GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב ליצמן: אגב, הוויכוח התחדש לאחרונה עוד פעם, אז יש שני כללים, עשינו משבע בלילה עד שבע בבוקר, צריך חדר מיון קדמי, שבלילה יהיה מענה לכל אחד.
יעקב ליצמן: ביום יש קופות חולים ואני לא רוצה שישתמשו בזה ביום.
יעקב ליצמן: לא רוצה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מסכים איתך.
יעקב ליצמן: אבל זה היה חלק מהוויכוח.
יעקב ליצמן: בי"ת, היו מקומות שהתחילו לרמות אותנו עם השעות וזה, אז במקום להילחם ולעשות דברים, אמרתי שזה לא חדש, בואו נוריד את הכסף ובינתיים אני מוכן שתעשה משבע עד 12 בלילה.
יעקב ליצמן: פחות שעות, אבל לפחות תן לי משהו, מענה חלקי, אני אתן לך פחות כסף.
יעקב ליצמן: כי היו מקומות שלא יכלו לעמוד בזה, לא בכסף ולא בשעות, היה חסר רופאים, יש כל מיני בעיות.
יעקב ליצמן: אבל אני לא אתפשר, לא אתן לצרף את זה לבית חולים, לעשות על זה כל מיני קומבינות, אני לא אתן לזה.
יעקב ליצמן: זה היה אחד הוויכוחים שהיה וזה אחד הוויכוחים שקיים, אני עומד על דעתי.
יעקב ליצמן: לכן אני אומר שאנחנו בודקים את זה, אנחנו נוסעים ממקום למקום, בודקים את כל המקומות האלה ואם אנחנו רואים ונראה שיש בעיה, שהם לא שומרים על הכללים של המתווה שעשינו להם, אז אנחנו נפסיק את זה.
יעקב ליצמן: אני אתן לכם דוגמה לאחרונה.
יעקב ליצמן: יש התפתחות הילד, נורא חשוב, היה דיון בוועדת כספים, היה חסר כסף, באו להתלונן.
יעקב ליצמן: אמרתי במקום, בדיון, לאוצר, על המקום: אני מוסיף לך 20 מיליון שקל ממני, להתפתחות הילד רק, כמה אתה נותן?
יעקב ליצמן: תן לי מצ'ינג.
אלי אלאלוף: תוספת בכל הארץ?
יעקב ליצמן: כן, לתקציב שישנו.
יעקב ליצמן: לא הייתה ברירה, הבטיחו, בסדר.
יעקב ליצמן: אתה חושב שקיבלתי את זה?
מאיר כהן: אני יודע שלא.
יעקב ליצמן: אני ביקשתי דיון עוד פעם על זה, לפני פיזור הכנסת.
יעקב ליצמן: אי אפשר לעבוד ככה, קיצוצים, לא מקיימים.
יעקב ליצמן: אני אומר לך עוד דבר, אני לא מאשים את השר, אני אומר לכם חד משמעית, לא מאשים את השר.
יעקב ליצמן: אנשי האגף, אין אף אחד מאגף התקציבים ואם יש אני אגיד את זה כפול ומכופל, שהוא ישמע, הם לא עומדים בדברים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בהבטחות.
אלי אלאלוף: אתה יכול להתקרב?
מאיר כהן: שלחתי לכם מכתב, איפה ה-20 מיליון, לא קיבלתי תשובה.
יעקב ליצמן: כן, אני מכיר אותו גם.
אלי אלאלוף: את שמך, בבקשה, לפרוטוקול.
רועי רייכר: רועי רייכר.
אלי אלאלוף: אתה בסדר בדרך כלל, מה אתה עושה לנו בושות?
אלי אלאלוף: מה קורה באמת עם ההודעה של סגן השר, בנושא של ה - - -
רועי רייכר: באיזה עניין?
אלי אלאלוף: התפתחות הילד.
רועי רייכר: בעניין התפתחות הילד, אני לא מכיר איזה שהוא - - -
אלי אלאלוף: יש לי הצעה בשבילך, אנחנו פה עוד כחצי שעה, אולי תבדוק את זה ותחזור אלינו?
רועי רייכר: בשמחה רבה.
יעקב ליצמן: אני מציע לך, אם אתה רוצה להיות הגון, תיכנס לוועדת הכספים, תבקש את הדיון על התפתחות הילד מלפני שבועיים או שלוש, לא זוכר, ותקרא מה שכתוב שם, גם ממני וגם ממשרד האוצר, ותחזור, תהיה שקוף.
יעקב ליצמן: בוא נראה, בסדר?
אלי אלאלוף: ותחזור עם בשורה טובה, בבקשה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא רק מה שנאמר, אלא מה שייאמר.
יעקב ליצמן: עכשיו בוא נלך לקופת חולים כללית, נתחיל עם סורוקה.
יעקב ליצמן: יש בעיה עם משרד הבריאות, בעיה שאני לא - - -
אלי אלאלוף: בתי החולים של הכללית.
יעקב ליצמן: אני לא רואה את זה אפילו כבעיה, יש דברים שמשרד הבריאות לא מתערב.
יעקב ליצמן: בכללית, בבתי החולים שלהם.
יעקב ליצמן: למשל שאני אתן להם פיתוח, אני לא מתערב למי מיועד.
אלי אלאלוף: הפיתוח שבוצע על ידי המשרד, הוא לא מכוון מראש?
יעקב ליצמן: הוא מקבל תקציב פיתוח, איקס כסף לקופת חולים כללית.
