GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: תן לו להתארגן, יש להם בסיס, יש להם כבר מתנדבים, יש להם הסניטרים שיודעים לעשות את זה.
נתי ביאליסטוק כהן: לא אמרתי "מחר", אמרתי "שישה חודשים".
אלי אלאלוף: אני סומך.
משה בר: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להעלות פה דבר שהוא מאוד מאוד חשוב בבתי החולים.
משה בר: יש חניות לנכים, והנכים שמגיעים עם הרכבים הגדולים, עם מעלונים, אין להם איפה לחנות.
משה בר: לכל הרכבים הקטנים נותנים לחנות במקומות שמתאימים.
משה בר: פעם הייתה הפרדה בין הנכים הגדולים לבין הנכים הקטנים.
משה בר: מה שקורה שכאשר אתה מגיע, אין לך איפה לחנות?
משה בר: אתה צריך לפתוח מעלון.
משה בר: אם אתה חונה אחד ליד השני, אתה לא יכול להוציא מעלון.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני עוד לא טכנאי.
משה בר: שבתי החולים יסדירו את זה.
אלי אלאלוף: תיקחו את זה לתשומת לבכם, החברים בבתי החולים.
אלי אלאלוף: ומה תעשה לנבזים שלוקחים ישר את המקומות - - -
משה בר: הם אישרו להם.
משה בר: בית החולים אישר.
משה בר: בוולפסון בית החולים אישר.
ענת מימון: תקנה 4 היא תקנה דומה לתקנה 3, רק לגבי מרפאות.
ענת מימון: גם פה 20% מהמרפאות ולא פחות מ-4 עד 1 בנובמבר 2019.
ענת מימון: 50% מהמרפאות עד 1 בנובמבר 2020 ו-100% מהמרפאות עד 1 בנובמבר 2021.
אבנר עורקבי: זה יותר משנה.
ענת מימון: זה לא לגבי השירות האנושי שדובר קודם, של הליווי.
ענת מימון: זה כבר סעיף אחר לגבי המרפאות.
אבנר עורקבי: זה יותר משנה, זה 2021.
אבנר עורקבי: דיברנו על 2019.
ענת מימון: שוב, אני מסבירה.
ענת מימון: לגבי 2019, דובר על השירות של ליווי אנושי בבתי חולים, שאותו אדם יוכל להתקשר, יגיע מישהו וילווה אותו.
ענת מימון: זה עד 2019.
ענת מימון: מה שעכשיו קראתי זה לגבי מרפאות, לא לגבי בתי חולים, וגם שם יש מדרג של 20%, 50% ו-100% ב-2021.
עירית שביב שני: רציתי רק לציין, ואני מבקשת אישור משרד הבריאות לפרוטוקול, שביוני, מה שהוגש כאן לוועדה, הוגשו כל מיני רשימות עם מועדים של קופות החולים ושל בתי החולים, ועכשיו הרשימה הקובעת היא הרשימה שיכינו המוסדות בעוד חצי שנה ולא הרשימה שהוגשה לצו.
עירית שביב שני: וכן, הנושא לא תלוי בתקציב, כפי שחלק מהמוסדות כתבו בנספחים שהם צירפו לצו.
אלי אלאלוף: את אומרת שבעוד שישה חודשים תגיע לפה רשימה וכל ההחלטות וכל התוכניות העבודה מבוססות על הרשימה שתגיע בעוד שישה חודשים?
עירית שביב שני: נכון, ולא על מה שהוגש עד היום, וזה יהיה הבסיס לאכיפה - - -
אבי בן זקן: זה רשום בצו שחור על גבי לבן.
הדס אגמון: כיוון שכמו שהיועצת המשפטית אמרה קודם, הנספחים האלה הם כן חלק מהצו, והנספחים הוגשו לפני עבודת המטה הנוספת, אז בנספחים יש נתונים לא עדכניים.
הדס אגמון: צריך לוודא שמה שגובר זה מה שנכלל בצו וברשימה העדכנית.
אורנה כהן: אני מקופת חולים לאומית, שירותי בריאות.
אורנה כהן: הושחלה פה בעדינות המילה תקציב, ואני חושבת שזאת המילה הגדולה שנמצאת פה בחדר, כולנו מלאי רצון טוב וכולנו עושים כמיטב יכולתנו, רובנו אפילו מתקדמים יותר מהחלוקה שיש כאן לשלוש שנים, אבל בהחלט שיהיה ברור שללא תקציב, עם כל הרצון הטוב, העבודה לא תושלם.
אורנה כהן: אני בטוחה שאני מייצגת פה את כל קופות החולים - - -
דורון יהודה: שזה לא יהווה תירוץ.
אורנה כהן: זה לא עניין של תירוץ.
אורנה כהן: זה עניין אמיתי.
אלי אלאלוף: אמרנו, רשמנו.
נתי ביאליסטוק כהן: העניין של התקציב הובלע, אבל מה שהגישו - - -
אלי אלאלוף: הוא לא הובלע, זה לא לשולחן הזה, חברים.
נתי ביאליסטוק כהן: בטבלאות שהוגשו, כפי שצוין, היו כל מיני הערות שנגמור את זה תלוי תקציב.
נתי ביאליסטוק כהן: כל מה שנאמר פה על תקציב, צריך להבין שאין לו קשר למה שתפרסמו ולדוח - - -
אלי אלאלוף: ועוד איך יש לו קשר, כי בזכות הפרסום הזה זה יחייב את המערכות המתקצבות לתקצב את זה.
