GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת מימון: בנוסף קבענו הרשעה במעשה טרור.
ענת מימון: הצמדנו את זה לסעיף 37(ד) לחוק המאבק בטרור, שם בית משפט צריך לקבוע שאותו אדם ביצע מעשה טרור.
ענת מימון: אנחנו לא גורעים בסעיף הזה מסעיף 3 לחוק זכויות החולה שמדבר על הזכות של כל אדם בטיפול רפואי, ובמצב חירום – מתן טיפול דחוף ללא התניה.
ענת ברקו: ואם זה אדם שעשה את הפיגוע לפני שהיה את החוק למאבק בטרור?
ענת מימון: אנחנו נגיע לסעיף התחילה והתחולה בסוף.
ענת ברקו: אני מבקשת שיהיה ברור שגם אדם שעשה את המעשה לפני ושוחרר מהכלא, שאנחנו לא מתחילים - -
ענת מימון: הסעיף הזה צופה פני עתיד.
ענת מימון: את החקיקה אנחנו לא מחילים אחורה.
ענת ברקו: אם אזרח ישראלי שעשה פיגוע השתחרר עכשיו מהכלא אחרי 20 שנה, אני רוצה שהחוק הזה יחול עליו.
ענת ברקו: זו זכותי לדרוש את זה כמחוקקת.
יוכי גנסין: זה הוחלט בשבוע שעבר בכנסת בהקשר אחר.
ענת מימון: נצטרך לעשות הוראת מעבר לגבי אותם אנשים.
ענת ברקו: אז תגדירו את זה.
יוכי גנסין: היה בשבוע שעבר דיון בוועדת הכנסת והחוקה ביחס למתן שליש, ביחס לשחרור מוקדם ממאסר.
יוכי גנסין: כיוון שחוק המאבק בטרור נכנס לתוקף רק לפני זמן קצר ויש הרבה מאוד מחבלים שהורשעו בעבירות טרור לפני שהחוק נכנס לתוקף, ביקשו שהתחולה תהיה תחולה אקטיבית.
ענת מימון: כי הם עדיין במאסר אותם מחבלים שביצעו לפי החוקים הקודמים.
יוכי גנסין: גם פה.
ענת מימון: זה צופה פני עתיד.
ענת ברקו: לא מעניין אותי צופה פני עתיד, הוא לא צריך לקבל טיפול.
אלי אלאלוף: אם הוא יצא מהכלא, אתם רוצים לבקש ממנו חזרה את הכסף?
יוכי גנסין: לא זה מה שכתוב בחוק.
ענת ברקו: החוק למאבק בטרור הוא חוק חדש.
ענת ברקו: הסעיף פה יחול רק על אנשים שהורשעו בשנתיים האחרונות, שזו לא כוונתי.
ענת ברקו: התחולה צריכה להיות על כל אלה שהורשעו בטרור.
ענת ברקו: עשינו את זה כך גם לגבי ועדות שחרורים.
ענת ברקו: אם מישהו יוצא אחרי 20 שנה ונפצע, אני לא רוצה שאנחנו נממן את זה.
נעמה פויכטנגר: אני מציעה לא לערבב בין זה לבין חוק שחרור על תנאי ממאסר.
נעמה פויכטנגר: שם מדובר על המועד שבו מחליטים לגבי שחרורו על תנאי של האסיר.
נעמה פויכטנגר: החוק שם חל על האירוע שמתרחש באותם רגעים, זאת המשמעות של התחולה האקטיבית שם.
נעמה פויכטנגר: יש בעיה טכנית קשה מאוד בהחלה לגבי מי שהורשע לפני חוק המאבק בטרור.
נעמה פויכטנגר: אחד הדברים שנקבעו בחוק מאבק בטרור, וחברת הכנסת ברקו זוכרת את זה היטב כי זה גם היה קשור להצעה שלה, שבפסק הדין קובע בית המשפט שמדובר במעשה טרור.
נעמה פויכטנגר: המבחן אם האסיר הזה או האדם הזה נכנס לתוך הקטגוריה הזאת או לא הוא מבחן חד משמעי שנקבע בפסק דינו של בית המשפט.
נעמה פויכטנגר: לעומת זאת, כל מי שהורשע בעבירות טרור לפני החוק למאבק בטרור - אין לנו כמעט סעיפי עבירות ברורים – הורשע בשלל עבירות לפי חוק העונשין - עבירות רצח, חבלה, תקיפה.
נעמה פויכטנגר: אין אפיון משפטי ברור בפסק הדין מתי זה טרור ומתי לא, לכן נדרשת פה הפעלה של שיקול דעת.
אלי אלאלוף: את מה שפה אפשר יהיה ליישם רק מאז שחוקק חוק המאבק בטרור?
נעמה פויכטנגר: לגבי מי שהורשע לפני כן צריך יהיה להפעיל שיקול דעת.
ענת ברקו: אנחנו נעשה את זה גם לגבי זה.
נעמה פויכטנגר: אני מציעה שהוועדה תיתן את דעתה בשאלה - מי הגורם שאמור להפעיל את שיקול הדעת הזה.
ענת ברקו: יש לכם רעיונות מי יכול לעשות את זה?
ענת ברקו: אולי ועדה בתוך שב"ס.
אלי אלאלוף: ברגע שיש חוק חדש שמאפשר להגדיר מה זו פעולת טרור, מי עשה פעולת טרור, בואו ניצמד לחוק הזה.
אלי אלאלוף: אנחנו קובעים שזה יחול על השנתיים מאז חוק הטרור.
