GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוהן אטלן: אנחנו דואגים שכמה שיותר חברי כנסת מהנגב ייבחרו, אנחנו חושבים שזו הדרך היחידה לקדם דברים כאלה בנגב.
יוהן אטלן: אנחנו הוכחנו את זה - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לשכנע את אלי שיהיה מועמד לקדנציה הבאה.
יוהן אטלן: רק דבר קטן.
יוהן אטלן: המושג דרום והמושג נגב הם לא מושגים חופפים.
יוהן אטלן: הרבה פעמים כשאנחנו מציגים נתונים על הדרום אנחנו רואים שם את אשקלון ואנחנו רואים שם את אשדוד, וכשאנחנו מסתכלים על כוח אדם ועל מיטות אנחנו לא לוקחים בחשבון שסורוקה זה בית החולים היחיד שנותן שירות רק לנגב.
יוהן אטלן: אשקלון ואשדוד, מרכז החיים שלהם הוא לא באר שבע והוא לא הנגב ולכן אנחנו צריכים לשים לב לדבר הזה כי הנתונים הם עוד יותר גרועים.
יעקב ליצמן: מתי היית באשקלון בפעם האחרונה?
יוהן אטלן: באשקלון?
יוהן אטלן: אני לא נוטה להגיע, אני גר בדימונה.
יעקב ליצמן: לא, אני מניח שיש לך סטיגמה על אשקלון כי אתה לא ראית את בית החולים.
יוהן אטלן: לא, חס ושלום, אני אומר - - -
יעקב ליצמן: לא היית באשקלון הרבה זמן, תיסע לאשקלון, תסתכל על בית החולים, זה הבדל שמים וארץ ממה שהכרת לפני שלוש שנים.
יוהן אטלן: אדוני סגן השר, חשוב לי להגיד שאשקלון הוא בית חולים, אין לנו שום מילה רעה להגיד על ברזילי, פשוט לדימונה אשקלון לא רלוונטית.
יוהן אטלן: כמו גם למצפה רמון, כמו גם לירוחם, כמו גם לרהט וכמו גם להרבה מאוד יישובים שנמצאים באזור באר שבע, ולכן סורוקה הוא בית החולים היחיד, ולכן סוגיית בית החולים השני וסורוקה הן סוגיות חשובות.
יוהן אטלן: אז רק כמה שאלות לגבי סורוקה.
יוהן אטלן: אנחנו מבינים שמתוך החלטת הממשלה 2025 שבה היו אמורים לחזק את סורוקה ב-118 מיטות אשפוז, 20 שיקום, 98 כלליות, אתם אומרים שמתוך ההחלטה הזאת 89 מיטות כלליות יושמו ו-20 מיטות שיקום, ובנוסף אליהן עוד 50 מיטות?
יוהן אטלן: אוקיי, זה חדשות מצוינות וטובות ואנחנו נעביר את המסר הזה הלאה.
יוהן אטלן: לגבי בית החולים החדש, אנחנו מבינים שהתכנסה ועדת היגוי והתחילה את העבודה שלה.
יוהן אטלן: היא לא סיימה את העבודה שלה, יצא לא מזמן RFI שפונה לציבור שיגידו איזה סוג של תפעול בית החולים הזה יקבל.
יוהן אטלן: אנחנו רוצים לדעת כמה זמן אתם מתכוונים להמשיך עם התהליך הזה של ה-RFI והאם יש איזה שהוא דד ליין?
יעקב ליצמן: יש סדר היום.
יעקב ליצמן: איך זה עובד?
יעקב ליצמן: זה עובד מסודר כי אנחנו דוחפים וצריכים גם בדרום וגם בצפון, בקרית אתא, בקרית אתא אנחנו רחוקים עדיין, אבל בדרום, בבאר שבע, אנחנו קרובים מאוד מאוד ומתקדמים - - -
אלי אלאלוף: אז אני ארשה לעצמי לחזק את הדיבור של החבר.
אלי אלאלוף: הנושא הזה של בית החולים בבאר שבע, הוא במקרה קו אווירי 1,000 מטר מהבית שלי, אז אני חייב להגיד, אף אחד ברחוב, גם אני ברחוב, אני אוהב את המושג הזה, לא יודע על ההתפתחות ועל התכנון.
יעקב ליצמן: הוא לא צריך לדעת.
אלי אלאלוף: לא, למה?
אלי אלאלוף: כדאי שיידעו, כדאי שנדע.
אלי אלאלוף: לדעתי יש מספר - - -
יעקב ליצמן: אלי, יש דרך גם מתי, יש דרך - - -
אלי אלאלוף: אנחנו רצינו, אבל יש לנו תירוץ, יש בחירות.
אלי אלאלוף: אבל שנבין, דבר כזה, בית החולים, כדאי ללוות אותו כי זה לא בניין פשוט, זה בניין עם השלכות חברתיות מאוד גדולות לאור סוג האוכלוסייה שנמצאת בדרום.
יעקב ליצמן: ראש העיר הקציב את השטח, ראש העיר - - -
אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב לעשות את זה - - -
מאיר כהן: בבקשה, אטלן, רק תקצר.
יוהן אטלן: אין בעיה, אנחנו רק רוצים לוח זמנים לדבר הזה, כי חשוב שזה יקום כמה שיותר מהר.
יוהן אטלן: זה כבר היה אמור להתקדם יותר מהר מזה.
