GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעה בן שבת: הוא מכיר רק את מספר ח.פ, ואליו הוא שולח את העובד.
דן סיידה: אבל אם נחשפים לכמות העגורנים הניידים בתוך אתרי בנייה, הם גדולים.
דן סיידה: זה דבר שקיים בכל מקום כמעט.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זהו, אז אתם תדאגו לניסוח.
אלי אלאלוף: אם לא, יש לך גם בחקלאות עגורנים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הכוונה היא עגורן צריח ונייד שהם באתרי הבנייה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם תדאגו לניסוח.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זו הכוונה של החוק הזה.
אלי אלאלוף: כן, מה רצית?
דן ורשבסקי: רוב המפעילים של המנופים הניידים מועסקים ישירות בחברות.
אלי אלאלוף: אבל כרגע אנחנו רוצים להתעסק רק באתרי הבנייה.
אבי ניסנקורן: כן, המוצב באתרי בנייה.
אלי אלאלוף: אז תעשו את העבודה, גם אם אתם רוצים בין הקריאה הראשונה לשנייה ושלישית, במשרד.
אלי אלאלוף: תסיימו את הנקודה, אבל תתמקדו באתרי בנייה בלבד.
נעה בן שבת: אז אדוני, אם אפשר, בבקשה - - -
אלי אלאלוף: עוד הערה לאדון?
צחי לב: עוד הערה.
צחי לב: כן נראה נכון לייחד את זה לענף הבנייה, לעגורני צריח.
צחי לב: משם התעוררו הכשלים והליקויים בקשר לחברות כוח אדם הקיימות.
צחי לב: יש לזה תקדימים כבר.
צחי לב: גם הנושא של משטר תאגידי כוח אדם זר קיים רק בענף הבניין, כי שם עלה הצורך.
צחי לב: אז גם פה עלה הצורך.
צחי לב: לגבי עגורני צריח כנ"ל.
צחי לב: יש הרי תקנות ספציפיות.
צחי לב: תקנות בטיחות בעבודה לעניין עגורני צריח.
נעה בן שבת: יש גם לגבי עגורני צריח, לגבי עגורנים ניידים, לגבי עגורני גשר, לגבי כל סוגי עגורנים.
צחי לב: נכון.
צחי לב: יש שם הגדרות.
אלי אלאלוף: לכל סוג של מכשיר שנכנס לאתר בנייה.
איל בן ראובן: אני לא מבין מה הבעיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה העיקרון, תדאגו לניסוח.
נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה להציע.
נעה בן שבת: מכיוון שאנחנו בסוף הדיון, בסיום הדיון כרגע - - -
אלי אלאלוף: איל, ברשותך, בוא תקשיב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עגורן מכל סוג שנכנס לאתר בנייה.
נעה בן שבת: אני לא יודעת לצמצם את זה כרגע לאתר בנייה, פרט לזה שאנחנו יכולים לבוא ולהגיד שנתייחס רק לעגורני צריח.
נעה בן שבת: ואם אומרים שיש עגורנים ניידים והם גם בעייתיים באתר בנייה, אז נדבר גם על עגורן הנייד.
נעה בן שבת: ואולי לקריאה שנייה ושלישית, אם נמצא דרך באמת לצמצם את זה לאתר בנייה, אפשר להכניס את האלמנט הזה.
נעה בן שבת: אבל כרגע אני לא יכולה, אין לי את האפשרות לצמצם את הצעת החוק לדבר על קבלני כוח אדם, לענף הבנייה.
נעה בן שבת: זה דורש הרבה שינויים בחוק ובתפיסה של החוק.
נעה בן שבת: כי החוק מדבר על קבלני כוח אדם.
גדעון זעירא: אמרתי שאין נתונים על היקף הפעילות של עגורנים ניידים ועגורנים אחרים באתרי בנייה, אבל קיבלנו נתונים על נפילות של עגורנים באתרי הבנייה.
גדעון זעירא: בין 2010 ל-2016 נפלו 18 עגורנים; כ-60% מהם היו עגורני צריח, הם באמת גם אופיינו כאופייניים לאתרי הבנייה; שליש היו עגורנים ניידים; ואחד היה עגורן גשר.
גדעון זעירא: כולם באתרי בנייה.
אבי ניסנקורן: כן, זאת התשובה.
איל בן ראובן: זאת התשובה.
אלי אלאלוף: אז זה מתאים לדבר על אתרי הבנייה, לא על הכול.
נעה בן שבת: אדוני, אולי אפשר – נבנה את הנוסח מחדש ונגיד שקבלן כוח אדם, זה חל – האיסור יהיה על מבצע בנייה להתקשר עם קבלן כוח אדם, אלא אם כן הוא חברה כזאת וכזאת.
נעה בן שבת: זה איסור אחר.
נעה בן שבת: כי פה אנחנו אומרים שאסור לי לעשות כקבלן כוח אדם שנותן שירותי כוח אדם של עובדים שהם עגורנאים.
נעה בן שבת: בכלל לא שאלתי את עצמי: למי אני שולחת את העובד הזה.