נתי ביאליסטוק כהן: כן, אבל תקציב זה שאלה של עדיפויות, וכמו שאנחנו יודעים זה לא בסדר העדיפויות אף פעם - -
אלי אלאלוף: שום דבר לא קורה במדינה הזאת?
נתי ביאליסטוק כהן: - - ולכן זה לא צריך להיות תלוי תקציב.
נתי ביאליסטוק כהן: הטבלה שתפורסם תחייב, ושהם ימצאו את התקציב.
אלי אלאלוף: לכן אני לא מעלה את זה פה.
ענת מימון: אני רק אעיר, שיש נספחים שכתוב "יבוצע בכפוף לתקציב".
ענת מימון: כמובן הצו הוא זה שגובר, הוא קובע את המועדים, וההערות האלה הן לא אלה שמחייבות היום.
אלי אלאלוף: תקציב זה לא בעיה על השולחן שלנו, לא שלכם ולא שלי.
אבנר עורקבי: אני מבקש, כבודו - - -
אלי אלאלוף: חברים, היום אתם לא לבד, יש לנו הרבה בנים על השולחן.
אבנר עורקבי: אני אתן לך להתקדם.
אבנר עורקבי: אם כבודו הולך להעביר את התקנה האומללה הזאת, אני מבקש שיוסף סעיף שלא יינתנו שום דחיות יותר, שום הארכות.
אלי אלאלוף: אבנר, אתה לא תם.
אלי אלאלוף: אני מכיר אותך - - -
אבנר עורקבי: אתם צריכים לנעול אותם בתקנות האלה.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שזה יהיה בפרוטוקול, זה יהיה רשום.
ענת מימון: זה נכון, כיום לפי החוק אין יותר סמכות.
אלי אלאלוף: אני אומר לך "לא יהיה".
אלי אלאלוף: עם כל הרצון שלי לראות שיום אחד הכול יהיה אופטימלי, אני אומר לך שלא יהיה, תתכוננו.
אבנר עורקבי: אני אומר לך שבעזרת השם, אם הנכים יהיו פה בכנסת הבאה, הם ידאגו לבטל את החרפה הזאת.
אלי אלאלוף: אני אבוא לתמוך בכם.
אלי אלאלוף: זו המפלגה היחידה שאני אתמוך בה בסוף.
אלי אלאלוף: יש לכם עוד כמה ימים, מהר מהר.
קריאה: בסעיף 6(2) בשורה השנייה למחוק את המילה "התקדמות", כפי שנמחקה מסעיף 5(2).
ענת מימון: אנחנו מדברים "בדבר ביצוע התאמות הנגישות".
ענת מימון: אדוני, פה אנחנו קובעים שאם לא מגישים את הרשימות שצריך להגיש, כבר במהלך השנה הקרובה להגיש רשימה ראשונה ואחר כך את הרשימות שלאחר מכן, ולא מדווחים על ההתקדמות, למעשה חלה עליו חובת הנגישות באותו מועד, והוא יהיה בהפרה, ולכן האינטרס גם של הגופים - - -
נתי ביאליסטוק כהן: הוא יהיה בהפרה רק אם הוא לא הנגיש.
אלי אלאלוף: בדיוק, אתה צודק.
ענת מימון: כלומר, יש פה חובה להגיש את הרשימות ואת הדיווחים.
אלי אלאלוף: זה לא שגר ושכח, פה זה מחייב אותם לעבודה מתמדת.
אלי אלאלוף: זה הרעיון.
נתי ביאליסטוק כהן: זה סעיף חשוב וטוב, מכיוון שהוא נותן לנו גם כלי אכיפה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יש לכם זכות להתלונן גם לנציבות וגם לתבוע בבית המשפט.
אלי אלאלוף: זה היופי של הדמוקרטיה שלנו.
נתי ביאליסטוק כהן: לבד מ"מכובד", שזה מתייחס לנותן השירות, אני מבקש שיהיה כתוב גם "מכבד", כי זה מתייחס למקבל השירות.
אבנר עורקבי: בסעיף קטן (ב) "חייב בביצוע נגישות כאמור בסעיף קטן (א), למעט קופות חולים".
אבנר עורקבי: מה הכוונה?
אבנר עורקבי: מישהו יכול להסביר לי את זה?
אבנר עורקבי: האם קופות החולים פטורות בנושא הזה בנגישות?
יהודה מירון: אין כאן שום ניסיון להתחמק.
יהודה מירון: זה בסך הכול העניין הבא, סעיף 9(א) אומר לנו שכל אחד מהספקים, כולל קופות החולים, אם אחת המרפאות לא נגישות, חייבים לספק את אותו השירות בצורה חלופית כפי שפורט כאן.
יהודה מירון: ואז עוברים לשלב הבא, לסעיף קטן (ב), אם השירות היה אמור להינתן למשל בבית חולים או אצל ספק אחר חיצוני, זה מקום שעושים בו - - - שהוא לא קופת חולים, בסוף האחריות הכוללת עליך כמבוטח היא על קופת החולים, והם צריכים לדווח לקופה.
יהודה מירון: הקופה לא יכולה לדווח לעצמה, לכן כל האחרים מדווחים לקופה.
אבנר עורקבי: הבנתי את זה.