מאיר כהן: אתה מדבר על הכסף למיון בסורוקה?
יעקב ליצמן: אני מדבר כללית - - - לא פעם בינינו, פעם המנכ"לים הקודמים, לא היום, אודי הוא מנכ"ל נהדר, אבל אני אומר שהיו לי ויכוחים הרבה פעמים, אל תשקיע כל כך בבילינסון, תשקיע בסורוקה, תשקיע בקפלן.
יעקב ליצמן: אתה יודע שבקפלן, באחד הימים הייתי, נדהמתי, שש מיטות בפנימית בחדר אחד.
יעקב ליצמן: צרחתי, אמרתי להם שאני אסגור את בית החולים אם לא יעשו מזה כמה חדרים.
יעקב ליצמן: יש דברים שצריך לשנות והם משנים.
יעקב ליצמן: בכלל קפלן, אני מניח שהם מתכוונים עכשיו לשפץ, לשדרג את זה יותר.
יעקב ליצמן: אז יש דברים שאני לא מתערב, אני לא יכול להכניס למיון, לתת יותר כסף למיון, אני סומך על אודי, אודי עושה עבודה טובה.
יעקב ליצמן: הכפרים במגזר הבדואי.
יעקב ליצמן: במגזר הבדואי חסר כמה דברים.
יעקב ליצמן: כמה דברים עשינו וכמה דברים לא משתפרים.
יעקב ליצמן: אל"ף, חסר שם חינוך, שלא יתחתנו בני דודים, זה עושה לנו המון בעיות.
יעקב ליצמן: לצערי, אני לא יכול להגיד לכם שיש לי בשורה, שאנחנו משתלטים על זה.
יעקב ליצמן: תן לי רגע להגיד את הכול.
יעקב ליצמן: מצד שני, עשינו דברים שאני חושב שהמשרד יכול להיות גאה בזה.
יעקב ליצמן: למשל חיסונים, הייתה תקופה לא טובה שם, היום זה באחוזים מאוד גבוהים.
יעקב ליצמן: כמה זה?
יעקב ליצמן: 90 ומשהו אחוזי - - -
מאיר כהן: במגזר הבדואי.
איתמר גרוטו: בבתי הספר 95%.
יעקב ליצמן: זה גבוה מאוד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אפילו מעל הממוצע הארצי.
יעקב ליצמן: זה טוב, פעם זה היה נמוך מאוד, זה היה קטסטרופה.
יעקב ליצמן: אז עשינו את זה.
יעקב ליצמן: אגב, אנחנו עושים חיסונים לשפעת בבתי ספר, עד כיתה ד' כבר, עושים את זה בתוך בתי הספר.
יעקב ליצמן: אז יש דברים שעשינו שם.
יעקב ליצמן: יש לחצבת.
יעקב ליצמן: הייתה בעיה.
יעקב ליצמן: קודם כל חצבת עבר מן העולם, אצלנו, אני מקווה, זה הכול היה יבוא, מסוג היבוא שאנחנו לא אוהבים, יבוא מחוץ לארץ.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הברחות, לא יבוא מסודר.
יעקב ליצמן: אגב, שאלתי במשרד לפני כמה ימים, למה לא עשינו כמו שעשינו בשפעת החזירים, בשדה התעופה.
יעקב ליצמן: אפשר לעשות היום, לראות יש לו חום, אין לו חום, יש היום דברים, עשינו את זה פעם.
יעקב ליצמן: חבל שלא עשינו את זה הפעם, אבל צריך ללמוד מכל דבר.
יעקב ליצמן: לא חשבנו שחצבת תתפתח.
יעקב ליצמן: אנחנו מחוסנים, מי שקיבל חצבת כאן בעיקר זה היה אנשים שלא חוסנו, בגלל השקפה או כל מיני דברים אחרים, בדרך כלל, או שמישהו קיבל חיסון אחד, לא את החיסון השני.
יעקב ליצמן: כאן בארץ זה די מסודר, אנחנו בין הגבוהים בעולם בחיסון.
יעקב ליצמן: אלה הדברים הגדולים.
יעקב ליצמן: אילת, אני אומר שוב פעם.
יעקב ליצמן: אני מוכן, אם אתם רוצים, לעשות סדר באילת.
יעקב ליצמן: סדר זה - - -
אלי אלאלוף: אנחנו עובדים עם הצוות שלך, מוריס וקומפני, כל החבר'ה מאוחדים.
יעקב ליצמן: מוריס מצוין, אני זכיתי בברכה עם מוריס, אני אומר לך את האמת, אבל יש דברים שאני יותר קיצוני ממנו.
אלי אלאלוף: בכל מקרה נציג.
יעקב ליצמן: בגמרא כתוב, כל עיר שאין בה רופא, אסור לגור בה.
יעקב ליצמן: אם אין צנתורים, אסור לגור בה.
יעקב ליצמן: חבר'ה, שיהיה ברור, צריך להציל נפשות, לא יכול להיות שיעבירו – המינימום שעשינו, דרך הטיסות זה בסדר, לא הייתה לנו ברירה, כי רופאים לא רוצים לבוא לשם, אבל בהחלט צריך לחפש פתרון.
יעקב ליצמן: אגב, אני לא מאשים בזה את קופת החולים, בית חולים יוספטל, כי אני חושב שהמצב הוא שרופאים לא רוצים לבוא, עובדה שלא רוצים לבוא.
