלוף: עכשיו, מי בעד התקנות כפי שהוצגו ותוקנו בהתאם לדיונים בוועדה.
אלי אלאלוף: נמנעים – אין הצעת תקנות הבטיחות בעבודה (עבודת בנייה) (תיקון), התשע"ט-2018, נתקבלה.
מאיר שמש: איפה כל חברי הכנסת האלה היו?
מאיר שמש: אני מאוד מעריך את כבוד היושב-ראש - - -
רוני פנחס: מאיפה הבאת - - -
אלי אלאלוף: לא הייתה כל התנגדות.
אלי אלאלוף: בוקר טוב, היום ה-1 לינואר 2019, כ"ד בטבת תשע"ט.
אלי אלאלוף: הצעת חוק בנושא החיסונים.
אלי אלאלוף: הצעה ראשונה של חברת הכנסת מירב בן ארי, והשנייה של חברי, חבר הכנסת יואל חסון.
אלי אלאלוף: השלישית של החברה, חברת הכנסת שולי מועלם.
אלי אלאלוף: אם רוצים להתקדם, לפחות בקריאה ראשונה, ואני חושב שזו המטרה של כולנו.
אלי אלאלוף: ההצעה היא לנסות לאחד בין שלושת ההצעות.
מירב בן ארי: שתי הצעות.
מירב בן ארי: יואל ואני זה ביחד.
אלי אלאלוף: אז נאחד אותן, אם תסכימו שנמזג אותן.
אלי אלאלוף: ואז, לקראת הקריאה השנייה והשלישית אפשר - - -
נעה בן שבת: אדוני, ישבנו עם כל המשרדים.
נעה בן שבת: הגענו איתם להסכמות, בגלל שהתבקשנו לנסות להגיע לאיזשהן הסכמות.
נעה בן שבת: ההסכמות הן שונות מהצעות החוק.
נעה בן שבת: לכן, אני לא חושבת שאנחנו יכולים ללכת לכיוון – אפשר למזג כמובן, אבל לא להעביר אותן כמות שהן.
אלי אלאלוף: מה, בלי להתחשב בהצעות המקוריות?
נעה בן שבת: ודאי להתחשב.
אלי אלאלוף: אם בסוף נצליח למזג שתיים פלוס אחד, זה לא אותו מעמד, אז זה יהיה נפלא.
מירב בן ארי: אני אתן לך לדבר, כי בזכות יואל חסון, רכז האופוזיציה האגדי הגענו - - -
יואל חסון: בואו נצא מהאגדות ונהיה במציאות.
יואל חסון: במציאות, גברתי היועצת המשפטית, אנחנו מכבדים מאוד את הדיונים שיש בין משרדי הממשלה והיועצים המשפטיים גם עם הכנסת, וגם העוזרים שלי היו מעורבים בחלק מהדבר הזה והעוזרים האחרים.
יואל חסון: אבל אנחנו נמצאים במקום שונה כרגע.
יואל חסון: ומה המקום השונה כרגע?
יואל חסון: – אנחנו בסך הכול עושים כאן הליך שהוא הליך טכני.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אני אומר קודם כל את דעתי, וגם חברי הכנסת יגידו את דעתם.
יואל חסון: הנוסח שמוצע לנו כאן, הטיוטה הזאת, לא מקובלת עלינו.
יואל חסון: אנחנו בסך הכול רוצים לאחד, אני מסכים על האיחוד, ולהעביר את זה בקריאה ראשונה כדי לייצר את הרציפות שאנחנו מבקשים לייצר.
יואל חסון: אנחנו כמובן מוכנים להגיד בפרוטוקול, ושיהיה כתוב בפרוטוקול, לקראת קריאה שנייה ושלישית, אנחנו נעשה תיאומים עם הממשלה.
יואל חסון: החוק הזה לא יכול לעבוד בלי תיאום עם גורמי המקצוע ותיאום עם הממשלה.
יואל חסון: אין לנו עניין שהוא יעבור בלי תיאום.
