GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת מימון: עכשיו אני מקריאה, בעצם הסעיפים הבאים זה מה שהופיע בנוסח שעבר בראשונה, זה ההסדר החדש.
ענת מימון: למעשה חשוב להדגיש, שההסדר שהיום נותן לפי החוק להיעדר על חשבון ימי מחלה ממשיך להתקיים.
ענת מימון: עכשיו אנחנו יצרנו הסדר נוסף, ששם המכסה היא של 40 שעות, ובאותן 40 שעות אפשר לחשב גם חלקי ימים, והזכאות לתשלום תהיה החל מהשעה הראשונה להיעדרות.
ענת מימון: וכמובן שככל שהיא עוברת את אותן 40 שעות, חשוב לי להדגיש, היא רשאית להמשיך להיעדר על חשבון ימי המחלה לפי ההסדר שחל בפסקת משנה (א).
ענת מימון: ובעמוד 2 אנחנו משנים גם לעניין ההיעדרות של 40 שעות בהיריון, משנים פשוט את החישוב, את המשרה המלאה.
ענת מימון: אני אקריא את זה, התאמנו את זה לנוסח שעשינו עכשיו.
ענת מימון: היום החוק דיבר על אישה שעבדה במשרה מלאה כנהוג במקום העבודה יותר מארבע שעות ביום, 40 שעות במשך חודשי הריונה.
ענת מימון: ואם היא עבדה עד ארבע שעות שבוע עבודה מלא – 20 שעות בחודשי הריונה.
ענת מימון: ונאמר לי ממשרד העבודה שיותר נכון לעשות את החישוב באופן הזה.
ענת מימון: את רוצה להוסיף על זה משהו?
תמר מתתיהו: אני רוצה להגיד שהנוסח הקיים, כמו שהוא היום, הוביל לפרשנויות מוטעות, בעיקר של מעסיקים, בנוגע לזכות שצריכה להינתן לנשים בהיריון, שאם היא לא עובדת במשרה מלאה פשוט לא נתנו לה את הזכות להיעדר על חשבון השעות האלה.
תמר מתתיהו: ולכן חשבנו שיהיה נכון לשנות, בהתאם לנוסח שמוצע עכשיו, גם את השעות של ההיריון.
אורי מקלב: ואם הבנתי נכון, על הדרך הוספנו עוד תיקון.
ענת מימון: לגבי ה-40 שעות בהיריון, החישוב של המשרה המלאה, כדי שבאמת מי שעובדת בחלקיות משרה תוכל גם ליהנות מזה.
אורי מקלב: זכות מביאה זכות, מצווה גוררת מצווה, כמו שאנחנו אומרים.
ענת מימון: עכשיו, לגבי התחילה, זה יחול על עובדת, בעצם תחילה צופה פני עתיד.
ענת מימון: כלומר, החל מהרגע שהחוק הזה יעבור זה יחול לגבי כל עובדת שנמצאת בטיפולים, והיא תוכל לנצל את זה, או אתם צריכים איזושהי תקופה - - -
תמר מתתיהו: אני לא יודעת מה מקובל במקרים האלה, שמחילים תיקונים בנוגע לפוריות.
ענת מימון: התחילה של זה, מתי החוק הזה ייכנס לתוקף.
ענת מימון: אני חושבת שאפשר מיום הפרסום.
קריאה: לא צריך שום הכנה.
ענת מימון: מקסימום גם נותנים לה את זה רטרואקטיבית, את הימים האלה, אם נגיד עובדת נמצאת עכשיו בטיפולי הפוריות.
תמר מתתיהו: השאלה באמת אם צריך לתת למעסיקים איזושהי תקופת הסתגלות.
ענת כהן שמואל: הסתגלות למה?
תמר מתתיהו: יש כאן נציגי מעסיקים?
אלי אלאלוף: מי המשרדים שנמצאים פה?
קריאה: בריאות, אוצר וכלכלה ועבודה.
אלי אלאלוף: כן, זה אמרתי.
ענת מימון: אז התחילה תהיה מיידית גם לגבי החישוב של שעות ההיריון?
תמר מתתיהו: שעות ההיריון הוא גם ככה - - -
אלי אלאלוף: בוא ניתן להם היערכות של חודש.
ענת מימון: חודש?
יעל לינדנברג: כן, ברור שזה לא בעצם רטרואקטיבית.
ענת מימון: כן, ברור שזה צופה פני עתיד.
ענת מימון: חודש מיום הפרסום.
אלי אלאלוף: עוד הערות, משהו לפרוטוקול?
אלי אלאלוף: אז ברכות, ברכות להבנה של כל מי שנוכח מהמשרדים.
אלי אלאלוף: אני חושב שזו גם הבנה של המעסיקים, גם אם הם לא פה, בזה שלא פעלו בהמשך אלא רק בהתחלה לא התלהבו, אבל היום כנראה השתיקה שלהם זה הסכמה.
אורי מקלב: שתיקה כהודאה.
אלי אלאלוף: אז ניקח את זה כך.
אלי אלאלוף: ומברכים אותם, כי כמה שיותר ישפרו את תנאי העובדים שלהם, ובמקרה זה העובדות, רק יקבלו בתמורה עבודה יותר טובה מהעובדים.
אלי אלאלוף: ככה אני רואה.
אלי אלאלוף: ובחיים העסקתי הרבה מאוד עובדים.