ענת ברקו: אני נגד זה, אדוני.
אלי אלאלוף: כשנגיע להצבעה תצביעי נגד.
אלי אלאלוף: יש לך סיבות להצביע נגד החוק.
ענת ברקו: לגבי האסירים האחרים אנחנו כן מתייחסים לאחור.
אלי אלאלוף: אני לא יודע מה זה אחרים, אני יודע מה יש לי מול העיניים.
ענת ברקו: את אותו מנגנון שאנחנו מיישמים לגבי אסירים אפשר לעשות גם פה.
אלי אלאלוף: יש פה הגדרה מאוד ברורה.
אלי אלאלוף: החברים שלך, כשהם באו וביקשו את החתימה שלי, הם לא קיבלו.
אלי אלאלוף: ברגע שיש חוק אני מכבד אותו עד המילה האחרונה.
אלי אלאלוף: אם החוק החדש הוא מזה שנתיים, משם נעשה את זה.
ענת ברקו: אתה לא מכסה את כל מצטרפי דאע"ש.
אלי אלאלוף: אל תפחידי אותי בדאע"ש.
אלי אלאלוף: בדאע"ש הטורקים יטפלו.
ענת ברקו: אתה לא מכסה את זה בכלל, אתה לא נותן כאן מענה.
אלי אלאלוף: אני נותן מענה חלקי שמבוסס על חוק.
נעמה פויכטנגר: אני מזכירה שסעיף 1, כפי שמנוסח בהתאם להחלטת שרים, חל על טיפול רפואי שנגרם כתוצאה מביצוע העבירה.
נעמה פויכטנגר: ברוב המוחלט של המקרים מדובר בטיפולים רפואיים שסמוכים למועד ביצוע העבירה, הם לא תוצאה של מעשה שאירע 20 שנה אחורה.
אלי אלאלוף: אם את רוצה, ענת, תגישי הסתייגות, נצביע על ההסתייגות שלך.
ענת ברקו: אני כבר אומרת שיש לי הסתייגות.
איילה וינשטיין: יש בעיה אם ניקח את כל הדברים שמוצעים בסעיף הבא ונחיל אותם בסעיף הראשון?
ענת מימון: הסעיף הראשון מדבר על שלילת הטיפול הרפואי.
ענת מימון: יש קושי להחיל שלילת טיפול באופן רטרואקטיבי.
ענת מימון: הסעיפים האחרים מדברים על המנגנון של הכספים, של התשלום, לכן הם יכולים לחול גם אחורה.
ענת מימון: צריך יהיה לשמוע ממשרד המשפטים אם אפשר יהיה להחיל רטרואקטיבית שלילה של טיפול.
יוכי גנסין: זה סעיף מיותר.
יוכי גנסין: מה הסעיף הזה אומר?
יוכי גנסין: היה את המקרה שבו ישראלי הסיע מחבל תושב הרשות הפלסטינית לקניון השרון בנתניה.
יוכי גנסין: באותו פיגוע נרצחו שישה ישראלים, 23 נפצעו.
יוכי גנסין: הישראלי שהסיע נפצע ברגלו, הוא נדרש לפרוטזה ולשיקום קבוע.
יוכי גנסין: לפי הסעיף הזה, בכל מהלך מאסרו, 23 שנים או לא משנה כמה שנגזרו עליו - הוא היה מסייע לרצח, לכן הוא לא הורשע ברצח – השב"ס צריך לשאת בעלויות הטיפול הרפואי ולקנות לו את הפרוטזה.
יוכי גנסין: גם אחרי שהוא ישתחרר השב"ס יצטרך לקנות לו את הפרוטזה, כי לפי הסעיף הזה - -
יוכי גנסין: הסעיף הזה הוא אות מתה.
יוכי גנסין: מה מציעה הגברת ויינשטיין?
יוכי גנסין: שלא נממן לו את הפרוטזה אחרי שהוא משתחרר ממאסר.
ענת ברקו: זה מה שאני רוצה.
אלי אלאלוף: האם אחרי שהוא משתחרר הוא חוזר לחוק בריאות ממלכתי?
יוכי גנסין: הוא צריך להירשם בקופת חולים.
ענת ברקו: שישלם על זה.
אלי אלאלוף: כל טיפול רפואי שנובע מפעולת הטרור שלו צריך לצאת.
ענת ברקו: זה מה שאני מבקשת.
אלי אלאלוף: העיקרון אומר שהוא לא יקבל טיפול על הפגיעה שנגרמה לו בעקבות מעשה הטרור.
אלי אלאלוף: הבעיה שלנו, ותנו לי להתלבט, היא ממתי, כמה אחורה ללכת.
ענת ברקו: אפשר לעשות את זה על כל אחד שמשתחרר.
אלי אלאלוף: כדאי שנבסס תיאוריות גם על מציאות.
אלי אלאלוף: האם מדובר במקרים רבים?
יוכי גנסין: בתקופת האינתיפאדה השנייה, החל משנת 2002, היו כמה עשרות אזרחים ותושבים ישראלים שסייעו להסיע מחבלים, ליוו מחבלים.
יוכי גנסין: הם לא ביצעו את הפיגוע בעצמם.
אלי אלאלוף: אם הם השתחררו לפני כמה שנים - -
יוכי גנסין: הם עוד לא השתחררו.
אלי אלאלוף: זה לגבי אלה שמשתחררים עכשיו?
ענת ברקו: כל בן אדם שמשתחרר.