יעקב ליצמן: אולי אם היו נותנים להם שבוע חופש באילת, אולי - - -
אלי אלאלוף: איתמר, בבקשה, עשר דקות.
מאיר כהן: אדוני, אחרי זה, ב-20 דקות, הגיעו אנשים מהדרום והגיע מנהל בית החולים והגיעו חבר'ה שעוזרים כל השנה ועובדים אפילו יותר מאיתנו ואני רוצה, אדוני, שאנחנו נאפשר להם לדבר, לכן נקצר בדברים שלנו.
אלי אלאלוף: אנחנו פה עד עשר וחצי.
איתמר גרוטו: אני אקפוץ על חלק מהדברים שהכנו ו - - -
אלי אלאלוף: שוב, אני מזכיר ששתי המצגות הן באתר של הוועדה.
איתמר גרוטו: אז באופן כללי אני רוצה לומר שבכלל במשרד הבריאות יש עיקרון של - - -
יעקב ליצמן: אנחנו חילקנו את זה לחברי הכנסת?
אלי אלאלוף: כן, חילקתם.
איתמר גרוטו: בכל אופן מה שאנחנו עושים, אנחנו קוראים לזה שוויון בבריאות בכל מה שהמשרד משקיע ומחלק.
אלי אלאלוף: שלום, חבר הכנסת מסעוד גנאים.
איתמר גרוטו: בכל מה שהמשרד משקיע ומחלק, אם זה מיטות, אם זה מכשירים לבדיקות, אם זה מבחני תמיכה שאנחנו נותנים בקופות החולים, בכול יש תמיד תעדוף לפריפריה, זאת אומרת אדם בפריפריה מקבל בין פי אחד וחצי לפי שניים לעומת מקום אחר ותיכף אני אראה את זה גם בנתונים.
איתמר גרוטו: אז אנחנו מדברים על נושא של פערים בתוחלת החיים, אנחנו רואים שזה משהו שנמשך 20 שנה, בממוצע הארצי יש בין שנה לשנה וחצי, אנחנו רואים גם בצפון וגם בדרום.
איתמר גרוטו: פה רואים בצבע אדום את הדרום, בערך שנה וחצי פער בתוחלת החיים בין מרכז לפריפריה.
איתמר גרוטו: אפשר לראות פה לפי מחוזות, זה מחולק, עוד פעם, מחוז דרום נמצא כאן, תוחלת החיים הממוצעת, זה האדום, זה 80 שנה, לעומת 82 שנה באזור המרכז.
איתמר גרוטו: זה אחד הפערים שאנחנו רוצים לטפל.
איתמר גרוטו: גם בתמותת תינוקות אנחנו רואים את ההבדל.
איתמר גרוטו: אפשר לראות את המצב בדרום, גם ביהודים, אבל במיוחד בערבים, שזה האוכלוסייה הבדואית.
איתמר גרוטו: הזכיר את זה סגן השר, זה היה בעבר 17, הצלחנו להוריד ל-11, אבל שם די נתקענו וצריך לראות מה אנחנו יכולים לעשות הלאה כדי להוריד תמותת תינוקות.
אלי אלאלוף: אתם חייבים לשלב את איכות הסביבה עם העבודה שלכם, כי חלק מהבדואים שגרים באזור רמת בקע סובלים מאיכות סביבה איומה.
אלי אלאלוף: אתם יודעים בכיוון מסוים, לכן יש גם לידות לא רצויות.
אלי אלאלוף: הדברים אלה דורשים היערכות לא רק של משרד הבריאות, אלא של איכות הסביבה ומשרד הפנים מפני שהזיהום שם פוגע מאוד קשה בלידות החדשות.
מאיר כהן: פרופ' גרוטו, את הנתונים האלה אנחנו מכירים כולם, כל אחד שיושב כאן.
מאיר כהן: אנא תתמקד במה - - -
איתמר גרוטו: אוקיי.
איתמר גרוטו: אחד הדברים שנעשו, בשנת 2010 נחתם הסכם הרופאים שנותן תעדוף לפריפריה בצורה בולטת, השכר יותר גבוה, ואפשר לראות שמאז, אם מספר הרופאים ל-1,000 נפש היה 2.2 בדרום ב-2008 היום זה 3.1.
איתמר גרוטו: עדיין פחות ממה שקורה במקומות אחרים ומתל אביב, אבל בהחלט אנחנו רואים שיש דברים שאפשר לשפר באמצעות מנגנונים של תמריצים, למשל בשכר.
אלי אלאלוף: אבל לצערנו ראינו שהתמריצים ירדו בשנה האחרונה.
איתמר גרוטו: ב-18' ו-19' יש עדיין תמריצים ואנחנו עכשיו רוצים שימשיכו את זה גם ל-20'.
מאיר כהן: יש תמריצים, אבל מי שהתחיל בספטמבר, יש שם - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: מתחילת השנה עד אוגוסט.
מאיר כהן: בדיוק, עד אוגוסט, אנחנו נתייחס לזה.
איתמר גרוטו: גם בתחום של מקצועות פרא רפואיים, יש בהחלט עלייה במספר המועסקים, אבל אנחנו יודעים שיש קושי בגלל הנושא של הפרטי, ודיברנו על התפתחות הילד, אני לא רוצה להרחיב בנושא הזה, אבל באמת אחד הדברים שאנחנו צריכים לדבר עליו זה אחד התנאים של האוצר לתת את הכסף, זה לבטל את החוזר שיש בו החזר, ולכן אנחנו באמת במחלוקת איך להתקדם בנקודה הזאת, זו שאלה לדיון נפרד, אני לא רוצה לעכב פה את ה - - -
מאיר כהן: האם יש שיח של משרד הבריאות לגבי התעריפים?