אלי אלאלוף: כמה שיותר אפשר לתת להם יחס טוב, זה חוזר בריבית דריבית.
אלי אלאלוף: אז אפשר לעבור להצבעה?
ענת מימון: לקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: זו הצבעה שמאפשרת קריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: יש לנו יומיים, מחר, מחרתיים.
אלי אלאלוף: תודה שאפשרתם לנו הצבעה פה אחד.
אורי מקלב: הנשים האלה, בשונה לפעמים ממחלות, כליות – יש איזה ארגונים.
אורי מקלב: כאן הן ממש יתומות, ופתחת שער בעת נעילת שער על זה נאמר.
אורי מקלב: התחלנו גם את הקדנציה הזאת עם חוק הצלת מזון.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך: הרבה טרחתם בעניין הזה.
אורי מקלב: וכבר אני מקבל פידבקים שזה הוסיף הרבה, מעגל התורמים - - -
אלי אלאלוף: אני לא ידעתי מה עשינו בחוק הזה.
אלי אלאלוף: הייתי במוצאי שבת באירוע שארגנו "לקט"?
אורי מקלב: "לקט", כן.
אלי אלאלוף: איזה עוצמה.
אלי אלאלוף: מחסנים מדהימים בתנאים סופר - - -
ענת כהן שמואל: אלי, הישיבה סגורה?
ענת כהן שמואל: כי הוא ממשיך.
אלי אלאלוף: לא, תמשיך, זה לא יזיק, זה שייך לעבודה.
אורי מקלב: אפשר להגיד את זה, כן.
אורי מקלב: ובאיזה סגירת שער היושב-ראש מספר על חוק הצלת מזון.
אלי אלאלוף: באמת ה"לקט" לקח על עצמו פה משימה מדהימה, אבל עם ארגון מדהים.
אלי אלאלוף: המחסנים שלהם, חדרי הקירור, הציוד, הרכבים, הכול ברמה.
אורי מקלב: החדישים והבטיחותיים ונותנים מענה.
אורי מקלב: אני יכול להגיד לך, אדוני היושב-ראש, "לקט" מוביל, אבל יש עוד ארגונים שאמרו לי: זה הרחיב את מעגל התורמים, נתן להם אמירה, זה העצים את התרומות, הם היום מגייסים כוח אדם חדש.
אורי מקלב: אנשים נותנים תרומות כדי - - -
אלי אלאלוף: יש להם יותר מ-100 עובדים, ומספר המתנדבים כמעט אין-סופי.
אורי מקלב: הם היום מגיעים לשלוחות - - -
אלי אלאלוף: ולא ידעתי שזה רק מזון מוכן – הם גם מחלקים ירקות ופירות.
אורי מקלב: יש אנשים שמקבלים את זה בימי רביעי או חמישי, זה מחולק בשכונות, ירקות הרבה יותר טובים.
אורי מקלב: אומרים לי אלה שמארגנים, שבאים אליהם אימהות או אבות לילדים, אומרים: ההבדל הוא אחד, האם המרק, התזונה שהם מקבלים, דל יותר או שהרבה יותר עשיר?
אורי מקלב: הם מרשים לעצמם להוסיף עוד ירקות, ופירות הם מקבלים בכמויות, למדו איך להתמודד עם זה, מבוסס על זה.
אורי מקלב: יש איזה הרגשה שאין דבר כזה רעב.
אורי מקלב: אין אולי רעב כרעב, אבל כשהמזון הוא לא איכותי, המזון הוא לא בריא – הוא הרבה יותר מזין והרבה יותר מסודר, ויש להם את הביטחון הזה שהם יודעים, זה עושה פלאות.
ענת כהן שמואל: ראית אותם אוספים את האוכל בכנסת?
ענת כהן שמואל: את המשאיות של "לקט"?
אלי אלאלוף: כן, באמת יפה.
אורי מקלב: אנשים גם יש להם איזה דימוי שאוספים מהשולחנות.
אורי מקלב: לא, מדובר מהמטבחים, מאותם מגשים שעטופים עם ניילון צמוד, שניצלים והכול וקציצות בשר, ובכלל אוכל.
אורי מקלב: דברים נפלאים.
אורי מקלב: איכותי ממש.
אורי מקלב: זאת אומרת, דקה לפני זה, אדוני היושב-ראש, זה נמכר ב-200 שקל לקילו, ועבר הזמן, עברה השעה שאנשים סוגרים, אותו האוכל שנמכר עובר להם חינם אין כסף.
אלי אלאלוף: תודה לפקידים, לנציגי המשרדים השונים, באופן אישי, כי אני לא אהיה בכנסת הבאה להודות לכם עוד, אבל תודה על כל שיתוף הפעולה.
אלי אלאלוף: ואני מבקש סליחה אם בלהט הדברים אני העזתי מדי פעם להרים את הקול, אבל לא אישי, אנא מכם.
אלי אלאלוף: ותצליחו, תמשיכו לשרת את המדינה, המדינה בלי הפקידות שלה היא לא תהיה המדינה כמו שהיינו רוצים לראות אותה.
אלי אלאלוף: אז תודה לכם.
אלי אלאלוף: תודה, חברים.
אלי אלאלוף: אנחנו פותחים רוויזיה על חוק העגורנאים וחברות כוח האדם של מפעילי העגורנאים.