יוכי גנסין: מי שמשתחרר, גם אם הוא ביצע את מעשה הטרור לפני 15 שנה.
אלי אלאלוף: ואם הוא כבר השתחרר, מה עושים איתו?
יוכי גנסין: זה לא.
ענת ברקו: אני לא מתעסקת עם זה.
ענת ברקו: מדובר רק במי שמשתחרר היום.
שי סומך: אני מציע שנבדוק את השאלה הזאת לקראת קריאה שנייה ושלישית מבחינה משפטית ומבחינת הישימות.
ענת מימון: תיקון פקודת 2.
ענת מימון: בפקודת בתי הסוהר (נוסח חדש), התשל"ב-1971, אחרי סעיף 11ב יבוא: בתי הסוהר "הוצאות טיפול 11ב1.
ענת מימון: (א) בסעיף זה - רפואי של אסיר שהורשע בעבירת טרור "אסיר שהורשע בעבירת טרור" – תושב הרשות הפלשתינית, שהרשות הפלשתינית שילמה לו או לבני משפחתו כסף או שווה כסף, במישרין או בעקיפין, בזיקה לפעילות הטרור שבה היה מעורב, ומתקיים בו אחד מאלה:
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה קשרנו את זה עם זה שהרשות משלמת או לא משלמת.
אלי אלאלוף: למה זה מעניין אותנו?
ענת מימון: זה מודל ההקפאה.
ענת מימון: נורא קשה לא לקשור את המימון של הטיפול הרפואי של האסירים.
ענת ברקו: איך אפשר לקשור את זה לפיגועי טרור?
ענת ברקו: מה איכפת לי בגלל מה הוא מקבל.
אלי אלאלוף: למה צריך לקשור את זה?
ענת אסיף גיל: מכיוון שאנחנו לא מחוקקים כל יום שני וחמישי חוקים של הקפאת כספים של הרש"פ, אז הלוגיקה הייתה להיות דומים להסדר שקבוע בחוק ההקפאה.
ענת אסיף גיל: אנחנו מתחברים לרציונל כמו שהבנו מהדיונים הקודמים.
ענת אסיף גיל: ברגע שוועדת שרים לחקיקה אמרה שהמנגנון שהולכים אליו זה מנגנון של הקפאה, אז הרציונל להקפאה במסגרת מערך היחסים בינינו לבין הרשות הפלסטינית מדבר על התשלומים שהרשות משלמת לאסירים בזיקה לטרור.
ענת אסיף גיל: כך הדברים נקבעו שם.
ענת ברקו: אפשר להוריד את זה?
אלי אלאלוף: דיברנו לפני דקה על עצורים או אסירים תושבי ישראל שלא הסכמתם שנפיל את התיק על המשפחה.
אלי אלאלוף: פה זה תלוי בזה שהמשפחה מקבלת או לא מקבלת פיצויים כדי שהם יחזירו את הכסף למדינה?
ענת ברקו: לא צריך.
אלי אלאלוף: אני בעד למחוק את הסעיף הזה.
ענת אסיף גיל: יש את הנוסח שהוועדה הניחה.
ענת אסיף גיל: אני לא יורדת לסוף דעתכם איזו חלופה אתם מציעים במקום זה.
אלי אלאלוף: אני אגיד לך למה התכוונתי כשעברנו על זה בפעם הראשונה.
אלי אלאלוף: הרשות מקבלת מאות מיליוני שקלים כל שנה מהמדינה.
אלי אלאלוף: אנחנו צריכים להחזיר מס, מע"מ.
ענת אסיף גיל: כספים שאנחנו גובים עבורם.
אלי אלאלוף: המדינה צריכה להחזיר כסף מכל מיני סיבות שהיא מצאה לנכון להחזיר.
אלי אלאלוף: אמרנו שמהכסף הזה יוקפא הסכום של האסיר שקיבל טיפול רפואי.
אלי אלאלוף: לא אמרנו מה נעשה בזה, מתי זה ישוחרר.
אלי אלאלוף: אמרנו שנקפיא.
אלי אלאלוף: אולי אנחנו רוצים שיהיה למדינה קלף של כסף שנשחרר או לא נשחרר אותו במו"מ העתידי בינינו לבין הפלסטינים.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה התניתם את זה בכך שהמשפחה מקבלת החזר.
אלי אלאלוף: אנחנו יכולים להיות אחראים על מעשיה של הרשות הפלסטינית?
אלי אלאלוף: זו התניה שלכם, זו המצאה שלכם שאני מבקש למחוק.
שאול כהן: בהמשך החוק ישנו איזה שהוא צעד הרתעתי או ענישתי כלפי הרשות הפלסטינית.
שאול כהן: המטרה של ועדת שרים לחקיקה הייתה ליצור קשר - -
אלי אלאלוף: איך אתה יודע שמה שאתה אומר זה נכון?
אלי אלאלוף: לא ראינו פרוטוקול של ועדת שרים.
יוכי גנסין: כל מה שכתוב שם זה שהוועדה מחליטה על הקפאה.
יוכי גנסין: לא דנו בכלל במה שהוא אומר.
שאול כהן: אני מקבל את הערתו של היושב-ראש, אני לא רציתי - -
אלי אלאלוף: זו לא כוונת המחוקקים.
אלי אלאלוף: אני מצטרף בנושא הזה לחברת הכנסת ענת ברקו.
אלי אלאלוף: לא דיברנו על זה.
אלי אלאלוף: תעבירו לנו את הפרוטוקול כדי לראות שזה מותנה בזה.