אבנר עורקבי: פשוט אני מדבר על נגישות בנושא אקוטי מאוד.
אבי אלברט תורג'מן: אני חושב שסעיף קטן (ד) אמור לפתור לך את זה.
אבי אלברט תורג'מן: כשהיא תקרא את סעיף קטן (ד), היא חוזרת לקופת החולים.
אבנר עורקבי: זה אומר שאני מגיע לקופת החולים, אין שירותי נכים.
אלי אלאלוף: בתוך חמישה ימים הוא צריך לספק לך אלטרנטיבה.
אלי אלאלוף: זה סופר רגישות.
ענת מימון: סעיף 7(ב), אני מזכירה, זה הסעיף שמחייב לפרסם באתר האינטרנט ובאמצעים אחרים את הדרכים הנגישות ואת המקומות שבהם ניתנים שירותי בריאות בצורה נגישות.
אלי אלאלוף: לפרסם ולעדכן.
ענת מימון: מתי המועד של הפרסום יחול?
ענת מימון: זה כרגע נשאר ריק וצריך להשלים את זה.
יהודה מירון: גם פה הסיפור הזה הוא לא סיפור כלאחר יד, כי מדובר בעבודה משמעותית.
אלי אלאלוף: מועד.
יהודה מירון: בתוך לפחות שנה.
הדס אגמון: אנחנו מבקשים פחות.
הדס אגמון: שלושה חודשים.
אלי אלאלוף: לא שמעתי כמה שאמרת.
הדס אגמון: מדובר על ככל האפשר, ככה שבכל שלב נתון אפשר לפרסם את מה שיש.
אלי אלאלוף: שקלת לפני שאמרת שלושה חודשים?
אלי אלאלוף: את יודעת על מה מדובר?
הדס אגמון: אני יודעת על מה מדובר.
הדס אגמון: אני לא אומרת דברים בלי - - -
אלי אלאלוף: אם הנציבות אומרת "שלושה חודשים".
אלי אלאלוף: תודה רבה, זה שלושה חודשים.
אלי אלאלוף: אין ויכוח.
ענת מימון: תחילתו של סעיף 7(ב) בתוך שלושה חודשים מיום הפרסום של הצו.
ענת מימון: למעשה יש את התוספת ששם מפורטים הגופים.
ענת מימון: זה מופיע במפורט במסמכים הנוספים, לפי בניין, הכתובת שלו, דרכי הגישה החלופיות, וכתוב המועד שבו תחול חובת הנגישות במלואה, וזה כפוף למה שקראנו עכשיו, שזה הדיווח וההדרגתיות שתחול.
אורנה כהן: אני חושבת שכאשר הגברת הנכבדה אמרה שהיא יודעת על מה היא מדברת, שבתוך שלושה חודשים ניתן להעלות את זה לאתר האינטרנט - - -
אבי אלברט תורג'מן: "ככל האפשר" כתוב.
אורנה כהן: זה בלתי אפשרי.
אורנה כהן: אנחנו עושים את כל המאמצים.
אורנה כהן: אני חייבת לנתב את כל הנתונים אל מערכות המידע, מערכות המידע צריכות לעבד את זה.
אלי אלאלוף: היות ויש לי ותק בוועדה על מועדים, אני יודע שתמיד יהיה דיון.
אורנה כהן: שלושה חודשים זה לא ריאלי.
אלי אלאלוף: בואו, זה אנשי מקצוע בשביל זה - - -
הדס אגמון: בכל הכבוד, כתוב פה "ככל האפשר".
הדס אגמון: גברתי, "ככל האפשר" זה אומר שאת המידע שיש להם תעמידו לעיון הציבור.
הדס אגמון: לוקח לכם שנה להיערך לכתוב האם יש תא שירותים נגיש במרפאה?
הדס אגמון: אם יש דרך נגישה?
הדס אגמון: צריך שנה?
אורנה כהן: אני מהקופות הקטנות, בכללית יש אלפי מרפאות.
הדס אגמון: דווקא בכללית, ממה שראיתי בעבר, כבר יש את המידע הזה.
אלי אלאלוף: חברים, אני צריך לסיים את הדיון בתוך דקה.
אלי אלאלוף: אל תדברו אם אין לכם רשות דיבור.
דורון יהודה: כבר היום גם החוק מחייב את הקופות, כשאתה בא לבית המרקחת, ליצור מצב כשאתה נכנס והרוקחת נותנת לך את התרופות, שאנשים מאחורה לא ישמעו מה אתה מקבל, ושתהיה לך פרטיות.
דורון יהודה: ואני אומר לך שרוב הקופות לא עשו את זה.
דורון יהודה: אתה יושב וכל הקהל שומע מה אתה מקבל, מה אתה לא מקבל.
אלי אלאלוף: אני חייב לסתור את דבריך.
אלי אלאלוף: אני נכנס לקופות ולמרפאות, לשמחתי לא תמיד כי אני צריך, אלא סתם.
אלי אלאלוף: אני קורא למחיצה הזאת "מחיצת אלאלוף", אני מת לראות את זה, ועוד לא מצאתי אחד שלא עשה את זה.
דורון יהודה: הגשתי תביעה ייצוגית.
אלי אלאלוף: תעביר אליי, אבל זה לא בחוק הזה.
אלי אלאלוף: זה לא בנגישות, זה בחוק בתי המרקחת.