אלי אלאלוף: בבקשה, מי בעד הרוויזיה?
אלי אלאלוף: מי נגד הרוויזיה?
אלי אלאלוף: הרוויזיה נפתחה.
נעה בן שבת: אז, אדוני, אנחנו בדיון בהצעת החוק דובר על כך שאנחנו מדברים - - -
אלי אלאלוף: את רוצה להגיד לי שתיקנתי אותך בנושא משפטי?
אלי אלאלוף: לא חשבת שלא צריך להצביע לפתוח את הרוויזיה?
אלי אלאלוף: איזה כיף, אחרי ארבע שנים הצלחתי - - -
נעה בן שבת: דיברנו על כך שההיתרים שיינתנו לראשונה אחרי החוק הזה, הם יינתנו לתקופה של שנה.
נעה בן שבת: ואנחנו חזרנו והסתכלנו בחקיקה, וראינו שממילא ההיתרים, אם חלים על ההיתר, כל ההוראות שחלות על הרישיון, ממילא ההיתר יינתן לתקופה של שנה.
נעה בן שבת: אבל זה באמת עורר את הנקודה, הנקודה שגם בדברי ההסבר אמרנו שצריך להתייחס אליה, הנושא של סוג של הוראת מעבר.
נעה בן שבת: מה קורה עם אנשים שיש להם היום רישיון להיות קבלני כוח אדם, מה קורה איתם במעבר הזה?
נעה בן שבת: ואז רצינו להציע, שבמקום ההוראה שמתייחסת להיתר, שהיא מיותרת כי ממילא רישיון שניתן לראשונה הוא ניתן לתקופה של שנה, נוסיף נוסח שאומר שמי היה בעל רישיון של קבלן כוח אדם ביום התחילה, שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים רשאי להתיר לו להמשיך ולהעסיק את העובדים שהעסיק ערב יום התחולה לפי התקופה שהשר יקבע, אבל זה בהתאם לזה שהוא יגיש בקשה להיתר מיוחד לפי החוק בתוך חודש מיום התחילה.
נעה בן שבת: כך מי שבאמת עבד קודם כקבלן כוח אדם והיו לא אנשים שמועסקים והכול היה בסדר, השר יכול להרשות לו להמשיך להעסיק, בתנאי שהוא באמת הגיש בקשה לקבלת היתר מיוחד, בינתיים הוא מסדיר את נושא ההיתר המיוחד.
נעה בן שבת: וזה במסגרת המשך ההעסקה הקיים.
נעה בן שבת: זה הנוסח שמוצע בפניכם.
קריאה: אפשר להגיב?
אלי אלאלוף: רגע, מה אתה ממהר?
אלי אלאלוף: כבר מזמן לא באת, איבדת סבלנות.
נעה בן שבת: עכשיו, המשך ההעסקה הוא כמובן לתקופה שהשר יתיר ובשיקול דעת של השר, בדומה למה שקבוע היום בסעיף 7 לחוק.
דבי ספיר-אליעזר: דבי ספיר-אליעזר, משרד העבודה.
דבי ספיר-אליעזר: אני מודה, כשדיברנו עם נעה לפני הדיון על הרוויזיה, אז אני הבנתי קצת אחרת את השיחה בינינו, וזה היה מאוד מאוד מהר, וככה הסברתי לחברים שלי של ארגוני העובדים ושל בוני ישראל.
דבי ספיר-אליעזר: אז אני אגיד מה שאני הבנתי שסוכם, למרות שאנחנו כמובן יכולים גם לחיות עם הנוסח הזה.
דבי ספיר-אליעזר: מה שאני הבנתי זה שאנחנו בעצם נגיד שאנחנו מאריכים את ההעסקה לתקופה של חודש, הוא יוכל להמשיך לפעול לתקופה של חודש מיום התחילה ולא בתקופה שקבע השר.
דבי ספיר-אליעזר: אני אומרת את זה לצרכי הגינות, למרות שאני חושבת שזה נכון לקבוע כפי שקבעת, אבל זה מה שאני הבנתי.
נעה בן שבת: השאלה היא אם נניח אתם אומרים שיש לכם שלושה חודשים לקבל החלטה בבקשה להיתר.
נעה בן שבת: אם בן אדם הגיש סמוך ליום התחילה, הוא מגיש בקשה להיתר, וצריכים לקבל תשובה למה בעצם להשמיט מתחת רגליו את הקרקע.
נעה בן שבת: צריך לתת לו את הזמן.
נעה בן שבת: השר יקבע את התקופה שיקבע.
נעה בן שבת: אתם רוצים להגביל אותה שלא תעלה על תקופה השלושה חודשים או איזושהי תקופה?
נעה בן שבת: כי הרי בחוק נותנים זמן לשר להחליט בבקשה לרישיון, וזה חל כמובן על הבקשה ההיתר – לא בחוק, סליחה, בתקנות על פי החוק.
<< דובר_המשך >> שי בירן: אפשר להתייחס?
<< דובר_המשך >> שי בירן: שי בירן, מנכ"ל אגף כלכלה בהסתדרות הכללית.
<< דובר_המשך >> שי בירן: נמצא איתי גם פה עמיתי מארגון המעסיקים.
<< דובר_המשך >> שי בירן: לא כך הבנו את הסיכום, אבל אני רוצה רק להסביר מילה מהותית על העניין הזה.