יואל חסון: אין לנו עניין שלא ינוסח נוסח מוסכם עם גורמי הממשלה וגורמי המקצוע.
יואל חסון: זה חוק מקצועי, חשוב, עמוק, עם הרבה משמעויות, הוא דורש דיון.
יואל חסון: אי אפשר להתעלם מהמציאות שאנחנו חיים בה היום, שבסך הכול חברי הכנסת, ואני מודה לך אדוני היושב-ראש, לא רק לך, אגב, שאתה נאותה לעשות את הפגישה הזאת, אלא גם לשר הבריאות שביקש להעביר את החוק בקריאה ראשונה, כדי לאפשר לו את הרציפות, והסכים שזה יהיה בנוסח הנוכחי לקריאה ראשונה, לקראת שנייה ושלישית, ננסח ונעבוד על ניסוחים סופיים ביחס עם גורמי המקצוע.
מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה ליואל על הדיון הזה, חשוב לומר.
מירב בן ארי: החוק שהוצע כאן, הוא חוק שלא קשור - לא לחוק של יואל ושולי, ולא לחוק שלי, לא קשור בכלל.
מירב בן ארי: יש פה חוק כזה שמתריע, נותן עדכונים, מעדכן את שר החינוך שיעדכן את בית הספר, ובינתיים נכנסים ילדים לא מחוסנים, ומסכנים בסכנת מוות ילדים אחרים.
מירב בן ארי: אני, כל מה שרציתי בדמיוני היה, כשילד, כמו בכל העולם, אגב, יש מרכז מחקר ומידע, יש פה נציג של מרכז המחקר והמידע.
מירב בן ארי: בדקנו את המדינות האחרות.
מירב בן ארי: בדקנו מה קורה במדינות המתוקנות – בארצות-הברית, באוסטרליה, באירופה, בכל מקום שילד נכנס.
מירב בן ארי: אגב, עשו לי קמפיין בכלל לא רלבנטי - המורים, תקנים, קשקוש.
מירב בן ארי: כל מה שרציתי, כמו בכל מדינה מתוקנת שבה ילד לבית ספר, ונרשם, הוא מביא תעודת סיום גן, והוא מביא פנקס חיסונים - זהו.
מירב בן ארי: הלכו, אמרו לי, את רוצה תקנים, את רוצה מורים, מה, עכשיו כל מורה בבית ספר תעשה V בפנקס?
מירב בן ארי: – לא.
מירב בן ארי: כל מדינה בעולם – אלי, יש לך שכל ישר והיגיון, באה האימא או האבא, הוא נותן תעודת סיום, הנה, סיימת טרום חובה, והוא יש לו פנקס חיסונים.
מירב בן ארי: אם בבית ספר בארצות-הברית, מגיע ילד ואין לו, אז שואלים אותו בבית הספר ממה הפטור?
מירב בן ארי: מסיבות רפואיות – אני אשמח גם אם אתה תתייחס לזה.
מירב בן ארי: אם יש לך פטור מסיבות פילוסופיות אפילו נותנים, אבל הוא בא ומבקש פטור.
מירב בן ארי: ומה ישראל, כמו, תסלח לי, מדינת עולם שלישי, ילדים נרשמים לבית הספר, ואני מזכירה לכם שחצבת מקבלים פעמיים, בגיל שנה, כמו שהבת שלי קיבלה ובכיתה א'.
מירב בן ארי: מה אני גם אמרתי, אלי, החרגתי את זה כדי לא להגיד לי, כי היה בג"ץ.
מירב בן ארי: חשוב לומר שיש פה בג"ץ שהתנהל, ואמר בג"ץ שמוסד חינוכי לא יכול למנוע לימודים אם מישהו לא מחוסן, אני אשים את זה ברקע.
מירב בן ארי: אבל זה משהו שהוא מאוד מהותי כאן בסוף.
מירב בן ארי: בסוף אני באתי ולא ביקשתי כלום.
מירב בן ארי: הלכו, עשו כאן חוק, תסלח לי.