יוהן אטלן: אנחנו רוצים לוודא שהקיצוץ התקציבי שהושת על המשרד לא יפגע בדרום, בגלל הנתונים ובגלל הפערים אנחנו רוצים - - -
מאיר כהן: הקיצוץ פוגע בדרום, אבל בסדר, יש דין ודברים שהכסף יחזור וכנראה שהוא יחזור.
יעקב ליצמן: בוא אני אגיד לך יותר בוטה ממה שמאיר כהן אומר את זה, בכל זאת הוא מהדרום.
יעקב ליצמן: הקיצוץ הזה, אנחנו נקצץ בדיוק איפה שמשרד האוצר לא רוצה שנקצץ.
יעקב ליצמן: זה עונה לך על כל השאלות.
מאיר כהן: תודה, אטלן.
מאיר כהן: אנחנו חייבים לשמוע, אדוני היושב ראש ואדוני השר, על המצוקה של הפרא רפואיים, היא תציג את עצמה.
מאיר כהן: היא לימדה אותי הרבה מאז שאני - - -
אלי אלאלוף: גם אותי.
אלי אלאלוף: אני רואה שיש לי רק בעיה.
אלי אלאלוף: יש שלושה דוברים בארבע דקות.
אלי אלאלוף: תגידו לי איך עושים את זה.
עדי רודריגז ברנע: אני יכולה לדבר די מהר, אם תעמדו בקצב אני אשתדל לנצל את היכולת הזאת שלי.
עדי רודריגז ברנע: שמי עדי רודריגז ברנע, אני אמא לשני ילדים עם אוטיזם, אני גרה בדרום, ביישוב ליד באר שבע, מאוד מתחברת למה שאמר יוהן על הנושא של באר שבע והסביבה ומה שקורה באשדוד ואשקלון, זה גם רלוונטי למה שאני אגיד.
עדי רודריגז ברנע: אני רוצה להודות בראשית דבריי, ממש בקצרה, לחבר הכנסת מאיר כהן, בכלל כל הוועדה הזאת, לחבר הכנסת מוטי יוגב, על כל מה שהם עושים בתחום הזה.
עדי רודריגז ברנע: אני רוצה לזרוק כמה מספרים, רק בשביל לסבר את האוזן.
עדי רודריגז ברנע: 120 אנשי מקצוע פרא רפואיים, זה המספר של אנשי המקצוע הפרא רפואיים בדרום נכון ליוני שמציעה קופת חולים כללית בהסדר שרוב תושבי הדרום מבוטחים שלה, לעומת 727 בצפון.
אלי אלאלוף: פרא רפואיים באיזה תחום?
עדי רודריגז ברנע: פרא רפואי בתחום של ריפוי בעיסוק, קלינאות תקשורת, ספורט טיפולי, רכיבה טיפולית, כל הפרא רפואיים.
עדי רודריגז ברנע: אם מסתכלים רק על קלינאות תקשורת יש רק תשעה ויש חמישה מרפאים בעיסוק, חמישה ספקים בהסדר.
עדי רודריגז ברנע: אם נסתכל טיפה צפונה, שם המספרים אחרים, גם פריפריה, 727 לעומת 120, במרכז 1,302.
עדי רודריגז ברנע: אני לא רוצה לבוא לפה כדי לקטר, כבר זעקנו במשך שנתיים, אנחנו ההורים, ועוד עמותות אחרות על המצב הקשה ועל הפערים המטורפים האלה.
עדי רודריגז ברנע: אני הייתי שמחה לשמוע קצת יותר שיח על תשובות ועל פתרונות ויש לי פה פנייה לשני גורמים.
עדי רודריגז ברנע: גורם אחד זה משרד הבריאות, שלפי תפיסתי כתושבת הנגב אמור לדאוג לי ולילדה שלי כדי שאני לא ארגיש שאני אזרחית סוג ב' בגלל שאני גרה בדרום.
עדי רודריגז ברנע: אני הרגשתי את האפליה, בוא נגיד שהבת שלי הרגישה את האפליה עוד מהרחם, אני הייתי צריכה לנסוע לאשקלון בשביל בדיקה של סקירת מערכות, אני בכלל לא גרה קרוב לאשקלון.
עדי רודריגז ברנע: אחר כך כשהיא גדלה ולימים אובחנה עם אוטיזם נאלצנו להרחיק עד לרעננה כל שבוע, כשהיא הייתה רק בת שלוש, כדי לקבל טיפול.
עדי רודריגז ברנע: פשוט אין מענה, אין מענה בדרום.
עדי רודריגז ברנע: הילדים האלה, יש להם חלון הזדמנויות נורא נורא קצר וצר והם נפגעים מאוד מהמצב הזה.
עדי רודריגז ברנע: אז קודם כל משרד הבריאות היה אמור להיות שם, לקרוא את המפה ולראות שאין הכשרה בדרום, אין הכשרה לאנשי מקצוע במקצועות הפרא רפואיים.
עדי רודריגז ברנע: רק לאחרונה המל"ג אישרו פתיחת חוג של ריפוי בעיסוק במכללת ספיר ונפתחה גם תכנית של הפרעות תקשורת במכללת אחווה.
עדי רודריגז ברנע: שוב, מכללת אחווה זה נחמד, אבל זה לא דרום.
עדי רודריגז ברנע: הם יושבים במרכז, הם גם לא מגיעים בכלל, הבוגרים שם גם לא יגיעו לדרום.