<< דובר_המשך >> שי בירן: גם היום, למיטב הבנתי, צריך להיות רישיון חברת כוח אדם למי שמעסיק מנופאים.
<< דובר_המשך >> שי בירן: רבים לא עושים זאת כי הם מפרים את הדין ולא בגלל שהדין לא מתייחס.
נעה בן שבת: לא, לא אמרתי אחרת.
נעה בן שבת: אם היה נשמע באיזושהי צורה שאמרתי שהיום אפשר לפעול בלי רישיון – זה לא מה שאמרתי.
נעה בן שבת: רק אם רוצים להגיד: אם אתה מעסיק עובדים, אתה יכול להמשיך ולהעסיק אותם, אתה לא צריך לקטוע את ההעסקה, לחכות עד שפתאום יתחילו לעשות את המנגנון של ההיתר המיוחד, ובינתיים אין לך אפשרות להמשיך להעסיק את העובדים שלך - - -
<< דובר_המשך >> שי בירן: מה שניסיתי לומר זה שמלכתחילה אנחנו מתייחסים לסיטואציה שבה לשיטתנו הדין אומר שאתה צריך להיות בעל רישיון, אז החוק מתייחס לבעלי רישיון, וגם החצי שנה היערכות מתייחסת לבעלי רישיון.
<< דובר_המשך >> שי בירן: אני לא כל כך מבין מהי הדיפרנציאציה הזאת.
<< דובר_המשך >> שי בירן: אבל בכל מקרה, ככל שמישהו סבור שיש צורך לתת לשר אפשרות לתת תקופת היערכות נוספת לבעלי רישיון, היא לא יכולה להיות לא מוגבלת בזמן.
<< דובר_המשך >> שי בירן: ומה שמופיע בנוסח היא תקופה שלא מוגבלת בזמן.
<< דובר_המשך >> שי בירן: אז אני מקווה שזה היה מספיק בהיר.
נעה בן שבת: אתה רוצה להגיד שהתקופה שיקבע השר היא לא תעלה על שלושה חודשים?
<< דובר_המשך >> שי בירן: מאחר שלא כך הבנו את הדברים, אני רוצה לתת גם לעמיתי לומר - - -
אלי אלאלוף: בוא, תקשיב, יש הצעה.
אלי אלאלוף: הזמן שנותנים להחליט – כמה זמן?
<< דובר_המשך >> שי בירן: מאחר שזאת הצעה מוסכמת, אשמח אם יינתן לעמיתי זמן - - -
יצחק גורביץ: סך הכול חצי שנה.
יצחק גורביץ: סך הכול.
יצחק גורביץ: אין היגיון שמישהו שכבר מסודר - - -
אלי אלאלוף: השר ייתן לך תגובה תוך חצי שנה?
<< דובר_המשך >> שי בירן: לא.
<< דובר_המשך >> שי בירן: אתה מתכוון חצי שנה מיום התחילה?
<< דובר_המשך >> שי בירן: כשאתה אומר סך הכול חצי שנה, הוא פירש אותך כשנה – חצי שנה ועוד חצי שנה.
יצחק גורביץ: לא, סך הכול - - -
דבי ספיר-אליעזר: אני אנסה להסביר שוב.
דבי ספיר-אליעזר: אנחנו במצב שיש גוף שהוא בעל רישיון – יש כמה חברות כאלה – שהוא בעל רישיון, שהוא יכול לפעול על פי אותו רישיון עד מועד התחילה, כי אחר כך הוא צריך את ה-SPC, הוא צריך את ההיתר החדש.
דבי ספיר-אליעזר: יכול להיות שהוא התחייב כלפי אחרים שהוא ייתן את השירות - - -
אלי אלאלוף: כל זה אפשר לתחום בזמן?
דבי ספיר-אליעזר: ולכן יש היגיון בהצעה.
דבי ספיר-אליעזר: מבחינתנו אפשר לתחום בזמן, כמו שאמרתי.
נעה בן שבת: אתם רוצים להגיד שהוא יגיש את הבקשה להיתר מיוחד עד יום התחילה, ואז המשרד צריך להיות ערוך לקבל את הבקשות להיתרים לפני יום התחילה למעשה.
נעה בן שבת: הוא יגיש את הבקשה להיתר עד יום התחילה, ואתם מתחילים לספור את הזמן, לתת לו עוד כמה זמן אחרי יום התחילה?
נעה בן שבת: פשוט רצינו שזה יהיה גם הגיוני, זאת אומרת שלא ייווצר איזה ואקום.
נעה בן שבת: אם המשרד לא יהיה ערוך - - -
<< דובר_המשך >> שי בירן: אבל מדוע שייווצר ואקום, הרי הדבר שמציעים עכשיו הוא למעשה פשוט דחיית התחולה?
<< דובר_המשך >> שי בירן: מאחר שמלכתחילה יש צורך להיות בעל רישיון כשאתה מעסיק, ונתנו שישה חודשי היערכות ליצירת ה-SPC, מה הטעם בדיפרנציאציה הזאת?
נעה בן שבת: הטעם, למשל, אם היה לך רישיון, אם אתה קיבלת רישיון לפני חודש, קיבלת אותו לשלוש שנים, אתה הסתמכת עליו, עכשיו משנים את המצב, המצב החוקי משתנה.
נעה בן שבת: אז אומרים לך: בוא, תתחשב.