איתמר גרוטו: כן, יש בהחלט.
איתמר גרוטו: האוצר מתנגד לקבוע מחיר מינימום, אנחנו במשא ומתן איתו על הדברים הללו.
מאיר כהן: יופי, בסדר גמור.
איתמר גרוטו: מענקי רופאים.
איתמר גרוטו: אני ארוץ על זה, רק בתור כותרת, אז אמרנו שיש את הנושא של המענקים.
איתמר גרוטו: תגבור הכשרת אחיות, נפתחו הרבה מאוד תכניות גם בצפון וגם בדרום, כולל תכנית ייעודית בחברה הבדואית בדרום כדי להביא אחיות.
איתמר גרוטו: תחום התפתחות הילד, הזכרנו.
איתמר גרוטו: בשנת 2018 לפחות 40 מיליון יש לנו, אנחנו עכשיו במשא ומתן עם האוצר על תוספת מעבר לסכום הזה, כשהמטרה שלנו באמת ל - - -
יעקב ליצמן: ה-40, זה הסעיף האחרון שיש בעיה.
איתמר גרוטו: כן, המטרה היא לתמוך כבר ב - - -
אלי אלאלוף: יש לך תשובה בשבילנו?
רועי רייכר: אני עכשיו עובר על פרוטוקולים.
אלי אלאלוף: עובדים על המחשב, מחממים אותו?
יעקב ליצמן: בדקת את הפרוטוקול?
רועי רייכר: אני עכשיו מסתכל.
איתמר גרוטו: המטרה שלנו בתוספת זה גם לתמוך ביחידות, לא רק דרך מבחני תמיכה לקופות החולים, גם ישירות ביחידות, שהרבה פעמים מופעלות גם על ידי הרשויות המקומיות.
מאיר כהן: למה באמת אין החלטה לתמוך ישירות ביחידות?
איתמר גרוטו: לא, זה מותנה ב – זה התוספת ש - - -
מאיר כהן: אם הכסף הזה יגיע, אתם יודעים לשלוח אותו ישירות?
איתמר גרוטו: אנחנו נמצא את הדרך לעשות את זה, או באמצעות מבחני תמיכה.
מאיר כהן: מבחני תמיכה?
מאיר כהן: שיגיע אליהם ישירות.
יעקב ליצמן: כל עירייה, שתעשה מה שהיא רוצה.
יעקב ליצמן: אתה מדבר על התפתחות הילד?
מאיר כהן: רק התפתחות הילד.
יעקב ליצמן: רק התפתחות הילד, אבל בלי התוספת הזו היא לא יכולה להתקיים.
איתמר גרוטו: תכנית לקיצור תורים, תכנית לצמצום זמני המתנה.
איתמר גרוטו: כמו שכמו ניתן, מקדם של 10% ואמרתי שניתן תוספת במקרה הזה, במקרה של 10% למשקל בבתי החולים בפריפריה.
איתמר גרוטו: זו תכנית של קיצור תורים בכל האזורים.
איתמר גרוטו: ב-2017, עוד לא סיכמנו את 2018, בתי חולים בדרום קיבלו 16 מיליון שקל במסגרת התכנית לקיצור תורים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בפריפריה פה אתה מתכוון רק לדרום או גם לצפון?
איתמר גרוטו: בדרום 16, בצפון 25.
איתמר גרוטו: בגלל הזמן אני לא רוצה להתעכב, אלא בעיקר אני מתמקד על הדרום כי זה הנושא של הדיון.
איתמר גרוטו: פרויקטים של פיתוח בדרום.
איתמר גרוטו: סגן השר דיבר על הנושא של בית חולים ציבורי נוסף בבאר שבע, לפי החלטת הממשלה 2025, שזה יהיה בית חולים של 500 מיטות אשפוז בשלב ראשון.
מאיר כהן: רק שימו לב, המועצה בנגב, זה כבר נמצא בשלב של הקמת ועדת מכרזים באוצר.
מאיר כהן: כלומר בית החולים מתקדם מאוד.
יעקב ליצמן: זה רץ אפילו.
איתמר גרוטו: מיטות בסורוקה.
איתמר גרוטו: הייתה לנו בעיה עם ההקצאה הקודמת של סורוקה, אבל הבנתי מדיווחים שזה נפתר, תוספת של קרוב ל-90 מיטות מהפעם הקודמת וב-2017-18 שצריכה להיות תוספת נוספת של, אפשר לראות לפי הפירוט, סך הכול 50 מיטות, 15 ביולדות, 16 באורתופדיה, אני לא אכנס לכל הפרטים, זה ייצא גם עכשיו.
יעקב ליצמן: שמשרד האוצר צריך גם לתת את הדעת על המיטות, חלוקת המיטות, למה אנחנו לא זוכים לקבל את האישורים על חלוקת המיטות?
יעקב ליצמן: לא משייכים לנו את המיטות.
איתמר גרוטו: עם המיטות באה גם תוספת כוח אדם.
מאיר כהן: ב-2018-19 אמורות להיכנס עוד 50 מיטות לסורוקה?
איתמר גרוטו: שוב, אני אומר שיש תכנית אחרי זה להמשיך ל-2021-22.