עדי רודריגז ברנע: אני אשתדל מאוד לקצר.
מאיר כהן: מתוך ה-50 שנרשמו עשרות, כמעט 30, הם תושבי הדרום וזה טוב.
מאיר כהן: ואני בעצמי הלכתי לשכנע בדימונה, בירוחם, בבאר שבע ופגשתי בוגרים שלי מבית הספר ושלחתי אותם ללמוד והם התקבלו ואני שמח על כך.
עדי רודריגז ברנע: אגב, התכנית שם, אין שם אפילו קלינאי תקשורת אחד בכל הסגל האקדמי של אחווה.
עדי רודריגז ברנע: אני חושבת שזה אומר הכול.
עדי רודריגז ברנע: חוג כזה שאין לו קלינאי תקשורת - - -
אלי אלאלוף: מה את רוצה, להרוס?
עדי רודריגז ברנע: לא להרוס, חלילה.
אלי אלאלוף: יש פה את המל"ג, הם יגידו לך שהם בדקו את הכול.
עדי רודריגז ברנע: אני מבקשת תשובות, קודם כל מהמל"ג, שיותר לחוץ לו ללחוץ על בן גוריון, אני עובדת אגב באוניברסיטה - - -
אלי אלאלוף: ומה את עושה אם אוניברסיטת בן גוריון לא רוצה?
עדי רודריגז ברנע: זהו, קודם כל - - -
אלי אלאלוף: אה, אז בבקשה.
אלי אלאלוף: אז אל תהרסי את הקיים.
עדי רודריגז ברנע: אני לא הורסת, אני רוצה לתת דוגמה.
עדי רודריגז ברנע: כשמדינת ישראל החליטה שסייבר זה בעדיפות לאומית כרגע, לימודי סייבר, אז המל"ג הנחית על אוניברסיטת בן גוריון ואני ראיתי במו עיניי את ההקפצה ואת כל הרחש בחש ואת כל הפעילות כדי לאפשר - - -
מאיר כהן: עדי, אנחנו בדרך לשם, אנחנו בדרך לחייב את בן גוריון.
מאיר כהן: בהמשך למה שאלי אמר, המל"ג אישר את הסילבוס של מכללת אחווה, יש שם חבר'ה מהטובים ביותר.
מרדכי יוגב: אלי, הייתי מהראשונים שיזמו איתך.
מרדכי יוגב: דקה ברשותך.
אלי אלאלוף: הזמן הוא זמן, אני מתנצל.
מרדכי יוגב: אלי, תרשה לי דקה, באתי לכאן במיוחד.
אלי אלאלוף: חבר'ה, מעכשיו זה חוקים ש - --
מרדכי יוגב: עזבתי כספים ותקציבים, חצי דקה, תרשה לי.
אלי אלאלוף: נתחיל בחאג' יחיא ואחר כך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ממש בשני משפטים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא של המיון הקדמי ביישובים הבדואים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא אדבר על המצב הקשה של הפזורה והיישובים הלא מוכרים, אבל הנושא של המצ'ינג פשוט לא יאפשר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אני בא לכסייפה, ערוער, תל שבע, חורה, כל היישובים האלה, המצב הסוציואקונומי שלהם הוא 2 ואפילו פחות והם לא יוכלו והם מספיק רחוקים מבאר שבע.
אלי אלאלוף: כן, בבקשה, מוטקה.
מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, אדוני סגן השר והסמנכ"ל וחברי מאיר כהן, שבאמת הוא איש הדרום.
מרדכי יוגב: אני עסקתי בצפון בפערי הבריאות, אבל יזמו החברים שנמצאים פה ולבי איתם לגמרי ואני מקווה שגם בעזרתך נצליח גם בכנסת הבאה, ובעזרת כולם, להמשיך.
מרדכי יוגב: ואני חושב שגם בבין הזמנים, זו חובתנו, אנחנו יחד במשימה.
מרדכי יוגב: בשורה אחת, שורה תחתונה, כולנו מבינים וגם רואים, ופרופ' גרוטו, שעשה את הדוח שממנו גם למדנו, שיש פערים ותושבי הדרום או הצפון שמשלמים אותו דבר מסבסדים בעצם שירותים של המרכז והם חסרים.
מרדכי יוגב: לכן, אני רוצה להגיע לתכלס, אני חושב שנצטרך להבקיע, בעזרתך ובעזרת אחרים, הייתי בעניין הזה עם יושב ראש ועדת החינוך מרגי ועם המל"ג פה, אוניברסיטת בן גוריון צריכה להבין שזו שליחות לאומית בנגב, להכניס את ההכשרות הפרא רפואיות.
מרדכי יוגב: אלה שבאחווה, ואני שמח שחברי משכנע את אנשי הדרום, הם כבר קרובים למרכז והם כבר מוצאים את עצמם קרובים יותר לתל אביב, כפי שדיברו פה על אשדוד ואשקלון, הציר שלהם הוא כבר קרוב לתל אביב, הם כבר פחות יורדים חזרה לדרום.
מרדכי יוגב: ואילו אם הם לומדים בדרום, ליבם בדרום, בסטז' הם בדרום ואחר כך הם גם נשארים יותר בדרום ומשרתים את תושבי הדרום ואת בתי החולים של הדרום ואת כל המקצועות האחרים.
מרדכי יוגב: זאת אומרת זה לא מתחיל בסורוקה, זה מתחיל עוד בהכשרה, כך ראינו, מצאנו, שאלנו, תשאלנו, כולל אנשים שתשאלתי אישית.