נעה בן שבת: יכול להיות שיש בן אדם שקיבל את הרישיון לשלוש שנים, עכשיו משנים את המצב, אומרים לו: עוד שישה חודשים אתה צריך גם להתאגד בצורה אחרת וגם לקבל מחדש את ההיתר המיוחד, והמשרד צריך להיות ערוך בשביל לבדוק את כל נושא ההיתר המיוחד.
נעה בן שבת: אז מה יקרה, האם הכול יישמט?
נעה בן שבת: אז תגיד: צריך לתת לו איזושהי אפשרות להמשיך להעסיק את העובדים - - -
<< דובר_המשך >> שי בירן: אז הכוונה היא למישהו שקיבל היתר לאחרונה, מישהו שקיבל רישיון לאחרונה?
נעה בן שבת: שהרישיון שלו עדיין בתוקף.
נעה בן שבת: זה לא כל כך משנה אם זה היה בעצם לאחרונה או לא לאחרונה, כל עוד הרישיון שלו עדיין בתוקף לתקופה הזאת.
יצחק גורביץ: יש משהו שלא ברור לי.
יצחק גורביץ: אם הבן אדם פועל נכון לעכשיו על פי דין, וכבר יש לו רישיון לחברת כוח אדם, מדובר בהשלמות של תהליכים.
יצחק גורביץ: אני לא מבין למה - - -
נעה בן שבת: לא, אבל ברגע שהוא ישנה את התאגיד שלו, ישנה מטרה, אני לא יודעת אם הוא יפתח תאגיד חדש, הרישיון שלו לא יהיה בתוקף לתאגיד החדש.
נעה בן שבת: אם הוא תאגיד חדש הרישיון שלו לא רלוונטי בכלל, הוא צריך בעצם לפתוח דף חדש.
נעה בן שבת: אז השאלה היא אם אתם רוצים לאפשר איזשהו מרווח או אתם אומרים: לא, הכול ייקטע, הכו ייגדע בבת אחת, בעיה של האנשים, שיסתדרו.
<< דובר_המשך >> שי בירן: אני מבין את זה כפשוט בקשה לדחות את התחולה.
<< דובר_המשך >> שי בירן: אולי לא הבנתי נכון, אבל אני - - -
נעה בן שבת: יש פה שיקול דעת של השר, אפשר להגביל את זה בזמן, יש תנאי שהוא הגיש בקשה להיתר.
<< דובר_המשך >> שי בירן: אז אם בקשה הוגשה לפני מועד התחילה, והשר יוכל להאריך בלא יותר מחודשיים, זה משהו שכולם יודעים לחיות איתו?
אלי אלאלוף: לא, שר לא מלחיצים – שלושה חודשים.
נעה בן שבת: לא, האפשרות שלו לתת או לאפשר המשך העסקה זה לתקופה של חודשיים.
איל בן ראובן: תראו, הכלל הוא הזמן שנקבע.
איל בן ראובן: זה הכלל.
איל בן ראובן: אנחנו נותנים פה אופציה למי שנכשל במשימה, לצורך העניין, אני נותן לו עוד חודשיים לשיקול השר.
יצחק גורביץ: ולהיפך, זה מראש מי שכבר היה - - -
דבי ספיר-אליעזר: אבל זה גם תואם פסיקה של בית הדין הארצי לעבודה שהייתה לנו בקשר לקבלני שירות.
דבי ספיר-אליעזר: אומנם לא חשבנו שזה מסגרת הדיון, ובאמת משהו שהעלו בכנסת לקראת - - - אבל כשהבאנו את התיקון של קבלני שירות ושמירה וניקיון, אפילו רצינו לא לתת רישיונות לכאלה שפעלו בלא רישיון אחרי התיקון, ולא היה להם רישיון לפני כי הם לא היו צריכים רישיון, ופעלו והעסיקו.
דבי ספיר-אליעזר: בית הדין הארצי לעבודה העיר למשרד שזה לא סביר לא לתת על בסיס זה שתקופה מסוימת הם פעלו בלא רישיון אחרי שהם פעלו.
דבי ספיר-אליעזר: קיבלנו הערה כזאת מבחינת הסבירות של המהלך.
דבי ספיר-אליעזר: ולכן לי זה נראה, שאם יהיה כתוב כמו שכתוב גם בקשר לתקנות שכר מינימום מותאם, לצורך העניין, שאם מבקש הרישיון ביום התחילה אפילו פנה לבקש היתר, ועוד לא נתנו את ההיתר מכיוון שאנחנו בוחנים את עמידתו בהיתר החדש, אז שהוא יוכל להמשיך לפעול מכוח הרישיון לתקופה - - -
נעה בן שבת: רק באישור של השר.
נעה בן שבת: השר יכול היום לא לתת לו את האישור הזה.
דבי ספיר-אליעזר: כן, בשיקול דעת.
דבי ספיר-אליעזר: אם אתם רוצים חודשיים, שלושה, זה נראה לי זמן סביר - - -
איל בן ראובן: אני מציע חודשיים, ובאישור השר.
איל בן ראובן: אני אגיד לכם מה מטריד אותי פה.
איל בן ראובן: מה שמטריד אותי פה, שאסור ליצור מצב שמישהו יחשוב שהחודשיים האלה ניתנו לו כבר כאילו זה באב אללה מה שנקרא – לא, זה אישור של השר, אני מניח שהשר לא יחלק אישורים כאלה.