ענת ברקו: זה לא מותנה.
שאול כהן: אני מקבל את הערתך.
אלי אלאלוף: אני לא מסכים לשום התניה.
שאול כהן: המטרה היא לייצר את הקשר.
ענת ברקו: אנחנו לא מתכוונים לעשות חקירה על כל מקרה, אין לנו כוונה כזאת, זה הובהר על ידי יושב הראש.
ענת ברקו: לא מעניין אותי על מה הם קיבלו כסף.
אלי אלאלוף: ועדת שרים דנה בהצעת חוק שלה.
ענת ברקו: אתם מנסים לסרס אותה.
אלי אלאלוף: לא לסרס.
אלי אלאלוף: מותר לוועדת שרים להוסיף תנאים?
שי סומך: ההסדר הזה היה בחוק ההקפאה.
אלי אלאלוף: אני השתמשתי במושג "הקפאה", כי הכסף נשאר.
אלי אלאלוף: אתם הולכים ומסבכים את ההצעה יותר ויותר.
שי סומך: זה קיים.
אלי אלאלוף: כשאני השתמשתי במושג "הקפאה", הכוונה הייתה לא לתת להם, אני לא התכוונתי לחוק.
אלי אלאלוף: לכל מילה במדינה הזאת יש חוקים, אולי תקשרו את זה לעוד כמה חוקים.
ענת ברקו: איבדנו את השכל הישר.
ענת אסיף גיל: יכול להיות שיקל עלינו להתייחס בצורה יותר מדויקת לקושי שאתם מעלים אם נבין מאיפה בא הקושי.
ענת אסיף גיל: אם הקושי נובע ממה שחברת הכנסת ברקו וממה שיוכי חזרו ואמרו בתחילת הישיבה, של מי יוכיח את הדבר הזה, אז אמרנו - -
אלי אלאלוף: אני לא רוצה הוכחה.
יוכי גנסין: אני לא רוצה הוכחה בכלל.
ענת אסיף גיל: הבנתי שזה מה שאת לא רוצה.
ענת אסיף גיל: אני חושבת שאנחנו יכולים להציע איזה שהוא פתרון לעניין הזה.
ענת אסיף גיל: .
אלי אלאלוף: אז תטפלו בזה.
ענת ברקו: תורידו את זה.
אדם וולפסון: אנחנו בעד הקפאת הכספים.
אדם וולפסון: אנחנו תומכים שהנתונים יובאו בדוח או בדרך אחרת לאישור הקבינט.
יוכי גנסין: הנתונים הכספיים, לא הזיקה.
אדם וולפסון: אני לא נכנס כרגע לשאלת הזיקה, זה לא עלה לפני.
אדם וולפסון: החידוד שעלה פה לא לובן עד הסוף, אפשר לדון בו בהמשך, אבל להשאיר את ההחלטה מה לעשות עם הכספים להחלטת הקבינט.
ענת ברקו: לגבי קיזוז הכספים?
אדם וולפסון: לאחר שהדוח או הנתונים יובאו לאישור הקבינט - -
אלי אלאלוף: מי אמור להגיש את הדוח?
אדם וולפסון: הכספים שלאחר אישור הקבינט יוקפאו.
אדם וולפסון: ההחלטה הסופית מה לעשות איתם תינתן - -
ענת ברקו: שהם יוקפאו, אחר כך תחליטו מה שאתם רוצים.
יוכי גנסין: זה כתוב.
יוכי גנסין: הבעיה היא לא עם הסוף, הבעיה היא עם ההתחלה.
ענת ברקו: הבעיה היא עם הזיקה.
אלי אלאלוף: האם תוך שבוע תוכלו לשבת ביניכם ולסכם את הכל?
ענת אסיף גיל: תוך שבועיים.
אלי אלאלוף: אז תוך שבועיים אני רוצה להגיע להצבעה.
ענת ברקו: אפשר לקבוע הצבעה לקריאה ראשונה בעוד שבועיים?
אלי אלאלוף: תקיימו דיון עם היועצת המשפטית של הוועדה.
אלי אלאלוף: כל מי שרוצה לבוא עם הצעות שלו, בקשה להביא.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים להגיע לנוסח שמקובל עליכם, על כולם.
אלי אלאלוף: אם בנקודה מסוימת יש מחלוקת, נציין אותה, ואז נוכל לקריאה השנייה לבוא עם הסתייגות.
אלי אלאלוף: אני מודה לכולם על ההתלהבות, על הרצינות, ניפגש תוך שבועיים.
מירב בן ארי: שלום לכולם, אני פותחת את הישיבה.
מירב בן ארי: היום 26 לדצמבר 2018, י"ח בטבת התשע"ט, הנושא הוא: הצעת חוק הבטחת הכנסה (הוראת שעה ותיקוני חקיקה) (תיקון), התשע"ט-2018, שלי, והצעת חוק הבטחת הכנסה (הוראת שעה ותיקוני חקיקה) (תיקון מס' 2) (הארכת תוקף), התשע"ט-2018, של הממשלה.
מירב בן ארי: דבר ראשון אצביע על המיזוג של שתי הצעות החוק.
שימרית שקד דיטלין: נאמר שלפי סעיף 84ג' לתקנון הכנסת ועדה רשאית באישור ועדת הכנסת למזג שתי הצעות חוק או יותר באותו נושא, שהועברו אליה אחרי הקריאה הראשונה, ולהביאן כהצעת חוק אחת לקריאה השנייה ולקריאה שלישית.