אלי אלאלוף: אתה יודע את החלוקה של ה-50 מיטות?
אלי אלאלוף: מחלקה אחת, מספר מחלקות?
איתמר גרוטו: הנה, יש פה, 15 ביולדות, 16 באורתופדיה, שתיים בטיפול נמרץ, יש ממש פירוט.
יעקב ליצמן: תציין את זה, איתמר, היו מיטות - - -
מאיר כהן: תציין.
מאיר כהן: אני חייב להגיד, למרות שהנהלת בית החולים תגיד שאף פעם לא מספיק, ובצדק, אבל זה היה מאבק, אנחנו הלכנו לחפש את המיטות ב - - -
יעקב ליצמן: היה 95 מיטות ושחררו 80 ומשהו מיטות?
איתמר גרוטו: נכון, 89 מיטות מתוך ה-95.
איתמר גרוטו: זה היה מהסבב הקודם שלא - - -
מאיר כהן: כן, אני זוכר.
איתמר גרוטו: אז זה עכשיו הוסדר, כל זה בנוסף.
איתמר גרוטו: מבחינת סורוקה אנחנו גם השקענו ומשקיעים בנושא של שיקום, ב'עלי נגב' וגם בברזילי.
איתמר גרוטו: פתחנו שתי מחלקות ב'עלי נגב', נושא של השיקום, ו-30 מיטות בבריאות הנפש.
מאיר כהן: בסורוקה יש 20 מיטות, נכון, אדוני מנהל בית החולים?
שלומי קודש: בשיקום, כן.
מאיר כהן: וזקוקים בדחיפות לעוד.
שלומי קודש: אנחנו מניחים אבן פינה בחודשים הקרובים לבניין השיקום, סיימנו לגייס את התרומות עבורו, שם תהיה מחלקה לטובת הנושא של שיקום.
שלומי קודש: ד"ר שלומי קודש, מנהל סורוקה.
שלומי קודש: בחודשים הקרובים אני שמח לומר שאנחנו מניחים אבן פינה לבניין שיקום שגייסנו הרבה מאוד כסף בתרומות עבורו.
שלומי קודש: יהיו שם 36 מיטות נוספות למבוגרים ועוד 12 לילדים.
אלי אלאלוף: בתכנון, הוא יהיה מוכן מתי?
שלומי קודש: תלוי בקצב הבנייה שלנו, אבל שנתיים-שלוש.
איתמר גרוטו: יש לנו את הנושא של גם בניין השיקום החדש בבית חולים ברזילי, שגם הוא שייך לדרום בסך הכול, וכמו שאמרתי, ציינתי את התוספת של המיטות ב'עלי נגב', גם בנושא של השיקום.
איתמר גרוטו: בפריפריהתמיד הייתה בעייתיות - - -
יעקב ליצמן: אני מציע, איתמר, בוא נשמע אותם, לשמוע, אם יש לנו שאלות מהם.
מאיר כהן: השקף הזה עושה לי טוב.
איתמר גרוטו: איזה?
מאיר כהן: של מיטות השיקום, שתדעו לכם.
מאיר כהן: אני חי בנגב ועד לפני ארבע שנים אי אפשר היה לעשות שיקום בנגב.
מאיר כהן: אני זוכר שבאו אליי אזרחים מדימונה, אטלן, אמרו שיקום והיינו צריכים להביא אותם למרכז הארץ.
יעקב ליצמן: גם כשהחוק אומר היום סיעוד, זה גם עושה לך טוב?
מאיר כהן: בטח, מה?
איתמר גרוטו: טוב, אז אני אשאיר את השקף הזה.
אלי אלאלוף: טוב, את מי?
אלי אלאלוף: אתה מכיר את האנשים.
מאיר כהן: כמובן מנהל בית החולים והמועצה והחבר'ה ש - - - בבקשה, מנהל בית החולים.
שלומי קודש: טוב, קודם כל אני מודה מאוד על הדיון החשוב בתקופה מעניינת, קידום של בריאות בנגב, בוודאי בנפשנו, כל מי שגר בנגב ועובד בנגב.
שלומי קודש: סורוקה הוא במקום מיוחד בדיון הזה כי אנחנו מרכז-על, אנחנו מרכז שהחשיבות האסטרטגית שלו, גם בשגרה וגם בחירום, מוכרת ואנחנו לא בית חולים פריפריה, אנחנו בית חולים בפריפריה, עם האתגרים שזה מייצר, כמו שמאיר אמר.
שלומי קודש: ואני רוצה להתחיל לא מהכסף, אלא מכוח האדם.
שלומי קודש: המספרים שאיתמר הציג ושבאמת מוכרים לכולנו, מראים על חוסר בכוח אדם, לא רק ברופאים.
שלומי קודש: באחיות, במקצועות הבריאות, טכנאי רנטגן, נושא שעלה לכותרות בשבוע שעבר ואנחנו מתמודדים איתו עכשיו ואלה כולם נושאים שבהם אנחנו בתחרות על כוח אדם.
שלומי קודש: כוח האדם שכבר קיים במדינה, צריך לבחור אם הוא רוצה לעבוד במדינת גדרה חדרה או צפונה או דרומה והאתגר שלנו לשכנע אותם לבוא לעבוד אצלנו.
שלומי קודש: יש לנו יתרון שאנחנו מרכז-על, אנחנו מעניינים, אנחנו טובים, יש מגוון גדול של מקצועות.