אלי אלאלוף: העברנו את זה בבתי מרקחת.
אבנר עורקבי: נאמר פה על ידי נציג משרד הבריאות וועדת הנציבות לשוויון זכויות שהיו ארגונים שהיו מודעים לזה.
אבנר עורקבי: אני מבקש וכל החברים שלי פה, הנכים, מבקשים לדעת את שמות הארגונים, למי פנו, מי היה.
אלי אלאלוף: אבנר, אל תעשה לי ועדת חקירה רטרואקטיבית.
אבנר עורקבי: לא יסתירו אותנו.
אבנר עורקבי: אנחנו רוצים לראות מי היה שם.
אלי אלאלוף: אנחנו הולכים קדימה.
אבנר עורקבי: אני רוצה קדימה.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתיקחו מהוועדה את רשימת הארגונים, והם רבים – כן ירבו, המצוות שלהם ענקיות – תיקחו מאיתנו את הרשימה, תבדקו.
אלי אלאלוף: גם אם זה יותר משבעה – אני בטוח שזה יותר משבעה – תסבירו - - -
ג'מעה אזברגה: הנושא הזה מאז כניסת חוק בריאות ממלכתי הולך ומשתפר כל הזמן.
ג'מעה אזברגה: אי-אפשר להפוך הכול בבת אחת - - -
אלי אלאלוף: אני אגלה סוד של ג'מעה, הוא היה איש קופת חולים.
ג'מעה אזברגה: לא ניתן להפוך את כל המרפאות ביום בלחיצת כפתור, מהיום למחר, שכולן יהיו נגישות.
ג'מעה אזברגה: העניין של הנגישות זה תהליך שהתחיל מאז חוק בריאות ממלכתי, ואני מקווה שיושלם עד הסוף, ואנחנו חותרים שזה יושלם עד הסוף.
ג'מעה אזברגה: תודה לכם.
ג'מעה אזברגה: אני בהחלט מצביע בעד.
אלי אלאלוף: אני מעביר.
ענת מימון: אפשר להצביע, כולל התיקונים.
אלי אלאלוף: כולל התיקונים כמובן.
אלי אלאלוף: נעקוב גם אם אני לא בכנסת.
אלי אלאלוף: נתי, תעזור לי, כדי שתגיד לי שלום מדי פעם.
אלי אלאלוף: לכל הערה אני אתייחס ואפנה למי שצריך.
אלי אלאלוף: היום ה-31 בדצמבר 2018, כ"ג בטבת השתע"ט, השעה 09:39 דקות.
אלי אלאלוף: זו הצעת תקנות לעובדים זרים בתחום התיירות.
אלי אלאלוף: אני מברך את שר האוצר שמשך את ההתנגדות שהייתה לו - - -
נעה בן שבת: הוא לא משך את ההתנגדות, הוא משך את ההסכמה שלו.
נעה בן שבת: הוא חזר בו מהסכמתו לתקנות של העובדים הזרים בחקלאות.
נעה בן שבת: אני לא יודעת מה זה אומר, אולי הממשלה תוכל להגיד מה זה אומר.
אפרת לב ארי: אולי משרד האוצר יוכל להסביר.
אפרת לב ארי: משרד האוצר שיסביר.
שקד כסלו: משרד האוצר אכן חזר בו מהסכמתו, ולכן בשלב זה לא ניתן להתקדם עם התיקון.
אלי אלאלוף: הם כן יקבלו את הפיקדון?
שקד כסלו: הוא לא נותן את הסכמתו.
שקד כסלו: הוא מתנגד לתיקון שהוצע לגבי הסדרת חובת - - -
אלי אלאלוף: זה בסמכותו?
שקד כסלו: נדרשת הסכמתו לתיקון, ולכן הוא יכול להתנגד, ואז לא ניתן להתקדם עם התיקון.
אלי אלאלוף: בחקלאות בלבד או גם פה?
שקד כסלו: בחקלאות בלבד.
אלי אלאלוף: היחסים הבינלאומיים יתערערו במדינה הזאת, חוץ מהצדק החברתי המינימלי שנפגע ופוגע בעובדים זרים.
אלי אלאלוף: זה אפילו לא יהודי, והאסלאם לא אוהב את זה.
אלי אלאלוף: נכון, ג'מעה?
אלי אלאלוף: אני חושב שזה לא הגון כלפיהם.
אלי אלאלוף: שרים אמורים להיות עם אחריות גדולה יותר.
אלי אלאלוף: אנחנו עוברים לנושא עובדים זרים בעולם התיירות.
אלי אלאלוף: מי רוצה להציג את זה?
הילה רענן: אנחנו מבקשים היום לתקן את תקנות עובדים זרים (פיקדון), כך שהן יחולו גם על ענף המלונאות.
הילה רענן: אדוני, להסביר קצת את הרקע?
הילה רענן: פרק ד' לחוק עובדים זרים קובע הוראות בדבר הפקדת כספים לטובת עובד זר בקרן או בפיקדון.
הילה רענן: התקנות המוצעות מציעות להסדיר את הנושאים שקובעים את החובה של מעסיקי עובדים זרים בענפים שונים להפקיד כספים לטובת העובדים הזרים, את סכומי הפיקדון, את הגוף שעליו יופקדו הכספים, את תנאי הזכאות של העובדים הזרים לקבל את הכספים, האפשרות לנכות מהם סכומים שונים כאשר הם לא יוצאים מישראל במועד וכן הלאה.