נעה בן שבת: אני רק אומרת שאני לא יכולה לשלוח עגורנאי של עגורן צריח - - -
אבי ניסנקורן: אבל אם החוק מגדיר עגורנאי כעגורן באתר בנייה, אז אם יש לך חברת כוח אדם, אתה לא שולח עגורנאי לאתר בנייה, החוק לא חל עלייך.
אבי ניסנקורן: וברגע שאתה רוצה לשלוח עגורנאי לאתר בנייה, החוק חל עלייך.
נעה בן שבת: אבל אז האיסור הוא איסור אחר.
נעה בן שבת: האיסור הוא איסור חדש בחוק קבלני כוח אדם, והוא אומר: אסור לאדם לשלוח, אסור לקבלן כוח אדם, לאותו קבלן כוח אדם – אני לא יודעת אפילו איך להגיד את זה – אסור לקבלן כוח אדם לשלוח עגורנאי, אלא אם כן הוא כזה וכזה.
נעה בן שבת: זו התקשורת אחרת.
נעה בן שבת: אבל אתה מדבר כבר על איפה אני אציב אותו.
נעה בן שבת: אתה כבר שואל את עצמך: איפה אני אציב אותו.
נעה בן שבת: ואני אומרת: איך אני מעסיקה עגורנאים ושולחת אותם למקומות עבודה שונים.
אלי אלאלוף: חברה או חברת בת של חברת כוח אדם, ששולחת מישהו לאתר בנייה, חייבת לעמוד בזה רק באתר בנייה.
אלי אלאלוף: אם היא שולחת אותו למחסן של לא יודע מה, זה לא מעניין אותנו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חברת כוח אדם שמספקת עגורנים לאתרי בנייה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זהו.
דן ורשבסקי: החוק הזה מותאם, לפי דעתי, רק לעגורן צריח ולא לשום דבר אחר.
נעה בן שבת: לחכות עם הדיון הזה ולעשות דיון נוסף, להצביע.
נעה בן שבת: אז נבוא עם תשובה, ננסח מחדש את האיסור.
אלי אלאלוף: מה המלצה שלך כרגע?
אלי אלאלוף: לא לאשר?
אלי אלאלוף: ואז נוכל לאשר את הקריאה הראשונה?
נעה בן שבת: כן, ואז נראה אם אפשר לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אז בבקשה, אז אנחנו בעד.
מאיר כהן: אני מציע שהנוסח שלה - - -
אלי אלאלוף: שיהיה לפי הצעה של היועצת המשפטית.
נעה בן שבת: רק, אדוני, עוד שני דברים חשובים לעניין שאר ההוראות בחוק, הוראות נוספות – כגון הוראה שאוסרת על אדם להתקשר עם קבלן כוח אדם, אלא אם כן יש לו היתר מיוחד – גם יחולו על אותו סוג הזה של קבלנים.
נעה בן שבת: ויש לנו פה גם את הנושא של התשעה חודשים, שאחרי תשעה חודשים העובד הופך להיות עובדו של המעסיק בפועל.
נעה בן שבת: זה גם ימשיך לחול.
נעה בן שבת: ועכשיו השאלה היא מועד התחילה של הצעת החוק הזאת.
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לפני הקריאה השנייה ושלישית לקבוע מועד?
נעה בן שבת: אני חושבת שראוי.
אלי אלאלוף: אין לי דעה.
יצחק מויאל: הכי מהר שאפשר.
אלי אלאלוף: מה היועצת אומרת?
נעה בן שבת: המלצה שלנו היא כן תהיה דחייה של מועד התחילה כדי לאפשר התארגנות.
מאיר כהן: שלושה חודשים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בואו נקבע חודשיים מיום פרסומו.
אלי אלאלוף: יאללה, שלושה חודשים.
אלי אלאלוף: אתה לא יכול לסתור דברי כהן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, אבל הוא לא אמר לי מתי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מבין הוא לא אמר לי מתי.
מאיר כהן: אבל הוא חאג'.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר מיום פרסומו.
מאיר כהן: שלושה חודשים מיום פרסומו.
איל בן ראובן: אני חושב שזה בסדר.
אלי אלאלוף: סביר?
אלי אלאלוף: סביר, חברים?
יפה סולמני: סליחה, אדוני היושב-ראש, לגבי הנושא של המועד, צריך לקחת בחשבון דבר אחד.
יפה סולמני: אני אמרתי קודם.
יפה סולמני: אחד, לתת לאותן חברות מסודרות, שהגישו בקשות, להתארגן גם בשינון כל ההוראות וגם להגיע לממונה על בטיחות בעבודה כדי לקבל את אותם אישורים.
יפה סולמני: המשרד גם צריך להיערך להכנת הדרישות שמבחינת בטיחות חייבות להיות שם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שלא ייערך.
מאיר כהן: חבריה, מספיק להיערך.
מאיר כהן: המצב הוא מצב - - -
אלי אלאלוף: חברים, תאפשרו לנו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה זמן צריך להיערך?
עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה זמן?
עבד אל חכים חאג' יחיא: כיום אתם יכולים להיערך.
יפה סולמני: תנו לי שנייה, אני רוצה להציע הצעה.
יפה סולמני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להציע הצעה אם זה אפשרי.
יפה סולמני: לקבוע בתחילה מועד, נניח שלושה חודשים, כמו שאתם אומרים, לגבי החדשים.