איל בן ראובן: אנחנו רוצים לעמוד בלוח הזמנים, נותנים פה איזושהי הנחה לאיזשהו crash נוראי.
גיורא ואלה: גיורא ואלה, אגף כלכלה בהסתדרות.
גיורא ואלה: אני רק רוצה לוודא: בעצם אנחנו מדברים על קבלן בעל רישיון, שהיה בסדר, רצה בתקופה של החצי שנה, הגיש בקשה להיתר, אבל בגלל הפרוצדורות עדיין לא הספיק לקבל.
איל בן ראובן: קרה משהו.
גיורא ואלה: כלומר, אז אנחנו מדברים על מישהו שלא חיכה עד הרגע האחרון כדי להגיש ולקבל אוטומטית כמו שאתה אמרת, אלא היה בסדר לפני תום החצי שנה, לפני מועד התחילה.
איל בן ראובן: חבר'ה, זה סעיף למניעת תקלה.
דן ורשבסקי: כבוד היושב-ראש, מילה.
אלי אלאלוף: רק מפני שבאת במיוחד, ואתה רציני.
דן ורשבסקי: בשבילך אני אבוא כל הזמן.
דן ורשבסקי: ורשבסקי דן, יושב-ראש ועד המנופאים הארצי בהסתדרות.
דן ורשבסקי: אני רק רוצה להגיד, בתור אחד שבשטח ונפגש בזמן האחרון עם מעסיקים רבים, רוב המעסיקים שכבר מעסיקים עובדים ועובדים כחוק, מהרגע שהתחלנו הם כבר מאורגנים, פתחו ח"פ.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים לשמוע.
דן ורשבסקי: אז פשוט אנחנו רוצים להתחיל לעבוד .
דן ורשבסקי: ולהיפך, מי שיהיה לו יותר קשה זה החדשים ולא הישנים.
איל בן ראובן: רק להרגשה הטובה.
אלי אלאלוף: אז בבקשה, אנחנו נקרא את התיקון.
נעה בן שבת: אז אנחנו נקרא את סעיף 2(ב).
אלי אלאלוף: אוקיי, אז אנחנו פותחים את הישיבה, ה-30 בדצמבר 2018, כ"ב בטבת תשע"ט, והשעה 12:14 דקות.
אלי אלאלוף: אני מתנצל על האיחור, זה נבע מהמשך דיון קודם.
אלי אלאלוף: הצעת חוק שירות המדינה, מדובר בהקלה טובה לחלק גדול מעובדי המדינה ושירות הביטחון.
אלי אלאלוף: זה כולל שוטרים, סוהרים, חיילים, עובדי שב"כ והמוסד.
אלי אלאלוף: מישהו מכם רוצה להציג את זה?
נור חאיכ: עורך דין נור חאיכ מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שזה הוצג במליאה בצורה הכי מכובדת והכי יפה על ידי סגן השר ידידי יצחק כהן.
נור חאיכ: טוב, אז התיקון שאנחנו מביאים מתייחס לשני חלקים.
נור חאיכ: בחלק הראשון של התיקון אנחנו מבקשים להרחיב את האפשרות להכיר בשירות חובה כשירות שמזכה בקצבה לפי חוק הגמלאות, הכוונה לפנסיה תקציבית.
נור חאיכ: התיקון מתייחס לקבוצה ספציפית של עובדים.
נור חאיכ: כפי שכבוד היושב-ראש התייחס ואמר, זה שוטרים, סוהרים, עובדי שירותי הביטחון, שזה שב"כ ומוסד.
נור חאיכ: החלק השני של תיקון החקיקה מתייחס בכלל לתחולה של חוק הגמלאות, הכוונה פנסיה תקציבית.
נור חאיכ: אנחנו מרחיבים קצת את הקבוצה שחל עליה חוק הגמלאות, ובכך גם קבוצה יותר גדולה של שוטרים, סוהרים ועובדי שירותי הביטחון יוכלו ליהנות מהסדר של פנסיה תקציבית ולא מפנסיה צוברת.
נור חאיכ: אני אתחיל בהסבר לגבי החלק הראשון של התיקון.
נור חאיכ: לפי המצב המשפטי הקיים היום – נתחיל בדוגמה הכי פשוטה של שוטרים – שוטר שהצטרף לשירות המשטרה לפני 31 בדצמבר שנת ,2000 ושירת בשירות המשטרה עשר שנים לפחות ופרש מהשירות כשוטר, הוא זכאי להכיר לו בתקופת שירות החובה כתקופה שמזכה אותו בפנסיה תקציבית לפי חוק הגמלאות.
נור חאיכ: סעיף דומה קיים גם לסוהרים וגם לעובדי שירותי הביטחון וגם למשרתי הקבע.
נור חאיכ: אבל בהתאם לנוסח של הסעיפים היום, אם עובד כזה עובר משירות לשירות, למשל משירות המשטרה לשירות בתי הסוהר או לשירותי הביטחון, והוא עושה את המעבר הזה אחרי 31 בדצמבר שנת 2000, אז הוא פשוט מאבד את האפשרות להכיר לו בשירות חובה.
נור חאיכ: זאת בהתאם לנוסח הקיים של הסעיף, העובד חייב להצטרף לשירות שממנו הוא פורש בסופו של דבר לפני 31 בדצמבר שנת 2000.