הילה רענן: לתקנות האלה יש מספר מטרות: הראשונה, יצירת פיקדון שאליו יוכל המעסיק להפקיד את הכספים המגיעים לעובד בגין זכויותיו הסוציאליות; המטרה השנייה יצירת תמריץ ליציאה מישראל בתום תקופת השהייה שחלה עליו; והמטרה השלישית היא צמצום פערים בעלויות העסקה של עובדים זרים לעומת עובדים מקומיים.
הילה רענן: במאי 2016 הוועדה אישרה תקנות פיקדון שהוחלו ביחס לענף הבניין וענף הטכנולוגיה הייחודית ועל חברות הסיעוד.
הילה רענן: התיקון שכרגע אנחנו מבקשים לערוך בתקנות עוסק בשני דברים עיקריים: הדבר הראשון זה החלת התקנות על עובדים זרים בענף המלונאות.
הילה רענן: אנחנו מבקשים להחיל את התקנות האלה בעקבות החלטת ממשלה מאוגוסט, שעניינה קידום והבאת עובדים זרים - - -
אלי אלאלוף: אוגוסט של איזה שנה?
הילה רענן: אוגוסט 2018.
הילה רענן: - - - שעניינה קידום והבאת עובדים זרים לתחום המלונאות.
הילה רענן: בהחלטת הממשלה הוחלט על הבאתם של עובדים זרים לענף המלונאות, ונקבע בהחלטת הממשלה ששר העבודה יגיש לוועדת העבודה תיקון לתקנות הפיקדון, כדי שהתקנות יחולו גם על עובדים זרים בענף המלונאות.
הילה רענן: נקבע עוד שתנאי למימוש מכסת העובדים הזרים במלונאות הוא פרסומן של התקנות.
הילה רענן: התקנות מבקשות לקבוע את כל הדברים שעליהם דיברנו בהתחלה.
הילה רענן: דבר נוסף שאנחנו מבקשים לתקן במסגרת התיקון הזה זה את המנגנון של חישוב הסכומים בענף הבניין והטכנולוגיה הייחודית.
הילה רענן: בנוסח הנוכחי נקבע סכום קבוע שאותו המעסיקים צריכים להפקיד, אבל הסכום הזה צריך להתעדכן מדי שנה לפי הנוסח הנוכחי, ובנוסף הוא לא בהכרח מכסה את כל העלויות של המעסיק בעד הזכויות הסוציאליות, לכן ביקשנו לשנות את המנגנון, כך שזה יהיה מנגנון שהמעסיק יצטרך להפקיד שיעור מסוים מסך המשכורת של העובד לפיקדון, וזה ייצור מצב של ודאות, גם בקרב העובדים וגם בקרב המעסיקים.
הילה רענן: אלה שני התיקונים העיקריים.
אלי אלאלוף: איך אנחנו דנים עכשיו בתיירות, כשמצד שני שר האוצר מושך את הפיקדון לחקלאים?
שקד כסלו: זו בחירה של שר האוצר לא לתת את ההסכמה שלו לפיקדון בחקלאות וכן לתת את ההסכמה - -
אלי אלאלוף: בלי לנמק?
שקד כסלו: - - לפיקדון במלונאות.
שקד כסלו: כיוון שנדרשת הסכמתו, הוא יכול לבחור אם לתת או לא לתת אותה.
אלי אלאלוף: זה לא אומר שהעובדים לא יקבלו את הזכויות שלהם, רק שלא באמצעות הפיקדון.
שקד כסלו: רק שלא באמצעות הפיקדון.
שקד כסלו: כל דיני העבודה עדיין חלים, עדיין המעסיקים מחויבים להבנתי – יש כאן נציגת משרד העבודה – עדיין מחויבים בהפרשות סוציאלית, בפיצויי פיטורים, בפנסיה – בכל הדברים שהם מחויבים - - -
שירי לב-רן: רק שבפועל זה לא קורה.
שקד כסלו: הם עדיין מחויבים.
שירי לב-רן: אני ממונה על זכויות עובדים זרים במשרד העבודה, זה מאוד מכעיס.
שירי לב-רן: נכון שפורמלית, מבחינה משפטית ומבחינת הדין שחל, יש חובה על המעסיקים בחקלאות לתת את כל הזכויות בדיני עבודה, לרבות הזכויות הסוציאליות.
שירי לב-רן: עם זאת, אנחנו יודעים שהלכה למעשה נוהגת שיטת" מצליח", ולכן ביקשנו לקדם את עניין הפיקדון, בדיוק בגלל זה.
שירי לב-רן: אני חייבת להגיד שהמשיכה של ההסכמה מאוד תמוהה בעינינו.
נעה בן שבת: אדוני, הענפים לא תלויים זה בזה.
נעה בן שבת: אני מבינה שענף המלונאות ביקש לקיים את הדיון הזה.
אלי אלאלוף: אני רוצה שיהיה דיון דווקא על החקלאות.
אלי אלאלוף: זה אומר שהחקלאים שדוחפים לא לשלם באמצעות פיקדון, הם הופכים את עצמם לעבריינים.