אבי ניסנקורן: לא, אין סרט.
אבי ניסנקורן: אין סרט.
אבי ניסנקורן: מי אמר שהקיימים הם מסדר?
יפה סולמני: תן לי שנייה, אני אציע, בסוף היושב-ראש יקבל את החלטה.
אלי אלאלוף: כן, תמשיכי.
איל בן ראובן: החוק הזה הוא תולדה של פשעים.
יפה סולמני: אחד, לתת תקופה לגבי החדשים, מתי זה צריך להיכנס.
יפה סולמני: ודבר נוסף, לתת לקיימים זמן להתארגנות, מבחינת החברות שיש להן רישיון - - -
אבי ניסנקורן: מה את אומרת?
אבי ניסנקורן: אתם עושים ח.פ תוך שבוע, תוך שלושה ימים עושים ח.פ.
אבי ניסנקורן: מה הסיפור לעשות ח.פ?
יפה סולמני: זה תהליך להוציא רישיון, צריכים לכותב את הנחיות, צריך להפיץ את ההנחיות, ולהגיד מה הן הנחיות הבטיחות.
אלי אלאלוף: גברת סולמני היקרה, בבקשה.
אבי ניסנקורן: תתחילו את זה עכשיו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, זה כחמישה חודשים מהיום.
אלי אלאלוף: הבעיה שלנו היא אם לא נעביר את זה, אז תחכו שנה ומשהו.
אלי אלאלוף: אז אנחנו על לחץ זמן, הוא נובע מאפשרות של בחירות אפילו.
אלי אלאלוף: אז אני באמת מבקש שנעשה את כל המאמץ שתוך שלושה חודשים החוק יכנס לתוקפו אחרי שנספיק לעשות את הקריאה הראשונה במליאה וקריאה שנייה ושלישית במליאה חזרה.
ענת כהן שמואל: רגע, נעה, הנושא התקציבי.
נעה בן שבת: עלות תקציבית – נדמה לי שהאוצר - - -
ענת כהן שמואל: הינה הוא.
אלי אלאלוף: והאוצר?
אלי אלאלוף: אין בעיה, נכון?
ענת כהן שמואל: שיגיד.
אלי אלאלוף: תגיד, אנחנו אוהבים שאתה אומר.
איל בן ראובן: תגיד שאין בעיה.
אבי ניסנקורן: קשה לו להגיד את זה.
אבי ניסנקורן: קשה לו להוציא את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הפרוטוקול לא רואה נדנודי ראש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, הפרוטוקול לא רואה נדנודי ראש.
איל בן ראובן: יאללה, הצבעה.
ענת כהן שמואל: אחרי שהוא יגיד אבל.
אלי אלאלוף: בואו ניתן לו.
אביעד שוורץ: אני אביעד שוורץ, אגף התקציבים באוצר.
אביעד שוורץ: מבחינתנו, אין מניעה לקדם את החוק.
נעה בן שבת: אפשר להגיד שאין עלות תקציבית.
ענת כהן שמואל: כן, אין מניעה.
אלי אלאלוף: זה נותן אישור כולל כזה.
אלי אלאלוף: אז מי בעד ההצעה שתעלה לקריאה ראשונה?
אלי אלאלוף: צוהריים טובים, היום ה-27 בדצמבר 2018, י"ט בטבת התשע"ט, השעה 13:03.
אלי אלאלוף: זה תענוג גדול לגמור עם הצעת חוק של שלישייה מאוד מיוחדת, הלוואי שיהיו הרבה כאלה.
אלי אלאלוף: הצעת חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, במיוחד בהתייחסות לכוח אדם של עגורנים.
אלי אלאלוף: זה נפלא לעבוד עם שני החברים שלי.
אלי אלאלוף: שלושתנו ביחד – במקרה זה אפשר להגיד ששלוש האצבעות באותה רמה – עבד אל חכים חאג' יחיא, איל בן ראובן ואנוכי.
אלי אלאלוף: במקרה זה המציע הראשון הוא חבר הכנסת איל בן ראובן.
איל בן ראובן: אנחנו היום יושבים בסיטואציה, אני אומר לכל היושבים פה, שעלא באב אללה ביום שני או שלישי הצעת החוק הזאת עוברת בקריאה שנייה ושלישית.
איל בן ראובן: היא עוברת.
איל בן ראובן: לכן אני מבקש שידבר מי שיש לו באמת על מה לדבר, ונכין את הדברים הרציניים כדי שלא נבזבז את זמננו פה בדיוני סרק.
איל בן ראובן: לפי הבנתי, ממה ששמעתי, כבוד היושב-ראש, רוב הדברים סגורים.
איל בן ראובן: זאת אומרת, יש הבנות בין המשרד לבין ההסתדרות, לבין המנופאים.
איל בן ראובן: רוב הדברים סגורים.
איל בן ראובן: יש כמה שאלות קטנות, בואו נעשה את זה יעיל וענייני.
איל בן ראובן: אני מוכרח, כבוד היושב-ראש, להגיד לך שאנחנו צוות פעולה באמת מיוחד.
איל בן ראובן: אני אומר את זה לכם פה בכנסת, זה לא דבר רגיל, דבר שכזה.