מרדכי יוגב: דבר נוסף, ברשותך, עניין התקציב.
מרדכי יוגב: אז יש את סגן השר הבריאות שראה את עצמו כשר הפריפריה, ואני איתו לגמרי, אבל אני חושב שצריך לשים שם יותר ואנחנו צריכים להבקיע את האוצר.
מרדכי יוגב: אינני יודע אם יש פה נציגים של הבריאות באוצר - - -
מרדכי יוגב: יש, אז הם צריכים לדעת את זה והם צריכים לבקר שם.
מרדכי יוגב: שירה גרינברג הייתה איתי בצפון וחיה את הדברים וכתוצאה מזה נתנה יותר.
מרדכי יוגב: אני חושב שצריך להביא אותם גם לדרום ולחוש ולדבר עם האנשים הללו.
מרדכי יוגב: הדברים הללו מלב אל לב והם משפיעים על רפרנטים באוצר.
מרדכי יוגב: ובעידוד רופאים ובעידוד פרא רפואיים, צריך לנסות, יצרנו מחשבה של לצאת מהקיבעון של רק חצי מיליון למתמחה, ואם יש מתמחה קליבר שמוכן לעלות לצפון ולרדת לדרום, בוודאי רופאים עולים.
מרדכי יוגב: אני משתדל אישית להמשיך לפעול גם בנושא הזה, גם בוועדת העלייה והקליטה, רופאים עולים, לנסות להפנות אותם לנגב ולצפון.
מרדכי יוגב: כך גם במקצועות הפרא רפואיים.
מרדכי יוגב: ואני אשמח יחד איתך, אלי, אנחנו לא נדלג עליך, להמשיך ולעזור בנושא הזה.
מרדכי יוגב: מבחינתי ומבחינת מאיר, גם כשרים וכסגני שרים או כחברים בוועדה, הנושא מאוד נגע לליבנו ואנחנו נרצה להמשיך ולעסוק בו.
אלי אלאלוף: אוקיי, אני מודה.
אלי אלאלוף: אני ממש מתנצל, חשבנו שדיון של שעה וחצי יספיק, זה ברור שזה לא מספיק, אבל אני רוצה להודות באמת לך, אדוני סגן השר, על הידע שלך ועל הבקיאות בצורך לשפר את המצב בדרום, גם אם הוא טוב יותר מאשר לפני מספר שנים.
אלי אלאלוף: מאיר, בראבו לך, כאיש הדרום הנושא הזה מאוד קרוב אליך, אחרי החינוך.
אלי אלאלוף: אני מתנצל שלא קיבלנו מהמל"ג את הדיווח שלו, אני אשמח לקבל אותו בכתב אם תוכלו להעביר לנו בכתב ונפיץ את זה באמצעות הוועדה לכולם.
אלי אלאלוף: לנציגי התושבים, שזה בעיניי הנציגים האותנטיים האמיתיים, גם אם יש טיפה מרירות, האתגר עוד לפנינו וגם כמתנדב אני מוכן להמשיך בעתיד להיות איתכם ומאיר יודע את הכתובת, היא לא מוסתרת, עדיין לא, ובהצלחה לכולם ותודה לכם.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אפשר להתחיל?
אלי אלאלוף: הפורום איכותי, גם אם מצומצם, אני בטוח.
אלי אלאלוף: היום 19 בדצמבר 2018, י"א בטבת תשע"ט, השעה 10:09.
אלי אלאלוף: אנחנו הולכים לדון בהצעת חוק בריאות ממלכתית, תיקון הדרוש כדי לתת שירות לאנשים עם בעיות של שיניים ושיתוק מוחין.
אלי אלאלוף: זאת הצעת חוק של חבר הכנסת אחמד טיבי, ד"ר אחמד טיבי, תגידו לו מזל טוב, הוא היום הזדקן.
אלי אלאלוף: אבל זה היום שהצרפתים, החינוך הקולוניאליסטי שלי הוא צרפתי, אז אני רק מזכיר שהם אומרים שזה היום היחיד - - -
אחמד טיבי: היום חבר הכנסת בן צור הסביר לי משהו ביהדות על גיל 60, לכרות או משהו, כריתה.
אלי אלאלוף: הוא ברח מפה, הנותן תשובות בתחום הזה.
אלי אלאלוף: אני יודע להגיד רק מה שהצרפתים לימדו אותי, שזה היום היחיד שהפלוס שווה מינוס.
אלי אלאלוף: אז שיהיו לך הרבה הרבה שנים טובות, ותרומה למשפחה, ודאי, לך ולקהילה ולמדינה שלנו.
אחמד טיבי: תודה, תודה.
אלי אלאלוף: יש פה הצעת חוק שנייה של בריאות ממלכתית באותו נושא, עם רשימה של חברי כנסת נוספים בראשותה של נורית קורן.
ענת כהן שמואל: איפה היא?
ענת כהן שמואל: כי אם צריך מיזוג היא צריכה לאשר.
אלי אלאלוף: רצינו כדבר ראשון למזג את כל ההצעות כדי להיות עם הצעת חוק אחידה, מאוחדת, אז מה עושים?
נעה בן שבת: הוועדה יכולה להחליט גם בלי הסכמתה.
אלי אלאלוף: אז אני מציע למזג את כל הצעות החוק בנדון, אם יש את הסכמתך אני מעלה את זה.