שירי לב-רן: אני לא אצא עם אמירה כזאת כמובן, כי אני בוודאי שלא אכליל את כל המעסיקים בחקלאות, אבל מה שאנחנו רואים בשטח זה שבסופו של דבר יש הרבה מאוד עובדים זרים בחקלאות שנפגעים, שלא משולמות להם כל הזכויות שלהם, וביקשנו למנוע את זה, בין השאר גם באמצעות הפיקדון, וזה לא קורה.
שירי לב-רן: זה בהמשך למה שאדוני אמר בתחילת הדברים לגבי ההתחייבויות הבין-לאומיות שלנו, כמדינת ישראל, לשמור על הזכויות, אל מול המדינות שמביאות לנו את העובדים הזרים האלה.
שירי לב-רן: התחייבנו וכרגע אנחנו נראים לא טוב
אלי אלאלוף: לצערי את צודקת.
אלי אלאלוף: רצית, נציג החקלאים מהקיבוצים?
איתן ברושי: קודם כול, בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, החקלאים הם דווקא חברי מושבים.
איתן ברושי: המרכיב העיקרי של עובדים זרים הוא במשק המשפחתי.
אלי אלאלוף: אבו וילן עבר מחנה?
איתן ברושי: כולנו התאחדות חקלאי ישראל.
איתן ברושי: לא באתי לכאן להגן על מישהו, באתי לשמוע את הדיון.
איתן ברושי: זה עניין אותי, אבל אני לא רוצה, בטח לקראת סוף הכנסת, להפוך את זה למחלוקת.
איתן ברושי: אני רק יכול לומר שבזמנו, כשפנינו ליושב-ראש הוועדה, הייתי בישיבה שדנה בפיקדון, והיושב ראש בצדק הואיל לדחות את ההחלטה לתקופה לא קצרה.
אלי אלאלוף: על פי בקשתך.
איתן ברושי: אני רוצה לשבח.
איתן ברושי: כדי לאפשר את הבדיקה, והארכה הייתה ארוכה אפילו מזמן הפגרה, ממש עד לאחרונה.
איתן ברושי: אני, כמי שבא מהרצון לראות את הדברים כמו חברי אלאלוף לפחות, הזמן לא נוצל נכון למטרה שהייתה כדי לבחון, לא את הפיקדון, אלא את המרכיבים הרחבים של עלות עובדים זרים.
איתן ברושי: כשאני אומר חקלאות, זה נכון גם לאחרים, כי פנו אלינו.
איתן ברושי: בטח חבר הכנסת יודע, שאחד הדברים הראשונים למשל שעשינו דרך ועדת הכספים היה ביטול של מס מעסיקים.
איתן ברושי: היה מס מעסיקים של 160-150 מיליוני שקלים בשנה, והוא הכביד מאוד על החקלאים, והורדנו אותו להסכם, שנמשך כבר מספר שנים, לחמש שנים כהוראת שעה.
איתן ברושי: אני חושב – ופרופ' אבי שמחון, שלא ידוע כחקלאי גדול בהשקפות עולמו, חיזק את הטענה – שעלות העבודה של העובדים הזרים בישראל היא גדולה מדי, לא קטע זה או אחר, ונוצרת מציאות שמצבם הוא טוב מהמעסיקים שלהם.
איתן ברושי: אני לא מציע לפגוע באף אחד, ואני בא מתפיסת עולם שלא פוגעת, אבל האם החקלאים לא נפגעים?
איתן ברושי: זו לא השאלה של הפיקדון, זו השאלה של התמונה הכוללת לצערי.
אלי אלאלוף: זה לא הדיון על החקלאות.
איתן ברושי: לכן הוויכוח על ה-500 שקלים, שהוא לא דבר פשוט, הוא לא נולד מהוויכוח עכשיו.
איתן ברושי: אני מבקר את חבריי שבתקופה שחבר הכנסת אלאלוף נתן לא נוצל הזמן כדי לבחון את העלות הכוללת של העובדים הזרים.
איתן ברושי: אם הייתה נבחנת העלות הכוללת, שאלת הפיקדון הייתה חלק מזה.
איתן ברושי: במצב של היום זה הקש ששובר את גב הגמל, זו התמונה שהחקלאים מייצרים על עלות העסקה.
איתן ברושי: וצריך לזכור שחלק משאלת העסקת העובדים הזרים נובעת ממצב הביטחון.
איתן ברושי: החקלאים היום יכולים להביא עובדים מעזה, היו פעם עובדים פלסטיניים.
אפרת לב ארי: יש גם היום עובדים פלסטיניים.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, פניתי למשרד החוץ ובודקים עובדים מירדן.
איתן ברושי: מביאים לתיירות 800 עובדים מירדן, רצינו גם לחקלאות, לפחות שקרובה לגבול, זה חלק מהכללים.
איתן ברושי: לכן אני מבקש לא לכנות את החקלאים בשמות גנאי.
איתן ברושי: הממשלה יודעת שאין עובדים, היא לא יכולה להפוך את המשבר בעובדים למקור הכנסה לאוצר.
איתן ברושי: לא התכוונתי לפיקדון, אלא לאותם המיסים שמטילים על העובדים הזרים.
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר לך שכדי להעביר את הפיקדון הקלנו על הוצאות מסוימות, כולל דיור והחזקה.
אלי אלאלוף: את זה לקחו.
אלי אלאלוף: זה היה חלק מהאיזון, אבל לא חשוב.
אלי אלאלוף: החקלאים הם הכי טובים בעולם, עם היושרה הכי בעולם, ולכן יש לנו ניצול של עובדים זרים בחקלאות.