איל בן ראובן: אני היום בהרגשה, כשאני רואה את הפרצופים שיושבים איתנו פה, שזה גם הפך להיות לצוות שמבלה הרבה שעות ביחד ולשמחתי מביא תוצאות.
איל בן ראובן: אני השבוע, כבוד היושב-ראש, הייתי באתר בנייה, כדי ללכת ולראות טכנולוגיה, אני בתחושה שבשטח קורים דברים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אני מצטרף לעמדה הזאת, כי גם אני ביקרתי.
איל בן ראובן: דברים שבאו מהשולחן הזה פה.
איל בן ראובן: מבחינתי זו בשורה טובה, אבל חס וחלילה מלהוריד את הרגל מהגז.
איל בן ראובן: שלא תהיה אי-הבנה, שלושתנו, אנחנו כבר דיברנו על זה – הכנסת מתפזרת ואנחנו ממשיכים לעבוד, אנחנו לא עוצרים בעלייה בעניין הזה, עד שלא נתחיל לראות תוצאות אמיתיות בשטח.
איל בן ראובן: בואו נתחיל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כול, שלושתנו, ולך יש זכות גדולה כי אתה יושב-ראש הוועדה, ואתה תומך ומקדם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שאם היו שלושה, ולא היה אותו יושב-ראש ועדה שתומך, מקדם ולוחץ, וגם מחוץ לוועדה מפעיל לחצים שלא נראים לעין לכאורה, ועוסק בנושא בכמה מקומות – אם לא הייתה התערבות שלך, למשל הנושא של הקמת היחידה במשטרה, אני לא בטוח שהייתה קיימת עכשיו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: העקשנות והדבקות במשימה הביאה לכך שבתחילת העבודה שלנו היו אנשים בניגוד עניינים, לפעמים באנטי, לפעמים אחד נגד השני, ובסוף אנחנו מתקדמים לכיוון שאנחנו יכולים להבין האחד את השני ויכולים גם לייצר את התוצר הסופי שיהיה מקובל על כולם ויכול לתרום.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה חשוב, כי בתחילת הדרך כשהבאנו את הצעת החוק שלנו – קודם כול "לא", ואחר כך חשבו למה לא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עכשיו זה "כן, אבל".
עבד אל חכים חאג' יחיא: זו התקדמות לא קטנה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו נשמור לעצמנו חמש דקות בסוף כדי להגיד כמה אנחנו אוהבים את כולם.
אלי אלאלוף: יותר לא מדברים כמה טוב, אלא נלך ישר לקריאה וההערות שלכם יהיו בהתייחסות לנקודות הספציפיות.
נעה בן שבת: אדוני, על גבי ההצעה פה מסומנים תיקונים ביחס להצעה שעברה בקריאה הראשונה.
נעה בן שבת: יש פה שני תיקונים, אני אתחיל דווקא מהאחרון.
נעה בן שבת: האחרון מגדיר את שירותי הכוח אדם להצבת עגורנאי מוסמך, שהוא עובדו של הקבלן.
נעה בן שבת: זה בעקבות הערה שהעלתה הגב' יפה סולימני בדיון הקודם, לגבי שרשור של קבלנים, כדי שלא יהיה מצב שבו קבלן שקיבל את האישורים ויש לו עבר נקי, הוא מתקשר עם קבלן אחר שמעסיק את העובד.
נעה בן שבת: נוספה המגבלה הזאת.
נעה בן שבת: התיקון השני מתייחס להפעלת העגורן.
נעה בן שבת: הוועדה בדיון הקודם ביקשה להגביל את ההוראות לאתרי בנייה בלבד.
נעה בן שבת: ראינו שעגורנים ניידים היו מספר תאונות של עגורנים ניידים, ראינו לפי מסמך הממ"מ שהסתמכנו עליו, היו מספר פעמים שעגורן נפל באתרי בנייה, אבל כנראה עגורנים ניידים שכיחים גם במקומות עבודה אחרים, לכן ההצעה פה של הנוסח היא לצמצם לעגורן צריח בלבד.
נעה בן שבת: ברוב המקרים הוא שפועל באתרי בנייה, אבל יש עגורני צריח גם במקומות אחרים.
אריק שמילוביץ: יש.
אריק שמילוביץ: במחצבות.
נעה בן שבת: אני לא יודעת אם במקומות עבודה אחרים יש תופעה של העסקה באמצעות עובדים של קבלן כוח אדם.
נעה בן שבת: אני לא יודעת עם השונות וההבאה של העגורן צריח היא כל כך תכופה כמו באתרי בנייה.
אלי אלאלוף: עד הסעיף הזה, יש הערות?
יצחק גורביץ: אנחנו בכל זאת מבקשים שיודגש שמדובר באתרי הבנייה.
יצחק גורביץ: נעשית עבודה מאוד מאוד רחבה ואמיצה ביחד עם ההסתדרות כדי לייחד את החבר'ה האלה, שיש להם תפקיד חשוב מאוד באתרי הבנייה, כולל הסכם קיבוצי וצו הרחבה שמיועד להם.
אלי אלאלוף: רק לנושא.
אלי אלאלוף: please, תתמקד.
יצחק גורביץ: אם אנחנו לא מגדירים בהתאם, זה יתפזר לכל מיני חברות כוח אדם - - -
איל בן ראובן: אתה מסכים למה שנאמר פה?