שימרית שקד דיטלין: אז כמו שנאמר – זה טעון אישור של ועת הכנסת, ואני מניחה שהוועדה במקביל - - -
מירב בן ארי: נמנעים –אין
מירב בן ארי: המיזוג אושר פה אחד.
מירב בן ארי: וכעת לענייננו.
מירב בן ארי: המצב הוא כזה: בגלל שהכנסת מתפזרת היום, אנחנו כמובן נאמץ את הצעת החוק הממשלתית ונעשה את זה בהוראת שעה לעוד שנתיים.
מירב בן ארי: זה כבר שתדעו, בכל מקרה.
מירב בן ארי: אם היינו במצב נורמלי של ועדה שממשיכה, לא היינו מאשרים את החוק היום – הנה, אני אומרת, עד שלא היינו בודקים איך אפשר לשנות את הנושא של מענק עבודה, עוד לפני שתבוא עם הנתונים, רק בגלל העובדה שבאמת קיבלנו את התלונות ממאות.
מירב בן ארי: גם אנחנו, גם הביטוח הלאומי, וגם אני אישית קיבלנו פניות על העניין של פגיעה במענק העבודה.
מירב בן ארי: אבל מפאת גודל השעה ומפאת עצם העובדה שהיתרון של החוק עולה על החיסרון שלו אנחנו נאשר את הורדת ה-60% ל-25%.
מירב בן ארי: שוב אני אומרת, ואמרתי את זה גם אתמול במליאה, שבעזרת ה' בכנסת הבאה, שאני מתכוונת לחזור אליה, אני מתכוונת לפתוח את כל הנושא הזה מחדש את כל הנושא הזה של קיזוז מזונות, של השינוי של מענק העבודה, אבל צריך גם להביא חוק כהצעת חוק פרטית, ועשיתי את זה כבר גם עם היועצת המשפטית של הביטוח הלאומי.
מירב בן ארי: אבל כרגע מפאת הלחץ – ומה זה לחץ?
מירב בן ארי: כדי שחלילה הכנסת הזו לא תתפזר ויחזרו אנשים ל-60%, שזה הרבה יותר גרוע בעיניי, אנחנו נתקדם עם הצעת החוק שלי ושל הממשלתית.
מירב בן ארי: זה היה לי חשוב לומר לפרוטוקול, תוך כדי ההבטחה שאנחנו בסיפור של מענק עבודה נטפל.
מירב בן ארי: בלי להוסיף הרבה, אנחנו נשמח לשמוע את אדוני מרשות המסים.
מירב בן ארי: תסביר לנו מה קרה עם מענק עבודה לנשים החד הוריות.
יגאל ימיני: אני אחראי על מערך מענק העבודה.
מירב בן ארי: אז אתה יודע בדיוק על מה אנחנו מדברות, ובאת עם הנתונים.
יגאל ימיני: כן, גם ליוויתי את החקיקה לפני שנה וחצי-שנתיים.
יגאל ימיני: ב-2017 הוגשו תביעות על ידי חד הוריות – חד הוריים, היינו הך, בסדר גודל של 67 אלף בסך הכל, תביעות.
יגאל ימיני: 67 אלף תביעות שהוגשו.
מירב בן ארי: רק של אימהות חד הוריות.
יגאל ימיני: ב-2017.
יגאל ימיני: הנתונים שאני מדבר עליהם כרגע הם רק ל-2017, בלבד.
יגאל ימיני: מתוכם כ 54-53 אלף זכאים למענק עבודה וקיבלו מענק עבודה.
שימרית שקד דיטלין: אתה יכול לומר אם מלא או מופחת?
יגאל ימיני: אתם רוצים שאני אבדוק?
יגאל ימיני: מספר השלילות מתוך הכמות שאמרתי לכם – כ-8,400 נשללה מהם הזכאות.
יגאל ימיני: שלילת הזכאות יכולה לבוא מכמה סיבות: מספר נכסים, הכנסה גבוהה, הכנסה נמוכה.
יגאל ימיני: הנתון הבא מתייחס לשלילה עקב הניכוי של ביטוח לאומי, בלבד, שאינו מדבר על 3,700 תביעות שנשללו עקב ניכוי ביטוח לאומי.
מירב בן ארי: עקב ניכוי של ביטוח לאומי – 3,700 - - -
יגאל ימיני: מתוך ה-8,000 שנשללו, 3,760 נשללה הזכאות בעקבות ניכוי או קיזוז של קצבה מוגדלת של הביטוח הלאומי, מזונות והבטחת הכנסה.
יגאל ימיני: כ-1,340 הוקטנה הזכאות בעקבות הקיזוז של ניכוי ביטוח לאומי.
יגאל ימיני: אני אתן את הסכומים: השלילה מסתכמת ב-15 מיליון שקל והקטנת הזכאות מסתכמת ב-3 מיליון שקל.
יגאל ימיני: כלומר, בסך הכל 18 מיליון שקל קוזזו, הוקטנו עקב הניכוי של הביטוח הלאומי.
מירב בן ארי: זה מעט, לא?
מירב בן ארי: אמרו ש-95 מיליון יעלה - - -
יגאל ימיני: לא כולם הגישו תביעות, צריך להבין את זה.
נתנאל אשרי: חשוב לציין שמדובר רק בנשים שהיו זכאיות קודם לכן - - -
מירב בן ארי: כי בדיון הקודם באו ואמרו שהאוצר בעצם הרוויח 95 מיליון שקל מענק עבודה, והמספרים בכלל - - -
נתנאל אושרי: היה פה מהלך גדול, אבל - - -
מירב בן ארי: כן, כי אמרתם שהשינוי מה-60% ל-25% עלה 100 מיליון שקל.