מירב בן ארי: קודם כל, אין שום עלות תקציבית, אמרתי גם לרועי.
מירב בן ארי: הוא בא עם הפנקס, אז הוא בא לפנקס.
מירב בן ארי: מה, אותה מזכירה מקבלת את אותו דבר.
מירב בן ארי: דבר שני, מה שרציתי להגיד, שהחרגתי, זה רק להתפרצות של מחלה לאומית, כמו בימים אלה שיש חצבת, ויש התפרצות של מחלה לאומית שהורגת, או לצורך העניין פוצעת קשה.
מירב בן ארי: אני ביקשתי שנהיה כמו כל מדינת עולם מתקדמת, ולא להישרך מאחור.
מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין מה הבעיה שילד בא, ומגיע עם פנקס החיסונים.
מירב בן ארי: אני, כשאני נכנסת לטיפת חלב, אני הולכת עם פנקס החיסונים של הבת שלי.
מירב בן ארי: כשאני הגעתי לגן, הגננת ביוזמתה אמרה, אני רוצה לדעת שכולם מחוסנים, ואמרה, אני רוצה לראות את הפנקס.
מירב בן ארי: היא לא מחויבת.
מירב בן ארי: החוק לא מחייב אותה היום.
מירב בן ארי: אבל היא אמרה בגלל שיש התפרצות של מחלה לאומית, אני אומרת לכם, תביאו את הפנקס, וכולם הביאו, חוץ מתינוקת בת תשעה חודשים שעוד לא חוסנה כי היא עוד לא הגיעה לגיל שנה.
מירב בן ארי: החוק שהבאתם, זה חוק שלא מחובר למציאות, כי המציאות היא שאנחנו נמצאים בהתפרצות שנית, מה זה כל הפרסומים הלאה?
מירב בן ארי: ואם לא נכנסתי לאינטרנט?
מירב בן ארי: כי אני במגזר, אגב, שידוע שמחסן פחות.
מירב בן ארי: בואו, נשים את הדברים על השולחן, יש כאן מגזרים שלא מחסנים.
מירב בן ארי: ישב פה ליצמן ואמר, שבאו עם הרבנים, ונכנסו למאה שערים, ונכנסו עם ניידות, וחיסנו באמצע הרחוב.
מירב בן ארי: זה כל מה שרציתי.
מירב בן ארי: אני אשמח אם תשמע את מרכז המחקר והמידע, ויגיד לך מה קורה במדינות מתוקנות בעולם.
שולי מועלם-רפאלי: אני מקבלת את ההצעה הראשוני שלך, למזג את שתי ההצעות הפרטיות, להעביר אותן כמו שהן, ולעשות את כל התהליך לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
שולי מועלם-רפאלי: הצעת הטיוטה שמובאת בפנינו, לא נעשתה ביחד אתנו.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהיא עיקרה מכל תוכן את ההצעה של חבר הכנסת יואל חסון ושלי.
מירב בן ארי: גם את שלי.
שולי מועלם-רפאלי: כי הכותרת היא התחסנות ילדים במוסד חינוכי - זאת לא ההצעה של יואל ושלי.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו רצינו רגע להניח על שולחן הכנסת דיון מהותי בשאלת התכנית הלאומית לחיסונים, ומה התהליך שעושים מול סרבני חיסונים, הססני חיסונים, איך מתמודדים התחסנות.
שולי מועלם-רפאלי: מה המשמעויות של זה לימים כאשר יש התפרצות.
שולי מועלם-רפאלי: דרגנו אותם מאוד בארבעה תהליכים מאוד ברורים.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שלהביא הצעה שמתייחסת רק לשאלת חיסון הילדים במוסד חינוכי, לא רלבנטית להצעה שיואל ואני הבאנו.
שולי מועלם-רפאלי: לכן אני מבקשת, אדוני, לקבל את הצעתך הראשונה – למזג את שתי ההצעות הפרטיות, להצביע עליהן, להעביר אותן בקריאה ראשונה.