יצחק גורביץ: לא בדיוק.
יצחק גורביץ: פה מוגדר רק עגורנאי צריח ולא מוגדר אופן העבודה או אתר הבנייה.
יצחק גורביץ: אני אביא רק דוגמה אחת.
יצחק גורביץ: ניתן צו הרחבה להפעלת מצלמה על עגורן למשל.
יצחק גורביץ: סיכמנו עם ההסתדרות.
יצחק גורביץ: זה רלוונטי לאתרי הבנייה וכו' - - -
אלי אלאלוף: האם אתה יכול להתייחס להצעת החוק של הכנסת?
יצחק גורביץ: זו בדיוק ההתייחסות.
יצחק גורביץ: שזה לא יוגדר כסוג הכלי, אלא איפה הוא מופעל.
יצחק גורביץ: ההפעלה צריכה להיות באתרי בנייה.
יצחק גורביץ: עגורנאי צריח באתרי הבנייה.
אלי אלאלוף: נקשיב למשרד העבודה.
דבורה אליעזר: שלום לכם.
דבורה אליעזר: אנחנו נתייחס בשני מישורים.
דבורה אליעזר: המישור הראשון קשור להסכם הקיבוצי עצמו, והמישור השני יותר בטיחותי.
אלי אלאלוף: למה מתייחסים להסכם הקיבוצי?
דבורה אליעזר: אני אסביר.
אלי אלאלוף: חבר'ה, זה לא הדיונים הרגילים שיש לנו זמן.
אלי אלאלוף: קראנו משהו שקשור להסכם הקיבוצי?
דבורה אליעזר: אני רוצה להתייחס למה שהוא אמר, הוא אמר שהוא רוצה להתייחס לאתרי הבנייה.
אלי אלאלוף: הוא אמר, אבל אני לא מאשר להתייחס למה שהוא אמר.
אלי אלאלוף: תתייחסי להצעת החוק.
דבורה אליעזר: בכל זאת זה חשוב לי לפרוטוקול להגיד משפט אחד.
דבורה אליעזר: למיטב הבנתנו צו ההרחבה של נספח המנופאים חל על כלל המעסיקים שמעסיקים עגורנאים, הן אם מדובר בקבלן בנייה והן אם מדובר בקבלן כוח אדם, גם אם נוסיף את המילים "אתר בנייה" במסגרת התיקון הזה וגם אם לא נוסיף את זה.
דבורה אליעזר: מבחינת הבטיחות וסיכוני הבטיחות אני אתן לאריק לדבר.
אלי אלאלוף: את רוצה שנוסיף שזה קשור לאתרי בנייה?
דבורה אליעזר: השאלה האם אנחנו נייחד לקבלן שחייב לחברה רישיון ייחודי רק לעגורנאי הצריח באתר בנייה, כן או לא.
דבורה אליעזר: למיטב הבנתי זה קשור לשאלה הבטיחותית האם יש צורך לייחד את זה לאתר בנייה, כן או לא.
דבורה אליעזר: אני לא אשת מקצוע, ולכן אני אתן לאריק להשלים את דבריי, אבל ממה שהבנתי הסיכונים הגבוהים בקשר לעגורני צריח מופיעים באתרי בנייה ולא במפעלים, המספר הנוסף של עגורני צריח.
דבורה אליעזר: אני אתן לאריק להשלים, אם יש צורך מבחינה מקצועית.
אריק שמילוביץ: כ-99% מעגורני הצריח נמצאים באתרי בנייה, במספר חד-ספרתי קטן יש עגורני צריח שנמצאים במחצבות או במקומות אחרים.
אריק שמילוביץ: הפוטנציאל בסיכונים של עגורן צריח הם זהים.
אריק שמילוביץ: אני לא רואה שום סיבה לייחד דווקא לאתרי בנייה, שזה נותן מענה די רחב.
אריק שמילוביץ: יתר על כן, המפעילים באותם אתרים אחרים, הם בדרך כלל מופעלים בהעסקה ישירה, כך שזה לא נותן מענה, ואני לא רואה מקום להתייחס דווקא לשוליים של השוליים של המקרה הספציפי בצד.
דן ורשבסקי: כבודו, אני רק רוצה לתקן.
דן ורשבסקי: המחצבה נשארת גם בהסכמים ובכל דבר ענף בניין.
דן ורשבסקי: זה חלק מענף הבניין, הם עובדים וזה תעשייה.
דן ורשבסקי: רוב עגורני הצריח במדינת ישראל, כמעט רובם – הנמל לא קשור אלינו – זה אתרי בנייה.
דן ורשבסקי: הסיכונים הם באתרי בנייה.
דן ורשבסקי: אם זה ייכנס יש סיכון שאנחנו ניפלט מההסכם הקיבוצי.
דן ורשבסקי: מבחינת הבטיחות, הסיכונים במחצבה והסיכונים בעבודה באתר בנייה אינטנסיבי הם לא אותו דבר.
דן ורשבסקי: זה לא אותו דבר, זה לא אותם סיכונים.
דן ורשבסקי: לא שמענו כמעט תאונות עם עגורן צריח - - -
אלי אלאלוף: בעברית פשוטה, מה זה אומר?