מירב בן ארי: גם על זה אתה צריך להגיד לי, איך הגעת למספר הזה.
יגאל ימיני: ברשותך, עוד כמה מילים.
יגאל ימיני: כמו שציינת בהתחלה הסבל של האוכלוסייה הזאת מהטרטור הזה – עזבי שמאשימים אותנו, את רשות המסים בגניבה, באים אלינו בטענות, הרי, כי אנחנו מקזזים את מענק העבודה.
יגאל ימיני: הסבל של האוכלוסייה הזו – אני לא יודעת אם הוא מצדיק 18 מיליון שקל.
יגאל ימיני: ציינת שקיבלת עשרות פניות, אנחנו מקבלים כל היום פניות במיילים, ממבקר המדינה, מכל העולם, פניות אין ספור.
יגאל ימיני: התשובות חוזרות על עצמן, ואם הם לא מסופקים אנחנו שולחים אותן לביטוח הלאומי, הביטוח הלאומי זורק אותן גם כן עם אותה תשובה.
מירב בן ארי: מה אני אומרת?
מירב בן ארי: שאם העלות היא כזו לא גדולה, אז למה בכלל לקחנו להם את מענק העבודה?
יגאל ימיני: גם אני לא מבין למה מקזזים מחוק לחוק?
יגאל ימיני: אני לא מבין למה חוק מענק עבודה קשור לדבר הזה.
יגאל ימיני: ממתי מקזזים מחוק לחוק?
יגאל ימיני: תראי לי עוד דוגמה כזו במדינת ישראל.
יגאל ימיני: למה לא קיזזתם מהנחות לארנונה?
יגאל ימיני: למה ממענק עבודה בחרתם להוריד?
יגאל ימיני: אני לא מבין את הדבר הזה.
מירב בן ארי: מה היה הרציונל?
יגאל ימיני: עוד משפט.
יגאל ימיני: אני אציין מה זה מענק עבודה, קודם כל.
יגאל ימיני: מענק עבודה, תוספת הכנסה המשולמת על ידי רשות המסים לאותה אוכלוסייה המשתכרת שכר נמוך.
יגאל ימיני: מה המטרה של החוק הזה?
יגאל ימיני: – לעודד תעסוקה.
יגאל ימיני: איך אני מעודד תעסוקה כשאני לוקח לו אחר כך מאחר והוא קיבל מהביטוח הלאומי?
יגאל ימיני: אולי פעם הוא קיבל כשהוא היה קטן קצבת ילדים, תיקחי לו גם ממענק עבודה?
יגאל ימיני: מה הקשר בין שני החוקים האלה?
יגאל ימיני: למה צריך לקזז ממענק עבודה את הדבר הזה?
יגאל ימיני: זה פשוט בלתי נסבל, אנחנו סובלים מזה.
יגאל ימיני: מענק עבודה – כבר 10 שנים, הגענו ל-70% מיצוי, זה פוגע באחוז המיסוי, פוגע בתדמית של רשות המסים, פוגע בתדמית של מענק עבודה.
יגאל ימיני: אנחנו משקיעים פה אין ספור כוחות למקסם את אחוז המיצוי ממענק עבודה.
יגאל ימיני: מה אתם עושים עכשיו?
יגאל ימיני: – פוגעים.
יגאל ימיני: סליחה שאני קצת כועס.
מירב בן ארי: לא, אתה צודק ב-100% והכעס שלך מוצדק לחלוטין, כל מי שהיה פה מעורב כועס.
מירב בן ארי: בגלל זה פתחתי עם זה ובגלל זה גם אמרתי לכם שאם לא היה ככה המצב של הכנסת לא הייתי מקדמת את החוק הזה.
יגאל ימיני: שוחחנו גם בעבר, בטלפון, בנושא הזה אם את זוכרת.
יגאל ימיני: אבל בסדר.
מירב בן ארי: בעצם, ההשפעה של המחקר שעשה הביטוח הלאומי – לא נכנסו בעצם הנתונים של רשות המסים.
מירב בן ארי: מה שהיה כאן במחקר, וצריך לראות איך מתקנים, כי אתם כבר במחקר שלכם בביטוח הלאומי צריכים לבוא ולבחון - - - תקשיבי, זה היה כל כך חשוב אם בתוך המחקר היו הנתונים החשובים האלה.
מירב בן ארי: אל"ף, כי אנחנו רואים שדי עבדו עלינו, ובי"ת – אנחנו רואים שהנקודה הכל כך חשובה הזו של למה נעשה החיבור למענק העבודה לחוק הזה?
מירב בן ארי: זה קודם כל הערה לביטוח הלאומי: למחקר הבא חייבים לחבר - - -ודבר שני רציתי לדעת בנתונים שלך, אמרת שמתוך ה-8,000 ששללו זכאות, 3,7000 זה ספציפית חד הוריות בעקבות הניכוי, אבל אמרת שמתוך ה-3,700 – מתוכם זה ה-1,340 ש - - -?
מירב בן ארי: או בנוסף?
יגאל ימיני: זה בנוסף.
מירב בן ארי: זאת אומרת ש-3,700 לקחו להם את כל מענק - - -
יגאל ימיני: כ-5,000 תובעות נפגעו.
קריאה: לא נפגעו.
קריאה: קיבלו את הכסף ממקור אחר.