נור חאיכ: ולכן אם הוא עושה את המעבר אחרי 2000, אז למעשה הוא מאבד את האפשרות להכיר לו בשירות חובה.
נור חאיכ: מה שאנחנו מציעים בחלק הראשון של התיקון זה פשוט להגדיר שירות מזכה, שהוא שירות בשירות המשטרה, שב"ס ושירותי הביטחון או בשירות הקבע, ובצורה הכי פשוטה להגיד: מי שהצטרף לשירות מזכה לפני 31 בדצמבר 2000 – אחד מהגופים שמניתי עכשיו – ושירת עשר שנים לפחות בכל הגופים יחד במצטבר, או בחלקם, אם הוא מגיע לעשר שנים, ופורש מהשירות כשוטר, כסוהר או עובד שירותי הביטחון, אנחנו מכירים לו בשירות חובה כשירות שמזכה בקצבה לפי חוק הגמלאות.
נור חאיכ: זה בקצרה החלק הראשון של התיקון.
נור חאיכ: שירותי הביטחון.
נור חאיכ: יש גם תיקים תלויים ועומדים בבתי הדין, שתבעו את ההכרה בשירות חובה.
אלי אלאלוף: זו הצעה עכשיו של האוצר, לא?
אלי אלאלוף: מה הביא את האוצר להצעה כל כך נדיבה, ובעיניי נכונה?
נור חאיכ: בסופו של דבר התגבשה החלטה משותפת גם של שר האוצר, גם של הגופים שיזמו ותמכו בתיקון וביקשו את התיקון.
נור חאיכ: אחרי דיונים עם אגף תקציבים הגענו לסיכום עם משרד המשפטים גם שאנחנו - - -
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים כמה עולה התיקון הזה?
עמיחי דוד: עמיחי דוד, אגף התקציבים, משרד האוצר.
עמיחי דוד: התיקון עולה במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר כמה מאות אלפי שקלים, ובשירותים המיוחדים עולה בסביבות המיליון שקלים בבסיס התקציב.
שי סומך: פשוט הסכסוך בין המשרדים הגיע ליועץ המשפטי לממשלה, ואנחנו שקלנו או לפרש את החוק בצורה שתאפשר או לתקן את החקיקה, האוצר העדיף לתקן את החקיקה ולא להגיע לתוצאה הזאת באמצעות פרשנות, ולכן בסופו של דבר התקדמה הצעת החוק הזאת.
נעה בן שבת: הסכסוך היה גם חסם למעבר בין השירותים?
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר שהדיון הזה להכנה לקריאה שנייה ושלישית, כי זו הצעת ממשלה שהייתה כבר, קיבלה אישור של קריאה ראשונה.
אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה להתייחס בבקשה?
נעה בן שבת: אולי לחלק השני של התיקון.
נעה בן שבת: הסבירו לנו את החלק הראשון, שהוא באמת תופס את הסעיפים הראשונים, אבל יש את סעיף 4 שנוגע לחלק השני.
נור חאיכ: טוב, החלק השני של הסעיף מתייחס לאפשרות להכיר בהסדר של פנסיה תקציבית בכלל לתחולה של חוק הגמלאות על קבוצה מסוימת של עובדים.
נור חאיכ: אני אתן סקירה כללית למצב היום.
נור חאיכ: לפי סעיף 108ב לחוק הגמלאות, יש הגדרה של "עובד ביטחון חדש", שהוא סוהר חדש, שוטר חדש ועובד שירות ביטחון חדש; והכוונה היא לשוטרים, סוהרים ועובדי שירותי הביטחון שהתחילו את השירות שלהם אחרי המועד הקובע, שזה ה-31 בדצמבר שנת 2003.
נור חאיכ: סעיף 108ג בהתאם לנוסח הקיים היום קובע שעובד ביטחון חדש שכאמור הצטרף אחרי המועד הקובע, לא יהיה זכאי להסדר של פנסיה תקציבית אלא להסדר של פנסיה צוברת, כמו שכל העובדים החדשים זכאים במדינה.
נור חאיכ: זה ההסדר הפנסיוני שחל לגבי כל העובדים החדשים.
נור חאיכ: לסעיף הזה יש חריגים היום, ואחד החריגים קבוע בסעיף 108ח(5).
נור חאיכ: יש כל מיני תנאים בסעיף 108ח(5), אני אתייחס לתנאי הספציפי שאנחנו מתקנים אותו, והוא לגבי עובד ביטחון חדש שבמועד הקובע היה חייל המשרת בצבא הגנה לישראל לפי התחייבות לשירות קבע.
נור חאיכ: הסעיף הזה בא ואומר: למרות שמדובר בעובד ביטחון חדש, אם במועד הקובע הוא היה חייל המשרת בשירות קבע במועד הקובע, הוא בכל זאת זכאי להסדר פנסיה תקציבית.
נור חאיכ: סעיף דומה קיים גם בחוק שירות הקבע, החוק המקביל של חוק הגמלאות, אבל הוא שונה בנקודה אחת ספציפית, שבמקום לבחון אם במועד הקובע העובד היה חייל בשירות קבע, שם בוחנים האם הייתה לו התחייבות לשירות קבע.
נור חאיכ: זאת אומרת, אם במועד הקובע משרת הקבע כבר היה עם התחייבות לשירות קבע, למרות שהוא עדיין לא התחיל את השירות שלו בפועל, עדיין הוא יהיה זכאי להסדר של פנסיה תקציבית.