דן ורשבסקי: אנחנו חייבים להיות תחת הגדרה של אתר בנייה.
גיורא וואלה: דיברנו עם אלון שמש, כדי לקבל חוות דעת מקצועית לגבי הסיכונים - - -
אלי אלאלוף: מי זה אלון שמש?
מתן בראל: מנהל ההכשרה של בתי הספר בתחום ההכשרה לגובה, כולל עגורני צריח.
גיורא וואלה: הסיכונים הבטיחותיים שנמצאים באתרי בנייה, בגלל המאפיינים הייחודיים שקיימים באתרי בנייה, בגל הדינמיות הגדולה, בגלל כוח האדם שמתחלף שם, בגלל ריבוי מעסיקים וכן הלאה, הם לאין שיעור הרבה הרבה יותר גבוהים בעגורני צריח לעומת מקומות עבודה אחרים שהם לא אתרי בנייה.
גיורא וואלה: יש צורך ברמה של הסיכון הבטיחותי לייחד את אתרי הבנייה, את ענף הבניין, כי להבדיל, לצורך העניין, בנמל, העבודה היא הרבה פחות דינמית, הרבה יותר סטטית, קבועה.
דן ורשבסקי: זה לא אותו רישיון.
גיורא וואלה: יש צורך בטיחותי לייחד את אתרי הבנייה סביב עגורני צריח.
גיורא וואלה: זה פשוט משהו אחר.
גיורא וואלה: זו רמת סיכון אחרת.
נעה בן שבת: אדוני, המטרה הייתה להתייחס לסיכונים באתרי בנייה, ואנחנו גם מבינים שעגורני הצריח, כמו שנאמר לנו, 99% מהם הם באתרי בנייה, וכשהם לא באתרי בנייה בדרך כלל זה לא עובדים של קבלן כוח אדם, לכן אני חושבת שההצעה משיגה את מטרתה במובן הזה.
נעה בן שבת: אם חשוב שיופיעו בהצעת החוק המילים "באתר בנייה" בהצעת החוק, מאיזו סיבה שעדיין לא הצלחתי לעמוד עליה – אמרתם "הסכם קיבוצי", כן ייפלטו בהסכם קיבוצי, לא ייפלטו – אחר כך יש הגדרה של "עגורנאי מוסמך" שמדברת על עגורנאי שיש לו הסמכה להפעלת עגורן צריח.
נעה בן שבת: חשבנו אולי להשאיר עגורן אחר שיקבע השר בתקנות.
נעה בן שבת: כמובן עוד לא הגענו לסעיף הזה, אולי אפשר להגיד "עגורן אחר שמשמש באתר בנייה", ואז תהיה התייחסות.
נעה בן שבת: יהיה עוד ביטוי בהצעת החוק לכך שמדובר בעגורנים שעובדים באתרי בנייה, ושההצעה הזאת מכוונת לאתרי הבנייה, אחרת לא ברור לי מה ההתעקשות, ואני רוצה גם להסביר שיש קושי.
נעה בן שבת: הרי אנחנו לא מדברים על העגורנים עכשיו.
נעה בן שבת: החלק הזה של בדיקת העגורן, איזה מפרטים יהיו, איך נראה המכשיר, זה לא הקושי שלנו; אנחנו מדברים עכשיו על כוח האדם.
נעה בן שבת: כוח האדם, ברגע שהוא מזוהה עם עגורן צריח, הוא בדרך כלל יפעל באתר בנייה, אבל אני לא רוצה שקבלן כוח האדם יהיה באי-בהירות – אולי אתה לא יודע למה אתה שולח אותו, אולי שלחת אותו בטעות לאתר שהוא לא אתר בנייה, אז הטלתי עליך חובה מיותרת; אולי אתה טועה ואתה חושב שאתה מפעיל עגורני צריח, ובכלל אין לך היתר, כי אתה חושב שאתה לא שולח לאתרי בנייה, ובפועל יתברר שאתה שולח לאתרי בנייה וגם אתה עובר עבירה וגם מי שהתקשר איתך עובר עבירה.
אלי אלאלוף: מה מפריע לך שההנחיות האלה יהיו טובות גם לעגורנים שאינם באתרי בנייה?
יצחק גורביץ: כל הסוגיה היא בטיחות בענף הבנייה.
יצחק גורביץ: הצעת החוק והנושא של התקנות של חברות כוח אדם אין להן שום היבט כלכלי, זה נטו בטיחות.
יצחק גורביץ: עצם הדיון הזה הוא בדיוק הדוגמה למה צריך להיות כתוב "אתר בנייה", כי אחר כך, נניח בעתיד, כשאנחנו נכוון את אותו מנופאי לתקנות של מנהלי עבודה, של עוזרי בטיחות וכו', מה יגידו לנו משרדי הממשלה פה?
יצחק גורביץ: לא כולם עובדים באתרי בנייה, אז אולי נעשה משהו אחר.
נעה בן שבת: אתה לא מדבר פה על הכשרה.
אלי אלאלוף: אם הייתי רוצה להשתכנע, אני אתן לך הרבה לדבר, כי כל דבר שאתה אומר רק פוגע בנימוק שלך.
דן ורשבסקי: כבודו, משהו קטן.