יגאל ימיני: צודק.
יגאל ימיני: לא נפגעו.
יגאל ימיני: קיבלו את הכסף, את מענק העבודה מהביטוח הלאומי ל - - -
מירב בן ארי: אז 3,7000 נלקח להם כל מענק העבודה - -
יגאל ימיני: נכון, נכון.
מירב בן ארי: - - 1,340 הקטינו, ובעצם – פחות, בערך פחות או יותר 5,000 – בעצם, 3,000 חד הוריות קיבלו, פחות או יותר.
יגאל ימיני: מה, מענק עבודה?
יגאל ימיני: לא.
יגאל ימיני: בסך הכל, אמרתי בהתחלה – כ-63 אלף זכאיות.
יגאל ימיני: עוד פעם אחזור על הנתונים: כ-67 אלף הגישו תביעות למענק עבודה.
יגאל ימיני: מתוכם 53 אלף זכאיות וקיבלו מענק עבודה.
יגאל ימיני: קיבלו.
יגאל ימיני: מתוך ה-53 יש לך 1,300 שהוקטן להן המענק בעקבות הניכוי.
מירב בן ארי: לא מתוך ה-53.
יגאל ימיני: מתוך ה-53.
מירב בן ארי: מתוך ה-67.
מירב בן ארי: אמרת ש-67 אלף הגישו.
מירב בן ארי: 53 אלף קיבלו.
יגאל ימיני: נכון.
יגאל ימיני: מתוך ה-53 ל-1,300 הוקטן מענק.
מירב בן ארי: ו-3,700 לא קיבלו בכלל.
יגאל ימיני: 3,700 לא קיבלו בכלל.
מירב בן ארי: שהיא היתה מקבלת.
יגאל ימיני: היתה מקבלת לפני כן.
יגאל ימיני: הסכום המקסימלי שהיא יכולה לקבל זה 8,640 שקל לשנה.
גבריאלה הילברון: גם לא כולן בהכרח מקבלות הבטחת הכנסה.
מירב בן ארי: לא בהכרח.
יגאל ימיני: לא, לא בהכרח.
יגאל ימיני: לא קשור, אני לא יכול להגיד לך.
גבריאלה הילברון: אתה לא יכול להגיד אבל שם כן יכולים להגיד כי יש להם את הטפסים.
גבריאלה הילברון: צריך לעשות את החיבור, כי בין ה- 67 אלף האלה וה-53 אלף נשים – לא כולן בכלל רלבנטיות לדיון כאן.
מירב בן ארי: אבל את יודעת מה רלבנטי, בעיניי?
מירב בן ארי: רלבנטי בעיניי שהעניין הזה, אחד, של החיבור המיותר בין מענק עבודה להבטחת הכנסה, שני החוקים האלה, ורלבנטי בעיניי שלילת הזכאות.
מירב בן ארי: אבל את צודקת – אני עוברת אליכם, הביטוח הלאומי.
מירב בן ארי: בתוך ה-3,700, נדבר על ה -3,700 ששללו להן את הזכאות.
מירב בן ארי: לא כולן מקבלות הבטחת הכנסה.
גבריאלה הילברון: הן כן,.
גבריאלה הילברון: הבטחת הכנסה או מזונות.
מירב בן ארי: זאת אומרת שהן מראש האוכלוסייה ששללו לה.
מירב בן ארי: זאת אומרת – זה חד הוריות רגילות, ללא הבטחת הכנסה, לא בעסק פה.
מירב בן ארי: אנחנו מתעסקות עם האוכלוסייה הכי מוחלשת, אותן 3,700 שיצאו לעבוד, קיבלו הבטחת הכנסה –מזונות, אוקיי.
מירב בן ארי: בואי תדברי אתי על ה-3,700.
גבריאלה הילברון: שוב, אין לנו את הנתונים אז אנחנו לא יודעים אם זה נשים שיצאו לעבוד.
גבריאלה הילברון: זה יכול להיות נשים שעבדו ולא שינו דבר, אבל הן קיבלו יותר גמלה עקב השינוי ולכן זה קוזז.
גבריאלה הילברון: אין לנו מספיק מידע כאן בכדי - -
מירב בן ארי: כן, אבל יש לך פה מספיק מידע כדי להבין - -
גבריאלה הילברון: - - לדעת שהיה קיזוז.
מירב בן ארי: - - שלקחנו מכמעט 5,000 נשים עובדות את מענק העבודה.
מירב בן ארי: תכלס', לקחנו להם את הכסף.
מירב בן ארי: יש לכם עוד משהו להוסיף?
מירב בן ארי: ההערה שלי לגבי המחקר עם הנתונים של רשות המסים, ראיתי שרצית להגיד שם משהו.
מירב בן ארי: אתם בקשר עם יגאל?
גבריאלה הילברון: כן.
גבריאלה הילברון: מהתחלה ביקשנו את הנתונים.
גבריאלה הילברון: משרד המשפטים לא אישר את זה וכשניסינו שוב בטופס א' שוב לא אישרו.
מירב בן ארי: מה קשור משרד המשפטים?
גבריאלה הילברון: אישרו לנו את סטטיסטיקות.
מירב בן ארי: זה קשור לשי סומך?
- דבוש: לא, זה לא היה קשור לשי סומך, זה היה קשור לתקנות העברת המידע, ובסופו של יום קיבלנו אישור להעברת מידע מאוד מצומצמת בין הגופים, במסגרת התקנות.