אלי אלאלוף: אז אנחנו מעלים את זה להצבעה – מי בעד למזג?
אלי אלאלוף: אלאל אלאל
אלי אלאלוף: פה אחד או שתי פיות.
אלי אלאלוף: בבקשה, אני אשמח שתפתח את הדיון, ד"ר טיבי.
אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מדובר בהצעת חוק אנושית, בריאותית, חברתית.
אחמד טיבי: לציבור חולי שיתוק מוחין יש בעיות בעמוד השדרה, בשלד, בגפיים, בשרירים ובמבנה הלסתות, ויש עיוותים ושינויים במבנה, וסבל רב.
אחמד טיבי: מדובר באוכלוסייה שסובלת והיא צריכה טיפול שיניים, אוכלוסיית חולי שיתוק המוחין.
אחמד טיבי: הם נאלצים כיום להוציא את כל הקצבאות והגמלאות שהם מקבלים על טיפול שיניים.
אחמד טיבי: אני רוצה להודות מקרב לב לשר הבריאות, סגן שר הבריאות ליצמן, שתמך באופן גורף ומעודד בהצעת החוק הזאת ופעל רבות בוועדת שרים ומול משרד האוצר, ששינה את עמדתו מהתנגדות לתמיכה, ולכן הצלחנו להעביר את זה במליאה.
אחמד טיבי: עכשיו אנחנו בקריאה ראשונה.
אחמד טיבי: אתמול ישבתי עם סגן השר ליצמן, הוא אמר לי שנעביר את זה היום, ואם יש הערות אז לאחר מכן.
אלי אלאלוף: נציג האוצר, יש לו הסתייגות?
אלי אלאלוף: רוצה להתבטא?
אורן גבע: תודה רבה.
אורן גבע: סליחה שאני קצת צרוד.
אורן גבע: אני אתחיל בפן המקצועי.
אורן גבע: בפן המקצועי אני לא חושב שאף אחד מתנגד לזה שיהיה בסל הבריאות שירותי שיניים לאנשים שחולים במחלה הקשה הזאת.
אורן גבע: ולראיה לכך באמת בוועדת הסל בשלוש שנים האחרונות נוספו שירותי שיניים לחולים הללו במקטעים, ראשית עד גיל 18 ב-2015, ולאחר מכן עד גיל 24 ב-2018.
אורן גבע: כלומר, ועדת הסל, הוועדה המקצועית שממליצה לשרים על תוספת של שירותים לסל הבריאות כבר פעמיים קיבלה החלטה, במקטעים כמובן בגלל מגבלות תקציביות, להרחיב את הסל על מנת לספק שירותים לאוכלוסייה הזאת.
אלי אלאלוף: זאת הדרך היחידה להוסיף שירותים?
אלי אלאלוף: דרך ועדת הסל?
אורן גבע: התשובה היא לא.
אורן גבע: זו הדרך המקובלת.
אורן גבע: אפשר להוסיף בחקיקה, אפשר להוסיף בהחלטת ממשלה.
אלי אלאלוף: לא נבחרנו דרך ועדת השרים.
אורן גבע: אני מתאר את הסיטואציה.
אורן גבע: אפשר להוסיף בחקיקה, אפשר להוסיף דרך החלטה של הממשלה ושל השרים, אלו הדרכים הנהוגות.
אורן גבע: כל מקרים שבהם הוסיפו שירותים לסל כמעט תמיד זה דרך ועדת הסל.
אורן גבע: במקרים חריגים זה היה דרך החלטת ממשלה.
אורן גבע: אני חייב להגיד, בדרך כלל כשזה קורה בדרכים הללו, דרך ועדת הסל או דרך ועדת החלטת ממשלה, זה מלווה בהקצאה תקציבית לקופות החולים על מנת לממן את השירותים הללו.
אורן גבע: כשנוסף שירות לסל בדרך של חקיקה ראשית ולא התקבלה החלטת ממשלה על הקצאת מימון מקופות החולים זה אומר שהקופות יצטרכו לספק את השירות הזה מבלי שהם קיבלו לכך מימון נוסף.
אורן גבע: כלומר, דרך המלך להוסיף את השירות לסל היא או דרך ועדת הסל או דרך החלטת ממשלה על הוספת השירות לסל, כי אז זה גם מלווה במימון תקציבי לקופות החולים, שיוכלו לממן את השירות הזה לחולים.
אורן גבע: מעבר לכך, כשפועלים בשיטה הזאת אז השירות גם עובר הערכה מקצועית ותמחור מסודר על-ידי ועדת המשנה לסל, שהיא גם ועדה שפועלת מתוקף החלטת ממשלה ומעריכה את העלות התקציבית של כל שירות חדש שנכנס לסל.
אורן גבע: אז זאת דרך המלך.
אלי אלאלוף: תרשה לי, בזכות זה שאנחנו גם פורום אינטימי.
אלי אלאלוף: התקבלו שתי החלטות לגבי טיפול שיניים במערכת, אחת עד גיל 18 בהדרגה, שאני חושב שאנחנו בשנת 2019 נגיע לגיל 18.
אורן גבע: זה על ילדים בכלל.
אורן גבע: לגבי שיתוק מוחין כבר מקבלים עד גיל 24.
אלי אלאלוף: רגע, תן לי לשאול שאלה טיפה מורכבת, בעיני לפחות, לא בעיניך.
אלי אלאלוף: עד גיל 18 כל ילד זכאי לשירות של טיפול שיניים.