אלי אלאלוף: סופית, אף אחד לא ישכנע אותי אחרת לצערי.
אלי אלאלוף: בבקשה, בואו נעבור לתקנות.
נעה בן שבת: תקנות עובדים זרים (פיקדון לעובדים זרים) (תיקון מס'...), התשע"ט-2019 ההגדרה הזאת של "עובד זר יומי", נבקש מהמשרדים להסביר את ההחרגה ואחרי זה נתייחס.
אלי אלאלוף: הירדנים.
אפרת לב ארי: הכוונה, אדוני היושב-ראש, שיש לנו כיום שתי מכסות של עד 1,800 עובדים מירדן, יומיים, שנכנסים.
אלי אלאלוף: כמה מירדן?
אפרת לב ארי: 1,500 לענף המלונאות ועוד 300 ליתר הענפים, כשבפועל מועסקים בעיקר בעסקים מתחום התעשייה, שירותים ובניין.
אפרת לב ארי: העובדים האלה מועסקים רק באזור אילת, הם נכנסים בבוקר ויוצאים בערב, או נכנסים בצוהריים ויוצאים.
אפרת לב ארי: בקיצור, עובדים שנכנסים ליום עבודה וחוזרים הביתה לירדן לישון או לכל מיני מגורים בעקבה שיש להם.
אפרת לב ארי: זה לא עובדים שנכנסים לפה מחו"ל, נשארים פה וישנים פה ורק יוצאים לחופשות מולדת אחת לתקופה.
איתן ברושי: אנחנו גם רוצים כאלה לחקלאות.
אפרת לב ארי: תפנו לשר החקלאות, והוא יודע לקדם את זה.
נעה בן שבת: נעבור לתיקון תקנה 2.
נעה בן שבת: התיקונים לנוסח נעשו מתוך הנחה שתקנות החקלאות כן יפורסמו, אבל כיוון שהדבר לא יקרה כרגע, אני אחזור לנוסח המקורי.
נעה בן שבת: במקום תקנה 2 לתקנות העיקריות יבוא הנוסח הזה.
נעה בן שבת: אדוני, כאן צריך להופיע גם סעיף קטן (ד) בתקנות עובדים זרים, הוא צריך להישאר על כנו.
נעה בן שבת: זה יהיה במקום תקנה 2, כשכאן השינוי כמו שהוסבר קודם, שעובדים בענף הבניין, שעד היום היה סכום נקוב שהיו צריכים לשלם – מה שצריך להעביר לפיקדון או הפיקדון הוא מרכיב הפיצויים ומרכיב תגמולי המעסיק.
נעה בן שבת: כמובן, אם יש תנאים סוציאליים נוספים, חייבים בהם לפי תקנה 1יא(ו).
נעה בן שבת: בעיקרון זה יהיה סכום הפיקדון.
נעה בן שבת: תקנות 2, 3 ו3א עוסקות בנושא של תשלום הרכיבים של תגמולי המעביד ומרכיב הפיצויים לפיקדון.
נעה בן שבת: זאת אומרת, יש לנו מגבלה שהחוק קבע לסכום מקסימלי של הפיקדון.
נעה בן שבת: סכום הפיקדון לא יעלה על הסכום הזה, ועדיין בכל מקרה, מרגע שנקבעה חובת הפיקדון לענפים האלה, המעסיקים צריכים להעביר את כל התנאים הסוציאליים שהם חייבים בהם לפי הסכמים קיבוציים וצווי הרחבה לחשבון הפיקדון.
נעה בן שבת: כפי שהסברת לגבי העובדים היומיים, הפיקדון לא שייך להם, כי ממילא הם יוצאים מן הארץ.
אפרת לב ארי: רק חשוב להדגיש שכמובן המעסיקים מחויבים לשלם להם את כל מה שמגיע להם לפי דיני העבודה שחלים בישראל.
אפרת לב ארי: כלומר, זה לא גורע מחובתם.
נעה בן שבת: שאלנו על העובדים היומיים, איך הם מקבלים את התנאים הסוציאליים?
נעה בן שבת: איך הם משלמים את זה בפועל?
נעה בן שבת: הרי הם לא פותחים להם פה קופת גמל פנסיונית.
יואב בכר: העובדים הירדנים שעובדים במלונות באילת הם עובדים חד-יומיים.
יואב בכר: קודם כול, גם כאן המשכורות משולמות ישירות לעובד, אין חברות ופטנטים אחרים.
אלי אלאלוף: הגיוס הוא ישיר?
יואב בכר: הגיוס היום הוא בעיקרון גיוס ישיר.
יואב בכר: ממש מראיינים אותם, אפילו לפעמים בוידיאו קונפרנס.
יואב בכר: מגיעים לפה עובדים מירדן.
יואב בכר: המיזם הזה הציל את המלונאות באילת, הניקיון של החדרים.
יואב בכר: הם מקבלים את כל התנאים הסוציאליים על פי ההסכם הקיבוצי וצו ההרחבה, עד רמה, אמרתי לחברות ממשרד העבודה, שלפעמים היא קצת מגוחכת, כי אפילו אם יש תוספת אילת, שזה לעובדים בשביל שירדו לעבוד באילת, הם מקבלים תוספת אילת.
יואב בכר: הם מקבלים אחרי שנתיים קרן השתלמות וכל הדברים האלה.