- דבוש: כן, אנחנו פעלנו היום במסגרת העברת המידע ולפי טופס א', ואני מבינה שרשות המסים כרגע אישרה לנו לקבל חלק מהמידע - -
גבריאלה הילברון: סטטיסטיקות.
גבריאלה הילברון: לא מידע אישי.
- דבוש: - - לא מידע אישי, שכן נוכל לעשות לפחות איזושהי - - -
מירב בן ארי: זה כל כך חשוב.
מירב בן ארי: שניכם על אותו חוק, כמו שיגאל אמר.
מירב בן ארי: אתם חייבים להעביר מידע אחד לשני.
מירב בן ארי: תחשבי, אם היינו יודעים שהעלות היא כזו, של 18 מיליון שקל, הייתי מביאה חןק מחר בבוקר.
שימרית שקד דיטלין: גם לגבי מה ששרית אמרה – יש לנו בחוק, בהוראת השעה, שאנחנו בעצם מאריכים אותו – הוראה שאומרת איזה נתונים המוסד לביטוח הלאומי צריך להגיש לכנסת וליישם.
שימרית שקד דיטלין: אז ייתכן שאם את רוצה צריך להוסיף גם את ה - - -
מירב בן ארי: בטח, זה שני חוקים שונים.
מירב בן ארי: הוא מתעסק במענק עבודה, והיא מתעסקת ב - - - ודאי.
שימרית שקד דיטלין: ואז, שרית, אולי זה יאפשר לך כן לקבל את המידע יותר בקלות, כי תהיה לך הסמכה חוקית.
- דבוש: אני לא יודעת אם אנחנו נוכל לקבל, אבל אתם תוכלו לקבל - - -
שימרית שקד דיטלין: אנחנו רצינו שכשאתם בוחנים - - - ההוראה מטילה עליכם לבחון ולדווח לכנסת.
- דבוש: הבעיה שלנו, וזה מה שניסתה גבריאלה לומר, הוא שהמידע שאנחנו זקוקים לו הוא לא רק מידע סטטיסטי, אנחנו ממש רוצים לבדוק תעודות זהות, כדי לראות מי הם הנשים שהגישו - - -
מירב בן ארי: ברור, כי בסוף היא גם פונה אליכם.
מירב בן ארי: אני העברתי לכם שמות עם תעודות זהות שביקשו להבין למה לקחו להם את המענק.
מירב בן ארי: אפשר לפתור את זה, שי?
שי סומך: אני מבקש אם אפשר הפסקה קטנה, כדי שאוכל לברר על מה מדובר.
מירב בן ארי: לא צריך, אני רק רוצה לפעם הבאה.
שי סומך: אם רוצים לעשות תיקון כמו שהציע שימרית שקד לגבי הנושא הספציפי, צריך לבדוק עם האנשים של הפרטיות.
מירב בן ארי: אני מציעה מתווה כזה – החוק הלאומי ידווח לוועדה ורשות המסים תדווח לוועדה.
מירב בן ארי: נביא את שניהם והם ידווחו.
מירב בן ארי: אם היינו יושבים פה לפני חצי שנה היינו מקדמים חוק אחר.
יגאל ימיני: אז באופן פרטי?
יגאל ימיני: תעודות זהות?
יגאל ימיני: מה?
מירב בן ארי: סטטיסטיקות.
מירב בן ארי: כמו שעשית עכשיו.
מירב בן ארי: בלי תעודות זהות.
מירב בן ארי: נתת מספיק נתונים.
נתנאל אושרי: אם כבר עושים את זה, צריך לשלב תעודות זהות.
מירב בן ארי: הדיווח צריך להיות של שני הגופים כי אין ביניהם תיאום.
שימרית שקד דיטלין: השאלה אם לא היינו רוצים - - - אני לא יודעת אם זה אפשרי - - -
מירב בן ארי: דרך אגב, שימרית, זה גם לא היה עוזר אם הוא היה מדווח לה, כי היא לא היתה יכולה לעשות שום דבר.
מירב בן ארי: היא צריכה להביא חוק.
שימרית שקד דיטלין: אבל היא מגישה להם דוח, לפי החוק היא חייבת, והם עמדו בחובה הזו – והם מדווחים לנו רק על שני דברים: שינויים בהכנסה מהעבודה, והם מדווחים לנו על שינויים בסכומים של גמלת הבטחת הכנסה או תשלום מזונות.
שימרית שקד דיטלין: בסעיף הזה לא כתוב שהם צריכים לדווח לנו גם על שינויים במענק עבודהץ
מירב בן ארי: היא לא יכולה לדווח.
מירב בן ארי: אני רוצה שרשות המסים תדווח.
שימרית שקד דיטלין: אבל אז הבעיה היא שלא יהיה לנו שום תכלול.
שימרית שקד דיטלין: א' ידווח לנו מרשות המסים, ב' ידווח לנו על זה – אבל אנחנו לא נדע על הקשר - - -
מירב בן ארי: אבל אני לא צריכה את זה, כי מספיק שהוא מדווח והיא מדווחת ואני יכולה לעשות את החיבור לבד.
נתנאל אושרי: זה לא מדויק, כי אנחנו רוצים להסתכל על אותה אישה לאורך זמן.
נתנאל אושרי: הנתונים האגרגטיביים, הסכומים, לא יודעים להגיד אם זו אותה אישה או שהנשים התחלפו.
מירב בן ארי: תסביר לי מהתחלה: 1.
מירב בן ארי: מה הרציונל לחבר בין שני החוקים האלה? 2.