אורן גבע: נכון.
אלי אלאלוף: למה דווקא למי שיש בעיה מיוחדת צריך בשבילו חוק מיוחד?
אלי אלאלוף: למה הם לא יכולים להיות בהחלטה הזאת?
אורן גבע: אז, א', אני חושב שלא נדרש חוק מיוחד.
אורן גבע: כלומר, כל מי שיש לו עד גיל 18 את המחלה הזאת זכאי לכל השירותים, אפילו זכאי לשירותים מעבר.
אלי אלאלוף: אבל הוא לא קיבל.
אלי אלאלוף: עד עכשיו הוא לא קיבל.
מאיר ברודר: האמת היא שעוד מעט יצטרף אלינו הגורם המקצועי שגם מלווה את הנושא בוועדת הסל.
אלי אלאלוף: אני יודע את התשובה, זה כן, רק שלא הפצתם את זה.
אלי אלאלוף: והקופות לא קיבלו את ההנחיה המתאימה כדי לתת את השירות, זה אחד.
אלי אלאלוף: ואז יש מרפאה אחת שחוגגת על חשבון זה ב"הדסה".
מאיר ברודר: לא, הקופות, הנה, הוא יראה לך את - - -
אורן גבע: כן, מכתבים של משרד הבריאות לקופות החולים מ-2015 שמגדירים שהשירותים הללו כלולים בסל.
אלי אלאלוף: בסדר, אז אנחנו יודעים שכבר יש תשובה אפילו תקציבית.
אורן גבע: לא, עד גיל 18 אין בעיה, זה כבר בסל.
מאיר ברודר: היום עד גיל 24.
אלי אלאלוף: אתם חושבים שאני צריך פרשנות למילים הפשוטות שלי?
אלי אלאלוף: עובדתית זה לא מתקיים.
אלי אלאלוף: מה זה חשוב שכתוב?
אלי אלאלוף: מישהו מהסובלים הולך עם זה?
אלי אלאלוף: מה זה מעניין אותו?
אלי אלאלוף: המערכת לא מפרסמת את זה, לא מעוניינת, זה לא הסטייל, לא יודע מה.
אלי אלאלוף: לקבל אנשים חריגים למערכת, מערכות אוהבות את זה?
אלי אלאלוף: אז קודם כל זה.
אלי אלאלוף: שתיים, בחוק הסיעוד הוחלט שמגיל 75 יש גם שירותי שיניים.
נעה בן שבת: אדוני, הבנתי שזאת הייתה החלטת ממשלה שהוזכרה, אבל זה לא חוקק.
אלי אלאלוף: בסדר, אז יש החלטה, יש תקצוב, יש פרסום על זה, אז תכניסו.
אלי אלאלוף: עד גיל 18 יש טיפול, מגיל 75 יש טיפול.
אלי אלאלוף: עכשיו אנחנו בפרק הזמן הזה בגילאים האחרים בין 18 ל-75, ולכן גם התקצוב או חישוב התקצוב, התקציב הנדרש הוא שונה.
אלי אלאלוף: לכן אחת הבעיות שהעליתם – אחרי ההצהרה של סגן השר במליאה בה חבר הכנסת אחמד טיבי פתח את הדיון, זאת הייתה חגיגה, שתבינו.
אלי אלאלוף: הוא גם התבסס על זה שיש הסכמה של תקציב שלא קשור לסל.
אלי אלאלוף: לכן כל הנאום על הסל לא מעניין אותנו.
אלי אלאלוף: מעניין אותנו שיש צורך בתקציב נוסף לאוכלוסייה הזאת מגיל 18 עד 75.
אלי אלאלוף: ושתיים, הסל הזה הוא בתקצוב בהסכמה או בהבנה בין סגן שר הבריאות ושר האוצר שזה 50% תקציב נוסף לאוצר, ומתוך התקציבים הקיימים של משרד הבריאות תקציב נדרש.
אלי אלאלוף: ההערכה הייתה עד 10 מיליון שקל.
אלי אלאלוף: פתאום אתם באים עם נתון שאומר: לא, זה 35 מיליון שקל.
אלי אלאלוף: זה ברור שאם אתם זורקים מס' כזה אתם זורקים כללי משחק חדשים שצריך להתמודד איתם.
אלי אלאלוף: אבל בואו נסכים לפחות על הדברים שאפשר להריץ, שנבין שעכשיו תפקיד משרד הבריאות ותפקיד האוצר להגיד לכל מי שעד גיל 18 שהוא מכוסה, וכל מי שמעל לגיל 75 בחוק אחר הוא מכוסה.
אלי אלאלוף: ובמקרה שתי ההחלטות עברו מפה בהמלצה של דוח העוני, שתדע לך.
אלי אלאלוף: לכן אני לא חושב שצריך להמשיך להפחיד אותנו עם הסכום הענק הזה.
אורן גבע: אתה רוצה שאני אתייחס?
אלי אלאלוף: עוד הערה ואחר כך אתה.
רוני רוזנברג: אתה אומר שזה נכלל, אבל נכלל כיסוי משמר עד גיל 18, ונכלל כיסוי משמר מגיל 75.
רוני רוזנברג: חבר הכנסת אחמד טיבי מדבר לא רק על טיפולים משמרים, הוא מדבר גם על טיפולים כירורגים שאין להם שום אזכור בשתי ההרחבות האלה.