שלומי קודש: יש לנו חיסרון, לפחות אצל הרופאים, שאמצעי הפרנסה החלופיים שלהם בנגב הם מופחתים מאשר במדינת גדרה חדרה ואנחנו צריכים לראות איך מתמודדים עם זה.
שלומי קודש: ציין איתמר נכון, המענקים מאוד עזרו ויצאו איזה שהיא תוספת.
שלומי קודש: הסכום הזה הלך ופחת לאורך השנים.
שלומי קודש: אמנם הוא קיים כל שנה, אבל המענקים, כשהם קיימים, עזרו לנו להביא רופאים מצוינים, לגייס גם ממרכז הארץ וגם לפתח אצלנו.
שלומי קודש: אני רוצה לטעון, וזה נאמר בדברי תת הוועדה, בסיכום, הפתרון לנגב הוא מהנגב, הוא לא ביבוא אנשים מבחוץ במענקים וכן הלאה.
שלומי קודש: שוב, אני לא מקל ראש בזה ואני רוצה לתת שני נתונים נוספים לדבר הזה.
שלומי קודש: כשמסתכלים על מספר הסטודנטים שלומדים רפואה, ואין לי נתונים לגבי בתי ספר אחרים, אבל אני משוכנע שמה שאני אומר נכון גם לגביהם, מתוך 5,194 סטודנטים לרפואה שלומדים בארץ 800 מהם לומדים בבאר שבע.
שלומי קודש: אלה נתונים מלפני שנתיים של הלמ"ס.
שלומי קודש: מה-800 10% לערך, להערכתנו, הם דרומיים.
שלומי קודש: זאת אומרת גם את מעט עמדות הלימוד שיש לי להציע בדרום אני מכשיר בהם סטודנטים לרפואה שחלקם הגדול חוזר למקומו.
שלומי קודש: במקביל, סטודנטים מהדרום שלא הצליחו להתקבל בגלל נתוני הקבלה המאתגרים, לומדים בכל הארץ.
שלומי קודש: לצערי, אני אומר את זה בתור תושב הדרום מגיל חמש, אני אומר את זה בכאב מסוים, תושב הדרום שהלך ללמוד במרכז יש לו סיכוי מסוים להישאר במרכז, בשעה שתושב המרכז שבא לעבור דרומה, הסיכוי שלו להישאר בדרום קצת קטן יותר וגם הוא חוזר למרכז.
שלומי קודש: אנחנו מאוד מברכים על התחבורה הטובה יותר, אבל אותה רכבת שמביאה אנשים דרומה גם לוקחת אנשים צפונה.
יעקב ליצמן: זו הרכבת שנתקעת כל פעם.
שלומי קודש: דווקא לדרום היא טובה מאוד.
שלומי קודש: כשלא מחשמלים את הקו לירושלים יש לנו שירות נפלא.
אלי אלאלוף: נציגת המל"ג פה, אני אשמח מאוד שתתייחסו להערה של מנהל סורוקה.
יעקב ליצמן: מי מייצגת את המל"ג?
מרב שביב: אני.
מרב שביב: מרב שביב.
יעקב ליצמן: גם תסבירי למה ביטלתם את אריאל?
אלי אלאלוף: בואו נישאר בדרום.
שלומי קודש: הנתון הראשון שרציתי לומר הוא 830 מתוך 5,200, אלה הסטודנטים שלומדים בדרום ומהם 10% דרומיים.
שלומי קודש: ואז הלכתי להסתכל מהם נתוני הפסיכומטרי, שזה המדד העיקרי לגבי קבלה או לא, אמרתי שבטח נמצא פערים מאוד גדולים.
שלומי קודש: אז למדתי מהלמ"ס ש-29% מהנרשמים ללימודי רפואה מתקבלים ואלה שמתקבלים, הממוצע שלהם הוא 735 ואלה שנדחים, הם 711.
שלומי קודש: אני מוכן לקבל דרומיים עם 711 בשמחה לעבוד בסורוקה, בהינתן שהם גומרים את הלימודים ומוכשרים.
אלי אלאלוף: שלום, חבר הכנסת מוטי יוגב.
מרדכי יוגב: שמח לחזור לוועדה בראשותך.
שלומי קודש: וזה נתון חשוב.
שלומי קודש: אני משוכנע שזה נכון גם בסיעוד וגם במקצועות אחרים.
שלומי קודש: אם ניתן לחבר'ה מהדרום ללמוד בדרום הסיכוי שלהם להישאר אצלנו הוא - - -
אלי אלאלוף: יש מדיניות במל"ג להערה המאוד חשובה של מנהל בית החולים?
אלי אלאלוף: איך אפשר למשוך יותר דרומיים לדרום כדי שיישארו בדרום?
אלי אלאלוף: כי יש להם יותר סיכויים להישאר בדרום.
מרב שביב: אני מרב שביב, סמנכ"ל לתכנון ומדיניות, מועצה להשכלה גבוהה.
מרב שביב: אם תרצה, אני יכולה גם להתייחס לכלל הנושא של ההכשרה האקדמית בדרום.
אלי אלאלוף: אם את רוצה התייחסות כוללת, אז ניתן למנהל בית החולים לסיים ואז נגיע אלייך.
מרב שביב: אוקיי.
שלומי קודש: אז זו הייתה הנקודה של כוח אדם.