שולי מועלם-רפאלי: ובעזרת השם, בכנסת הבאה לקיים את הדיון המהותי והעקרוני, גם עם משרדי הממשלה, גם עם הגופים האזרחיים התומכים והמהססים ביחס לחיסונים.
שולי מועלם-רפאלי: גם אותם צריך לשכנע שיש פה מהלך לאומי שגם הם חייבים להירתם אליו.
אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת ג'מעה אזברגה.
ג'מעה אזברגה: אני רק יכול לברך על הצעה כזו.
ג'מעה אזברגה: התמזגות של שני הצעות אולי יהיה יותר מועיל.
ג'מעה אזברגה: אנחנו יודעים שהרבה מגזרים, במיוחד במגזר הבדואי בנגב, לא רק במגזר החרדי לא מתחסנים, שם מסיבות אחרות כמובן.
ג'מעה אזברגה: יש כאלה שלא מתחסנים בגלל סיבות דתיות, ושם בגלל חוסר מודעות, וגם העדר נגישות בכפרים.
ג'מעה אזברגה: זה צעד מבורך שאנחנו נחייב את הילדים לחסן את הילדים.
ג'מעה אזברגה: אני בעד זה, ותומך בזה עד הסוף.
אלי אלאלוף: תרשו לי להוסיף, הרקע האישי של חבר הכנסת ג'מעה הוא בתחום הבריאות עשרות שנים.
נעה בן שבת: אדוני, יש לנו שתי הצעות – הצעה של חברת הכנסת מירב בן ארי, באמת מתייחסת לנושא של חיסון התלמידים, אבל היא בעצם אומרת במקרה של התפרצות אפשר להוציא ילד מהמוסד, לא רק ילד, גם את התלמיד, גם את המורה אם הוא לא מחוסן ואין לו סיבה רפואית.
נעה בן שבת: זה לא בקבלה לבית הספר, זה לא פנקס חיסונים בקבלה אל בית הספר, וזאת ההצעה.
נעה בן שבת: יש את ההצעה של חבר הכנסת יואל חסון, וחברת הכנסת שולי מועלם, שבאמת, היא כוללת גם הוספה של נושא של פרסום מידע על ידי משרד הבריאות, וגם החלפת מאגר המידע הלאומי במאגר מידע אחר, ופרסום של מידע לציבור.
נעה בן שבת: והתייחסות למקרה של הורה שמסרב לחסן את ילדו, אז הוא נדרש לחתום על הצהרה, או להשתתף במפגשי מידע.
נעה בן שבת: ואם הוא עושה כן, מוצע להטיל עליו סנקציה.
נעה בן שבת: יש פה הוראה שמדברת על התמודדות עם ילדים במקרה שטוענים שיש סיבה רפואית, איך מוכיחים את הסיבה הרפואית ואיך מטפלים בזה.
נעה בן שבת: וגם התערבות מונעת במקרה שיש חשש להתפרצות של מחלה.
נעה בן שבת: זה שבאמת שר הבריאות יכול להורות על הפסקת הפעילות של המוסד החינוכי, על לא לאפשר לאדם להיכנס למוסד החינוכי, וגם להתחסן.
נעה בן שבת: בנוסף לכך, איזון תמריצים במסגרת מועצת הבריאות, תמריצים להגברת ההתחסנות.
נעה בן שבת: הנוסח הזה נכון, הוא לא מגיע לנושא של המוסד החינוכי בגלל שכפי שאמרנו, אנחנו גם הזמנו את היועצים של חברי הכנסת להשתתף בפגישות, חלקם גם הגיעו.
נעה בן שבת: אנחנו שמענו בפגישות שבעצם משרד הבריאות, אולי נשמע את זה גם מהם, אומרים שיש להם היום סמכויות רחבות לפעול במקרים המתאימים לפי שיקול הדעת המקצועי.
נעה בן שבת: הם אמרו שהצעת החוק הזו יכולה להטיל חסמים על פעולתם, ולא בעצם לאפשר להם לפעול כפי שנדרש מבחינה מקצועית.