אלי אלאלוף: אז זה אומר שמשרד הבריאות צריך להתמודד עם ההגדרה, לא עם הצורך.
אורן גבע: לגבי נושא העלות.
אורן גבע: תמחור העלות של שירותים רפואיים זאת סוגיה מורכבת.
אלי אלאלוף: נורית, הזכרנו אותך.
נורית קורן: אני יודעת, תודה, אדוני היושב-ראש.
אורן גבע: תמחור העלות של שירותים רפואיים זאת סוגיה מורכבת, לכן יש ועדה שזה תפקידה, ועדת המשנה של הסל.
אורן גבע: כל שירות שרוצים להכניס לסל עולה לתמחור לוועדה, הוועדה מתמחרת ואומרת לוועדת הסל - - -
אלי אלאלוף: אתה שוב חוזר.
אלי אלאלוף: אמרתי לך טלפונית אתמול, ואני חוזר על זה.
אלי אלאלוף: כשמגיע לשולחן הוועדה נושא שקשור לסל אני מוריד אותו מהדיון, אני לא רוצה להתעסק בסל.
אורן גבע: אבל זה נושא שקשור לסל.
אלי אלאלוף: לא קשור לסל.
אורן גבע: עובדה, שנה שעברה - - -
אלי אלאלוף: כרגע הסברתי לך שזה לא קשור לסל.
אורן גבע: שנה שעברה הרחיבו את זה דרך הסל.
אורן גבע: ועדת הסל המליצה להרחיב את זה לגיל 24 שנה שעברה, זה נושא שנידון בוועדת הסל.
אלי אלאלוף: אבל זה בוצע?
אורן גבע: כן.
מאיר ברודר: כן.
אורן גבע: התקבלה ב-2015 החלטה של ועדת הסל לתת את השירותים האלה עד גיל 18.
אורן גבע: ב-2018 התקבלה החלטה בוועדת הסל עד גיל 24.
אורן גבע: לדון על זה פה בוועדה – ואני אומר את זה בצורה הכי רכה – זה קצת לעקר את משמעות ועדת הסל.
אורן גבע: צריך להבין את זה, יש ועדה ציבורית אחראית.
נורית קורן: על מה ועדת הסל דיברה?
אורן גבע: על שירותים לאנשים עם שיתוק מוחין.
אורן גבע: ב-2015 התקבלה החלטה בוועדת הסל שניתן לה תקציב, והיא אומצה על-ידי הממשלה, והקופות מספקות את השירותים לתת את השירותים הללו.
אחמד טיבי: וסגן השר ליצמן לא יודע על זה?
נורית קורן: במסגרת של כל הילדים?
אורן גבע: לא.
נורית קורן: אז בנוסף?
אורן גבע: בנוסף, כי אלו שירותים מעבר לשירותים שכל הילדים מקבלים, אלו שירותים כירורגיים ולא שירותים של רפואה משמרת.
אורן גבע: אז זה כבר ניתן עד גיל 18 דרך ההחלטה של ועדת הסל.
אלי אלאלוף: בעקבות החלטת ועדת הסל הקופות קיבלו הנחיה?
אורן גבע: תשאל אותם.
חגי סלוצקי: קיבלנו את ההנחיה ואנחנו מבצעים אותה בהתאם להנחיות של ועדת הסל, אנחנו מטפלים בילדים האלה.
אלי אלאלוף: עד גיל 24.
חגי סלוצקי: עד גיל 24.
אלי אלאלוף: ושאר הקופות גם יודעות?
רוני רוזנברג: אותו דבר.
אלכס ברוורמן: אותו דבר.
אלי אלאלוף: אז כשאמרתם את המס' 35 מיליון שקל תוספת?
אורן גבע: עשינו הערכה ראשונית, יכול להיות שהעלות האמיתית היא שונה, בשביל זה קיימת ועדת המשנה של הסל, יושבת, מתמחרת, אומרת מה העלות.
אורן גבע: יכול להיות שהעלות היא 20 ויכול להיות שהיא 50.
אורן גבע: באמת אני אומר לך, עשינו הערכה ראשונית, בשביל זה יושבת ועדה שזה התפקיד שלה, היא מקבלת נתונים מקופות החולים של מחירים, נתונים - - -
אלי אלאלוף: מי פונה לוועדה?
אלי אלאלוף: מי יכול לפנות?
אלי אלאלוף: רק סגן השר?
אורן גבע: ועדת הסל אומרת לוועדת המשנה שהיא רוצה לתמחר את השירות, שר הבריאות, סגן שר הבריאות, שר האוצר יכולים להגיד לוועדת הסל:
אורן גבע: אנחנו מעוניינים שתבחנו את השירות הזה ותתמחרו אותו.
אורן גבע: הם יכולים לעשות את זה.
אורן גבע: ואז הם יכולים גם להוסיף את השירות בהחלטת ממשלה.
אורן גבע: ואם הם רוצים להקצות לזה תקציב נוסף הם צריכים להצביע על מקור תקציבי, והם יכולים לעשות את זה.
אורן גבע: לא סתם לא עולות כאלה הצעות על שולחן הוועדה כל שבוע, כי אנחנו לא מוסיפים שירותים לסל בדרך של חקיקה ראשית, כי זאת דרך לא נכונה.
אורן גבע: היא לא נותנת את התקצוב ההולם לקופות, היא לא רואה ראייה רחבה של למה לאוכלוסייה הזאת כן ולאוכלוסייה אחרת לא.