שלומי קודש: נקודה שנייה שאני רוצה לדבר עליה היא שבהינתן כוח האדם החסר שמוכר לנו פיתוח השירותים בנגב הוא הרבה פחות בניינים והרבה פחות תשתיות והרבה יותר כוח אדם.
שלומי קודש: זה צריך להיות הדגש שלנו.
שלומי קודש: התשתיות שלנו עומדות פנויות, בהינתן תקציב מתאים אני יודע להציע להפעיל את המשאבים שלי.
שלומי קודש: 24/7 זה קצת יותר מאתגר, כי להזמין אנשים לבדיקות בשלוש לפנות בוקר אומר שהבן אדם שהפעיל את המכשירים לא זמין למחרת, אבל לפחות עד חצות אני אוכל להפעיל את בית החולים.
מאיר כהן: הנקודה הזאת מאוד חשובה.
מאיר כהן: אתה אומר שבהינתן תקנים אתה תוכל לפחות להוסיף עוד 25% זמן עבודה במחלקות בתוך התשתית הקיימת.
שלומי קודש: לא במחלקות, אלא בשירותי חדרי הניתוח ושירותים נלווים.
מאיר כהן: כן, אני מדבר לא במחלקות.
שלומי קודש: התשובה היא כן.
שלומי קודש: זה תלוי תקציב, מכיוון שלשלם לצוות - - -
מאיר כהן: שזה מדהים, שזה משנה - - -
יעקב ליצמן: לא, התשובה היא חלקית כי אתה תלוי גם במיטות.
יעקב ליצמן: מיטות ותקנים זה שני - - -
מאיר כהן: כל מכשירי ה-MRI שיש לך והמכשירים לפענוח, האם הם עובדים כל יום בפול קפסיטי?
יעקב ליצמן: אני אומר לא, כי הוא לא עושה - - -
שלומי קודש: התשובה היא לא.
יעקב ליצמן: אני מעלה את זה בבתי חולים, לעשות משמרת נוספת.
יעקב ליצמן: אי אפשר להגיע רק עד שלוש-ארבע אחרי הצהריים, צריך לעבוד עד 11-10 בלילה.
יעקב ליצמן: יש מקומות, אם אני לא טועה, בהדסה, אולי עוד מקומות, זה 24 שעות, 24/7, לא אכפת לי, לצערי זו אחת הבעיות שיש לי עם סורוקה, שהמשמרת השנייה לא עובדת ב-MRI.
מאיר כהן: במידה שהם יעבדו במשמרת שנייה ומשמרת שלישית זה פותר, בלי שום פילוסופיות מיותרות - - -
יעקב ליצמן: שנייה מספיק לי.
מאיר כהן: זה פותר את שאלת התורים, חברים.
שלומי קודש: האתגר הוא תקציבי.
שלומי קודש: אני צריך את התקציב לשלם לצוות שצריך להישאר.
שלומי קודש: האתגר הוא נטו כסף.
יעקב ליצמן: אמת, מסכים איתך.
מאיר כהן: אתם שומעים, החבר'ה מהמועצה?
מאיר כהן: יש הכול, צריך כסף להפעיל את זה.
שלומי קודש: אני מאוד מעוניין שחדרי הניתוח שלי יעבדו, כי יש לי את מיטות האשפוז במחלקות הכירורגיה להגביר את הפעילות.
יעקב ליצמן: אני אתן לכם אבסורד - - -
אלי אלאלוף: בעצם זה לא בעיית כוח אדם ולא תשתית, זה רק בעיה תקציבית.
יעקב ליצמן: אני אתן לכם אבסורד, מה שיקרה בבית חולים סורוקה.
יעקב ליצמן: יש קופות חולים אחרות, בלי להגיד את השמות, אני מגלה את זה - - -
אלי אלאלוף: אבל תנחשו, יש רק שלוש.
יעקב ליצמן: אתה מגרה אותי קצת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, והאות הראשונה היא?
יעקב ליצמן: אם בן אדם מהקופה שלו צריך MRI, הוא לא ישלח אותו לסורוקה, על אף שהוא גר בבאר שבע.
יעקב ליצמן: או שהוא ישלח אותו למקום איקס, או שהוא ישלח אותו לקרוון, קרווילה, לא יודע מה - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, התחנה הניידת הזו.
יעקב ליצמן: נו, זה נורמלי?
אלי אלאלוף: אבל זה התפקיד שלך, אדוני סגן השר, זו התחרות האכזרית שיש היום בין - - -
יעקב ליצמן: אני שלחתי מכתב, אדוני, בכדי שתהיה רגוע, אם זה התפקיד שלי, שלחתי מכתב לכולם, לחברת מור, לכולם, שאני לא מרשה יותר ניידים.
יעקב ליצמן: יש היום בכל בית חולים, יש.
יעקב ליצמן: אם ניידים שאני צריך לבצע MRI שם, יש לי דברים ספציפיים - - -
אלי אלאלוף: והם מכבדים את זה?
אלי אלאלוף: אני בעצמי עשיתי צילום מול סורוקה ברכב, כמו שאתה אומר, ורק בשלוש וחצי בבוקר.
אלי אלאלוף: שתבינו שאני לא משתמש בפרוטקציה.
בלה עזריה: אבל למה ההתנגדות ל-MRI נייד?
בלה עזריה: הוא מקצר תורים, יש המתנה של שלושה חודשים.
יעקב ליצמן: לא צריך לקצר, שיעבדו עוד משמרת.
בלה עזריה: אבל הוא לא עובד עוד משמרת.