אלי אלאלוף: אני לא מבין גם אתכם.
אלי אלאלוף: למה אתם לא מאפשרים שגם את העובדים בענף תעשייה יגדירו כעגורנים שעולים ל-30 מטר פלוס?
דן ורשבסקי: הם לא עובדים דרך כוח אדם.
אלי אלאלוף: אם זה יהיה, אתה לא רוצה לתת לו אחריות על מישהו ולהכשיר אותו בהתאם?
אלי אלאלוף: מה המלחמה הזאת, הלוא מובנת?
מיכאל גרוס: זה לא נכון מה שהוא אמר.
מיכאל גרוס: אנחנו נציגים עצמאיים אינדיבידואליים, שנותנים שירות לעגורן צריח.
מיכאל גרוס: באתי לבטא את הנימוקים שלי נגד החוק הזה, אם אפשר.
אלי אלאלוף: ראשית, החוק הזה כבר עבר בקריאה הראשונה.
אלי אלאלוף: דבר שני, בינתיים תתייחס למה שקראנו, אני לא פותח דיון כללי כרגע.
מתן בראל: אני רוצה להגיד מילה לגבי הצורך שזה יהיה בענף הבנייה בלבד.
מתן בראל: הרעיון בייצור החברות האלה שתהיה התמחות בענף הבנייה.
מתן בראל: אני אביא דוגמאות.
מתן בראל: ההתמחות בראש ובראשונה זה לא רק מה שדבי העירה קודם לגבי ההסכם הקיבוצי, אם כי היא גם חשובה, כי הוא המעסיק והוא אמור להיות מומחה להסכם הקיבוצי ולזכויות עובדים, אבל כשנגיע לכאן – ויפה סולימני לא נמצאת – בהמשך יגדירו תקנות שמסדירות את הרישוי, אנחנו מצפים ממנו להיות מומחה לרישוי שקשור לענף הבנייה, כשהוא מספק מנופאי.
מתן בראל: אנחנו מצפים ממנו לדעת שהאתר שאליו נשלח המנופאי הוא אתר מורשה, הוא אתר בטיחותי, הוא אתר שעגורן מותקן כמו שצריך וכן הלאה.
אלי אלאלוף: באתר אחר לא כדאי שזה יהיה?
מתן בראל: לגבי ההסדרה של מינהל הבטיחות להצבה של עגורנים, אתה יכול לשאול האם זו אותה הסדרה לעגורנאי באתרי בנייה ובין עגורנאי שנמצא בחירייה או בנמל או במחצבה.
מתן בראל: ממה שאני מכיר ההסדרה שונה לגמרי, וכל הרעיון כאן היה ליצור התמחות שתבטיח בטיחות.
מתן בראל: ההתמחות היא לא בהצבת העגורנאי בלבד ככוח אדם, אלא בהצבה בטיחותית באתר בטוח, שמודעים בו לתקנות הרלוונטיות לענף הבנייה, וזאת ההבחנה.
מתן בראל: אני לא יכול להיות מומחה לכל הענפים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יהיה החוק הבא.
אלי אלאלוף: חבר, נציג העצמאים, אתה רוצה לנמק למה אתה מתנגד לחוק?
מיכאל גרוס: קודם כול, יהיה מונופול של כוח אדם, שיש להם רישיון לספק מפעילי עגורן צריח, שכירים בלבד.
מיכאל גרוס: זה מחסל עצמאים אינדיבידואליים, זה מחסל - - -
אלי אלאלוף: קראת את כל החוק, חבר?
נעה בן שבת: יש הוראה שאומרת במפורש, שחשבנו שהיא אפילו מיותרת בגלל שהיא כל כך ברורה.
נעה בן שבת: החוק מדבר רק על מצב של העסקה של קבלן כוח אדם, כשהעובד לא מועסק ישירות, או שזה לא קבלן רגיל שמועסק ישירות, אלא רק מי שנותן את השירותים של העובדים שלו אצל קבלן הבנייה או אצל מבצע הבנייה.
מיכאל גרוס: לפי מה שהבנתי בעל אתר בנייה יכול לקבל מנופאים רק דרך חברות כוח אדם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הבנת לא נכון.
אלי אלאלוף: - - - יקבל עגורן עם תעודה אמיתית, שהוא עבר הדרכה.
אלי אלאלוף: לא פוסלים.
מיכאל גרוס: שותפים – קואופרטיב לא יכול להתקבל באתרי בנייה?
מיכאל גרוס: לקחת נפח עבודה?
מיכאל גרוס: גם הם עובדים לפי החוק.
מיכאל גרוס: הם משלמים על זה לבד את כל המיסים.
אלי אלאלוף: אמרנו שכן.
אלי אלאלוף: אדם עצמאי שמגויס על ידי קבלן ראשי, בתנאי שיש לו כל הכישורים הנדרשים והרישוי הנדרש, יכול להתקבל.
אלי אלאלוף: הוא לא צריך לעבור אך ורק דרך חברות כוח אדם.
מיכאל גרוס: זה יהיה נימוק בחוק?
נעה בן שבת: אם אתה בעצמך לא הולך להיות מפעיל עגורן, אבל יש לך עובד, ואתה שולח רק את העובד בלי עגורן לאתר בנייה, החוק כן יחול עליך.