אורן גבע: בשביל זה קיימת ועדת הסל.
נורית קורן: כל הזמן טיעוני שוויוניות, כל הזמן אנחנו שומעים מהאוצר, אבל יש פה באמת אוכלוסייה – תמיד עולה הטענה הזאת שוויוניות, שוויוניות, אז לא פעלתי.
נורית קורן: השר אמר לי: תעלי את זה לוועדת שרים לחקיקה ב-2015, אני אתקצב את זה, ואז באה ההחלטה שלקחת רק עד גיל 18.
נורית קורן: עכשיו חבר הכנסת טיבי עשה את העבודה.
נורית קורן: אני באמת לא מבינה עכשיו מה אנחנו פותחים כאילו זה מייתר את החוק הזה, את הצעת החוק.
אחמד טיבי: זה הפליק-פלאק, יויו.
נורית קורן: אנחנו רוצים להתקדם עם זה, ואני באמת לא מבינה מה קורה פה.
נעה בן שבת: אני רוצה להגיד שכבר היו דברים מעולם שיש תיקונים ותוספות לתוספת השנייה, למשל הטיפולים הפרא-רפואיים לילדים שבספקטרום האוטיסטי, זאת תוספת שהוספה בחקיקה, ויש עוד תיקונים שנעשים דרך חקיקה.
נעה בן שבת: אתה אומר שאי-אפשר לשקול את כל השיקולים, אבל אנחנו רואים פה שיש אוכלוסייה שדאגו להקצות לה הוראה מיוחדת.
נעה בן שבת: הוראה (יב5) פה בתוספת השנייה שמדברת על "טיפולי שיניים מונעים ומשמרים עד גיל 18", כך זה מופיע, לפחות בלשון התוספת השנייה.
נעה בן שבת: אני מבינה שאתם פועלים כבר לפי חוזר מנכ"ל שהופץ.
נעה בן שבת: השאלה אם גם הטיפולים האלה – אתם אומרים שהם מונעים ומשמרים, האם אלו אותם טיפולים שמפורטים בפרט 30 לגבי ילדים היום עד גיל 16?
נורית קורן: 24 הוא אמר.
נעה בן שבת: כן, אבל האם אלו אותם טיפולים או שאלו טיפולים נוספים מעבר להם?
חגי סלוצקי: אם אפשר לענות.
חגי סלוצקי: טיפולים מונעים ומשמרים הם אותם טיפולים של ה-1 בינואר 2019 שיהיו עד גיל 18 לכל האוכלוסייה.
חגי סלוצקי: לגבי האוכלוסייה הספציפית הזאת זה עד גיל 24.
חגי סלוצקי: בהצעה של חבר הכנסת טיבי, ברכות על יום ההולדת - - -
נורית קורן: מזל טוב.
חגי סלוצקי: בהצעה הזאת לא מפורטים טיפולים, וההצעה מאוד רחבה, והעלויות של טיפולים אחרים כמו אורתודונטיה, שתלים, השתלות עצם וכדומה, הם הרבה הרבה יותר יקרים.
חגי סלוצקי: ואני יכול להבין את הרתיעה, כי גם ההצעה היום עד גיל 18 מתוקצבת בחוסר, וגם ההצעה של גיל 75 ומעלה מתוקצבת בחוסר מאוד גדול.
חגי סלוצקי: אם קראתם את העיתונות גם קופות אחרות מתלוננות, וגם פה הקופה תתקשה לעמוד בהצעות שהן לא מתוקצבות כראוי לתת את השירות.
חגי סלוצקי: אין לנו בעיה לתת את השירות, יש עוד 8,000 מבוטחים כאלה ב"כללית", אבל אנחנו חייבים תקצוב ראוי ונאות, והגדרות מדויקות מה נכלל ומה לא נכלל בשירות הזה.
נעה בן שבת: אבל אני רוצה לתקן.
נעה בן שבת: אם אני קוראת נכון את ההצעה של חבר הכנסת אחמד טיבי וגם של חברת הכנסת נורית קורן, שניהם מדברים על אותם טיפולים שבפרט 30.
נעה בן שבת: זאת אומרת שזה לא כל הטיפולים.
נעה בן שבת: יש שם פירוט, יש שם נקודתיים ופירוט של "טיפולי השיניים המנויים בפסקאות (1) עד (17) שבפרט 30, וכן טיפולי פה ולסת".
אורן גבע: זה מאוד רחב.
מאיר ברודר: זה רחב מאוד.
נעה בן שבת: אבל השאלה אם פה ולסת כולל את כל שאר הדברים?
אורן גבע: ברור.
נורית קורן: תראו, הייתי רוצה לבקש באמת שנדע על מה הם מדברים בדיוק, על איזה טיפולים, שיהיה לנו מפורט.
נורית קורן: אם הם אומרים שבעצם עכשיו זה מאוד מאוד רחב וזה שונה ממה שדובר עם סגן השר, אז בואו, תגידו לנו באמת מה כל טיפול כולל.
נורית קורן: יש את ההגדרות, אבל שנדע.
נורית קורן: בואו נרד לפרטים ונחליט בדיוק מה זה כולל.
אחמד טיבי: לא הייתה שום הגבלה עם סגן השר.
אלי אלאלוף: יש לי שאלה כללית יותר.
אלי אלאלוף: מה ההנחיות שקיבלתם מסגן השר בעקבות הודעתו למליאה בכנסת?