יעקב ליצמן: יאלצו אותו לעבוד.
יעקב ליצמן: אני לא רוצה את כל הניידים.
אלי אלאלוף: אוקיי, תסיים, בבקשה.
מאיר כהן: אנחנו רוצים לתת לציבור.
שלומי קודש: הנקודה היחידה הנוספת, בתי החולים, מכיוון שהתחייבו בשמי בשקופית אני אתייחס לנקודה של התקצוב - - -
אלי אלאלוף: לא, אבל אין לי זמן, אני חייב לצמצם.
שלומי קודש: אז אני אגיד משפט אחרון.
שלומי קודש: התקצוב של בתי החולים הממשלתיים שנסמכים על שולחנו של משרד הבריאות מאפשר יותר גמישות מאשר בתי החולים הציבוריים שאינם ממשלתיים.
שלומי קודש: הפער המוכר הוא כשלושה מיליארד שקלים.
שלומי קודש: סגן השר פועל, והייתי בדיון כאן לפני כמה חודשים שבו היה רעיון לקצר את הפער הזה במיליארד שקלים, שאנחנו מאוד מקווים שיש לזה תוחלת.
יעקב ליצמן: עד שהגעתי לא היה תקציב לציבורי, היה רק לממשלתיים.
יעקב ליצמן: אני חידשתי את זה, קיבלתי 200, 200 ומשהו מיליון שקל, אבל אני צריך מיליארד שקל לזה.
שלומי קודש: הפער הזה משפיע בדרום הרבה יותר.
שלומי קודש: במקומות אחרים יש בתי חולים ממשלתיים ובתי חולים ציבוריים שאינם ממשלתיים, אז לפחות הפער בתקציב מתקזז אחד עם השני.
שלומי קודש: בדרום זה לא קיים, למעט ברזילי במערב, וזה פער שמוסיף בתקצוב הכולל של המערכת, פער מאוד גדול לרעת תושבי הדרום.
אלי אלאלוף: דעתך, בקיצור רב, כי אנחנו חייבים באמת לכבד את המתנדבים.
יונתן ארבל: ד"ר יונתן ארבל, סגן רופא מחוזי, מכבי שירותי בריאות בדרום.
יונתן ארבל: אני רוצה לציין שלמכבי, כמו הקופות האחרות, אבל במכבי במיוחד האתגר הוא גדול, אנחנו פרוסים על 50% משטח מדינת ישראל, עם כ-200 ערים.
אלי אלאלוף: בוא תעזוב אותנו ממי זה מכבי, אנחנו יודעים.
יונתן ארבל: אוקיי.
יונתן ארבל: אני רוצה לברך את הוועדה והנושאים הם חשובים ביותר, מבחינת פערים לא הוזכר פה נושא של פסיכיאטריה.
יונתן ארבל: יש חוסרים מאוד גדולים בתחום של פסיכיאטריה.
יעקב ליצמן: צריך דיון מיוחד רק על זה.
יונתן ארבל: הפסיכיאטרית המחוזית שלנו עושה לא רק עבודת ניהול, אלא עובדת גם בדימונה וערד בגלל שאי אפשר להשיג אנשים.
יונתן ארבל: אגב, גם אשתי פסיכיאטרית בבית חולים סורוקה, אני יכול להגיד שגם שם יש לעמיתי, ד"ר קודש, בעיה בפסיכיאטריה.
אלי אלאלוף: לצערנו, לנושא הפסיכיאטריה אנחנו תכננו דיון בעוד שבועיים, אבל עכשיו הכול משתנה.
יונתן ארבל: לעניין התפתחות הילד, ואני אגיד רק בקצרה, אכן יש חוק שמחייב החזרים למי שלא מצליח להגיע.
יונתן ארבל: מה שזה גרם זה בריחה של קלינאי תקשורת ושל ריפוי בעיסוק מהמגזר הציבורי למגזר הפרטי.
יונתן ארבל: תור ההמתנה בדרום לפרטי הוא בדיוק כמו התור לציבורי, אותו דבר, אנשים נוסעים רחוק על מנת לקבל את אותם השירותים - - -
מאיר כהן: זה לא מדויק, אני בדקתי את זה.
מאיר כהן: אני חייב להגיד שבוודאי שקלינאי תקשורת יעזבו לסקטור הפרטי כי הכסף שהם מקבלים הוא – הם לומדים, הם מבינים מהר מאוד שהשוק הפרטי הוא שוק שהרבה יותר מתגמל ומול 60 שקלים לשעה ברוטו, כשהן מקבלות 180 ו-200 שקלים, אז חבר'ה, מה לעשות?
מאיר כהן: אתם צריכים לשנות את התעריף.
אלי אלאלוף: זה ברור, זה בגלל ההמתנה.
אלי אלאלוף: הבריחה היא בגלל ההמתנה.
אלי אלאלוף: הורה מודאג עם ילד ישלם הכול כדי לתת לילד מה שמגיע לו.
מאיר כהן: יש כאן מומחים לזה.
יוהן אטלן: יוהן אטלן, מנכ"ל 'מועצת הנגב'.
יוהן אטלן: קודם כל תודה למאיר כהן וחבר הכנסת אלי אלאלוף על הוועדה הזאת, אנחנו מקווים מאוד שהוועדה הזאת תמשיך גם בקדנציה הבאה, כי זאת ועדה מאוד מאוד חשובה.
יעקב ליצמן: קודם כל אתה צריך לראות שהם ייבחרו.