נעה בן שבת: הצורך הזה בהיתר מיוחד יחול עליך.
מיכאל גרוס: אם אנחנו, כקואופרטיב, לוקחים עבודות זה בסדר?
מיכאל גרוס: אנחנו יכולים לקחת עבודה?
נעה בן שבת: קואופרטיב מתקשר.
נעה בן שבת: אם אתה בעצמך מתקשר ונותן את השירותים שלך, אז אתה לא - - -
מיכאל גרוס: יש כאילו מצב שלקואופרטיב יש - - -
אלי אלאלוף: מי מתקשר עם חברת הבנייה, הקואופרטיב או האדם?
מיכאל גרוס: בעסקים שותפים זה הקואופרטיב.
אלי אלאלוף: אז אתה הופך את עצמך לחברת כוח אדם בשם החברים.
מיכאל גרוס: הקואופרטיב צריך לקבל אישור מיוחד?
אריק שמילוביץ: אתה צריך להתקשר עם חברת כוח אדם.
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה להתקשר כקואופרטיב עם הקבלן, אז אתה כמו חברת כוח אדם.
נעה בן שבת: בקואופרטיב ההנחה היא שזה תאגיד ושהאנשים עובדים שלו.
נעה בן שבת: אחרת, אם הם לא עובדים שלו, אם הם עצמם מתקשרים – אם האדם עצמו, עגורנאי עצמאי, מבצע בנייה, החוק הזה לא יחול עליו.
איל בן ראובן: אם אדם עצמאי, אבל הוא מדבר על קואופרטיב.
איל בן ראובן: קואופרטיב זה כמו תאגיד, זה קבוצה.
איל בן ראובן: אם זה תאגיד, אתה צריך לעבוד לפי כל מה שכתוב כאן בחוק הזה.
איה דביר: יש שאלה איך הקואופרטיב עובד – האם הוא מעסיק את העובדים של עצמו, האם הוא רק מחלק רווחים.
איה דביר: יכולים להיות כל מיני מודלים של הפעלה, וקשה להגיד חד חד ערכית מה יחול פה, כי אנחנו לא מבינים עד הסוף.
איה דביר: זו תופעה שאנחנו שומעים עליה בפעם הראשונה.
איה דביר: אם אני מבינה נכון את התיאור של הקואופרטיב, מדובר בקבוצה של עגורנאים שמפעילים ומחלקים עבודה בעצמם, ואז השאלה מה מבנה ההתקשרות.
איה דביר: אם העגורנאים הם הבעלים והם גם המעסיקים של עצמם בישות משפטית שמעסיקה את כל שותפיה כשכירים עובדים, אז אכן ישות כזאת הייתה אמורה לקבל רישיון קבלן, אם מדובר במודל של חלוקת רווחים, אז לא ברור לאיזה משבצת הם נכנסים מבחינה משפטית.
מיכאל גרוס: בחוק הזה מוגדר כמה המינימום?
מיכאל גרוס: לפעמים עסקים קטנים לוקחים מינימום פועלים.
מיכאל גרוס: יהיה מצב לקבל אישור לכמה פועלים ולא רק לכוח אדם, שיש להם כמה עשרות, כמה מאות עגורנאי צריח?
אריק שמילוביץ: בחברת כוח אדם יכולים להיות גם שני אנשים.
מיכאל גרוס: גם עסקים קטנים יכולים לקחת עובדים ולקבל אישורים?
מיכאל גרוס: האם מוגדר בחוק המינימום?
אלי אלאלוף: רוב העובדים מועסקים על ידי חברות כוח אדם, ומספר יחסית קטן הם בהתקשרות ישירה בין העובד לבין חברת הבנייה.
אלי אלאלוף: שתי האפשרויות קיימות.
אלי אלאלוף: אתה פה מעלה משהו שקשור לקואופרטיב, ובאמת לא דנו בזה.
אלי אלאלוף: אני מציע שנשאיר את זה להליך אחר, וינסו לפתור את הבעיה בהמשך.
דבורה אליעזר: - - -
מיכאל גרוס: לפי החוק קואופרטיב גם יכול לטפל באישור כוח אדם להספקה.
אלי אלאלוף: אם הקואופרטיב הולך ומקבל אישור הפעלה, בבקשה; אישור להעסקת עובדים, בבקשה.
מיכאל גרוס: זה בדרך כלל עסק של שותפות.
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה למצוא מסגרת משפטית מתאימה לקואופרטיב שלך, תשב אחר כך ותעשה את זה, כרגע דאגנו שאף עובד לא יהיה משועבד לחברה ויהיה מופעל על ידי חברה בלי הכישורים שלו ושל החברה להתעסק בנושא.
אלי אלאלוף: זה מה שמעניין אותו.
מיכאל גרוס: מנופאי שכיר – יהיה מצב שהוא יתקבל ישר לחברת בנייה, לקבלן שמתעסק במנוף?
מיכאל גרוס: הוא לוקח בנייה מבעלי הבנייה.
מיכאל גרוס: אני רוצה לשמוע פה.
אלי אלאלוף: אתה שומע חד-משמעית.
אלי אלאלוף: נגיע לזה ונסביר.
דבורה אליעזר: זאת הצעה לדיון.