יואב בכר: הדבר היחיד שאני חושב שאולי את רוצה להעיר עליו, ברגע שאין קופת פיקדון, רוב חברות הביטוח לא מבטחות, אז הכסף בעיקרון נשמר והם מקבלים אותו על פי צו ההרחבה.
יואב בכר: אם נגיד עובד פוטר, הוא מקבל את הפיצויים, הוא מקבל את החלק של הגמל שהמעסיק מפריש.
יואב בכר: כל הכספים האלה הם מקבלים בצורה ממש מסודרת.
הילה רענן: בהתאם לפסיקה ברגע שאין קופת פיקדון ואי-אפשר לפתוח קרן פנסיה לעובד זר, צריך לעשות מה שנקרא "ביצוע בקירוב", זאת אומרת, לשלם לו בסיום ההעסקה את הזכויות שהיו מגיעות לו.
הילה רענן: כמו שיואב אמר, בסיום ההעסקה הם צריכים לשלם להם את מה שהם אמורים לשלם לעובד ישראלי או לעובד זר שיש לו פיקדון באופן שוטף, שזה כסף בעבור פנסיה ופיצויי פיטורים, ואם יש זכויות נוספות, כמו קרן השתלמות, הם צריכים לשלם גם את זה.
יואב בכר: קרן ההשתלמות משולמת חודש בחודשו למשכורת.
הילה רענן: אני אדייק שיש גם פסיקות שאומרות שניתן לשלם כדרך המשכורת, זאת אומרת, להוסיף תוספת שמגלמת את הזכויות הסוציאליות של עובד.
הילה רענן: זו גם אופציה.
הילה רענן: זה נקרא "ביצוע בקירוב".
הילה רענן: זאת אומרת, יש שתי אופציות, או לשלם את זה כתוספת לשכר מדי חודש או לשלם בסיום ההעסקה את כל הסכום.
נעה בן שבת: ההוראה הזאת שקראנו, שהתקנות האלה לא חלות על עובד זר יומי, זו הוראה כללית, היא לא רק לענף מסוים.
נעה בן שבת: ככלל התקנות האלה לא מתייחסות לעובד זר יומי.
אלי אלאלוף: אין קשר עם השלטונות הירדנים?
יואב בכר: יש קשר מצוין.
אלי אלאלוף: הם אוהבים את זה?
יואב בכר: הם מאוד אוהבים את זה.
יואב בכר: מאוד.
יואב בכר: זה בערך פי שלושה עד ארבעה שכר מהשכר הממוצע שם.
יואב בכר: הם מרוויחים אצלנו מצוין.
אלי אלאלוף: גם בים המלח?
יואב בכר: עדיין לא, אנחנו עובדים על זה.
יואב בכר: אנחנו מקווים.
יואב בכר: בים המלח יכולה להיות בעיה בדיוק אפרופו הדיון הזה, כי בים המלח המעבר יכול להיות רק מאזור אילת.
יואב בכר: אם נקבל אישור ממשלה על ירדנים לים המלח, כנראה שזה יהיה שבוע-שבוע - -
קריאה: שהעובדים לא יהיו יומיים.
יואב בכר: - - ואז נצטרך לבוא לוועדה, בשביל להוריד את העלויות המטורפות של אגרות.
יואב בכר: ברגע שעובדים זרים ישנו פה, יש היטל ועלויות מטורפות של אגרות וכל הדברים האלה.
יואב בכר: דרך אגב, אפרופו החקלאים, מה שדיבר חבר הכנסת ברושי, הוא אמר שיש להם עלויות.
יואב בכר: החקלאים משלמים אפס היטל עובדים זרים, ואנחנו משלמים 20%.
יואב בכר: אגרות 11,500 שקל לשנה.
יואב בכר: רק כדי לסבר את האוזן, 70 שקל לשעה לעובד.
יצחק גורביץ: אצלנו בענף הבנייה 20,000 שקל.
אלי אלאלוף: כמה אתם משלמים אגרה?
יצחק גורביץ: 20,000 שקל.
יצחק גורביץ: 12,000 שקל דמי היתר ועוד 9,000 שקל אגרות.
יצחק גורביץ: בנוסף, 15% מס להסדר העסקה.
יואב בכר: הם 15% אנחנו 20%.
יצחק גורביץ: החישוב שהצגנו בוועדת הכספים זה יוצא על כל עובד זר בשנה תוספת של 37,000-36,000 שקל.
אלי אלאלוף: המדינה מרוויחה על הגב שלהם.
יצחק גורביץ: מזל שיש רוכשי דירה - - -
נעה בן שבת: ניתנה פה בחירה לגבי התקופה הראשונה של התשלום של הפיקדון.
נעה בן שבת: אולי אפשר לבקש מהממשלה להסביר מדוע נקבעה ההוראה המיוחדת הזאת לגבי תשלומי התקופה הראשונה.
אפרת לב ארי: קודם כול, זיהינו שלא תיקנו פה בתקנת משנה (ב) מ-31 במארס לסוף יוני, אבל לא חשוב.
אפרת לב ארי: כרגע בגדול, מלכתחילה ביקשנו את הדחייה הזאת לכמה חודשים, כי חשבנו שחקלאות הולך להיכנס והוא מצריך מאיתנו היערכות ואפיון מחשובי שכרגע לא קיים.