נור חאיכ: ולמעשה יש לנו פער או שוני בין שני החוקים במובן הזה שמי שבמועד הקובע היה עם התחייבות לשירות קבע ולא התחיל את שירות הקבע שלו, אם הוא ממשיך בשירות הקבע ופורש מהצבא ומקבל פנסיה תקציבית משם, הוא יקבל פנסיה תקציבית, אבל אם הוא עובר לשירותי הביטחון, ולסוהר, שוטר או עובד שירותי הביטחון – שזה שב"כ, מוסד – הוא פשוט לא יהיה זכאי לפנסיה תקציבית.
נור חאיכ: אז גם בחלק הזה חשבנו שנכון לתקן את החוק ולהשוות את המצב למשרתי הקבע.
נור חאיכ: זאת אומרת, שמי שבמועד הקובע היה כבר עם התחייבות לשירות קבע ועומד בשאר התנאים שקבועים בסעיף 108ח(5), הוא יהיה זכאי גם להסדר פנסיה תקציבית ולא להסדר של פנסיה צוברת.
נור חאיכ: זה החלק השני של תיקון החקיקה.
נעה בן שבת: אתה יכול לתת דוגמה, מתי ההתחייבות היא לא רצופה לשירות עצמו?
נעה בן שבת: אתה יכול לתת דוגמאות למקרים כאלה, כדי שיהיה ברור יותר מה זה ההתחייבות לשירות קבע?
קריאה: עתודאים, י", י"ד, בעלי התחייבות מוקדמות.
דניאלה: יש לנו בגופי הביטחון משרתי קבע.
אלי אלאלוף: שם ולמיקרופון, בבקשה, גברת.
דניאלה: דניאלה משירות הביטחון הכללי.
אלי אלאלוף: זה השירות שלא אומרים שם משפחה גם?
דניאלה: נכון.
דניאלה: לא בדיון פתוח לפרוטוקול; לאדוני – בשמחה.
דניאלה: יש לנו בשירותי הביטחון חיילים שמתגייסים אלינו ולא לצבא; וגם שמתגייסים אלינו בכל מיני מסלולים ייחודיים, יש להם התחייבות לקבע, הם מתחילים את השירות הסדיר ואחר כך עוברים למסלול של קבע.
דניאלה: עכשיו, אותם חיילים, באים בעצם אותן קבוצות ייחוס של חיילים, כאשר חלקם הולכים לצבא וחלקם לשירותי הביטחון.
דניאלה: נוצר מצב שבחלוקה אקראית כזאת או אחרת, מי שהלך לצבא להמשיך בשירות קבע בצבא, ואז הוא נכנס למסלול של פנסיה תקציבית.
דניאלה: אותם חיילים שגויסו באותו מסלול אבל הגיעו לשירותי הביטחון, וממשיכים את שירות הקבע שלהם בשירותי הביטחון, לא נכנסים למסלול הפנסיה התקציבית.
דניאלה: מכיוון שהאנומליה הזאת לא היה לה איזשהו היגיון סדור, גם לא בחלוקה מי הולך לאן וגם לא במסלול הפנסיה שנגזר מהדבר הזה, והדבר הזה גם תלוי ועומד באיזשהו הליך בבית הדין הארצי לעבודה, מכיוון שהבנו שיש כזאת אנומליה גם פנינו לאוצר וביקשנו להסדיר אותו.
אלי אלאלוף: אז אפשר לעבור לקריאה?
נעה בן שבת: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 63), התשע"ט–2018.
נעה בן שבת: זאת אומרת, פה יש לנו את ההגדרה מה זה שירות ביטחוני מזכה, שהוא כולל את השירותים שדובר עליהם – שירותי הביטחון, שירות בתי הסוהר ומשטרת ישראל, וגם שירות הקבע; וכמו שראינו, גם בסעיף הזה וגם בסעיף הקודם, עשר השנים שהוא צריך לשרת צריכות להיות במצטבר בשירות ביטחוני מזכה בכל אחד - - -
אלי אלאלוף: לוחמי אש עוד לא נכנסו למערכת הביטחון?
אלי אלאלוף: עוד לא נכתבים במערכת הביטחון כאנשי ביטחון?
עמיחי דוד: לא שמעתי.
אלי אלאלוף: לוחמי אש לא במסגרת כוחות הביטחון?
עמיחי דוד: הם לא מוגדרים כגוף ביטחוני.
עמיחי דוד: הסדרים אחרים - - - שירות המדינה.
נעה בן שבת: הסעיף הזה מתייחס לסוהרים, מחיל עליהם את הוראות הסעיפים הקודמים, כולל הסעיף הזה שתיקנו אותו, 79א.
נעה בן שבת: ולכן כיוון שהתייחסו שם במיוחד גם לשירות בתי הסוהר, ממעטים פה את ההפיכה של שירות בתי הסוהר למשטרת ישראל, את השוואת המונחים.
נעה בן שבת: תיקון סעיף 108ח – זה החלק השני של הצעת החוק שדובר עליה קודם.
נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו אומרים: החייל הזה אומנם התחיל לשרת אחרי המועד הקובע כחייל בצבא הגנה לישראל, אבל הוא אינו חייל חדש, זאת אומרת שההתחייבות שלו הייתה לפני המועד הקובע.