GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבד אל חכים חאג' יחיא: בואו נחשוב גם על זה כי אני לא רוצה שעם התקנות האלה נתקע את האפשרות הזו אם ויתרתי על סודיות.
טל נשרי: ההערה היא מאוד חשובה אבל היא פחות רלוונטית לתקנות האלה בגלל שהתקנות האלה רק עוסקות בתשלום מופחת.
טל נשרי: הן לא נוגעות בעצם הזכות לקבל את המידע.
טל נשרי: אם מוסד אחר מגיע עם כתב ויתור סודיות הוא יקבל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ההערה שלי באה בעקבות אותם משפטים שהיועצת המשפטית אמרה, שמותר רק אם הוא זכאי.
נעה בן שבת: הוא לא יוצר בעצמו, לכן הוא צריך מכוח חוק אחר.
טל נשרי: אז זה נכון גם לגבי מוסדות.
אלי אלאלוף: אני נתקלתי באופן אישי השבוע במצב שהגעתי לתור שנקבע לי – שזה גם כך לקח הרבה זמן – ואמרו לי שפג תוקף האישור שלי.
אלי אלאלוף: אני סבלני אבל אי אפשר להתנהל כך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: טופס 17?
אלי אלאלוף: אני לא יודע, אמרו לי: קח, לך תעשה בדיקה כזאת.
אלי אלאלוף: זה לקח זמן והתוקף עבר – זה לא שאני לא הגעתי.
אלי אלאלוף: בסוף היא התביישה, כנראה זיהתה מי אני, ואמרה לי: אחרי הבדיקה לך תבקש שישימו לך חותמת שזה בתוקף.
אלי אלאלוף: אני חושב שצריך לתקן את זה.
אלי אלאלוף: לטרטר אזרחים בתקופת הדיגיטל זה נראה לי מטורף.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עד שאתה מקבל את התור, עד שאתה מגיע וכו', לפעמים אנשים - - -
אלי אלאלוף: אני לא אשם.
אלי אלאלוף: נתנו לי תור במועד מטורף.
אלי אלאלוף: למרות הפרוטקציות שלי – לא השתמשתי.
אלי אלאלוף: אני אף פעם לא משתמש לעצמי.
אלי אלאלוף: אני משתמש בשביל אחרים, אני מודה באשמה.
אלי אלאלוף: תשימו לב, תנסו פעם לתקן את העיוות הזה.
טל נשרי: לא מוכרת לי הוראה חוקית שמחייבת את זה אבל אני רק אומר שצריך לזכור - - -
אלי אלאלוף: הקופות עושות על פי דעתן?
אלי אלאלוף: הקופה קבעה לי את התור במקום נידח.
טל נשרי: חשוב לי כן להדגיש שגם האינטרס שלנו כאזרחים הוא שלקופות תהיה איתנות כלכלית.
טל נשרי: גם את זה כאזרחים אנחנו צריכים לזכור, שזה אינטרס שלנו וזה חשוב.
אלי אלאלוף: שואלים את האזרחים כמה לשלם וכמה לא לשלם?
אלי אלאלוף: קובעים להם.
אלי אלאלוף: אז תקבעו גם לקופות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה גזירות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא קביעות, זה גזירות.
נעה בן שבת: פה יש כבר הגבלה של המועד, בנוסף להגבלה שאני רוצה להזכיר שכבר הוסכמה בדיון הקודם, ב-23 בנובמבר, בסעיף 3(ג) שאומרת ש"הוראות תקנה זו יחולו לעניין מסירת העתק של רשומה רפואית ממוחשבת שנוצרה בתוך שבע השנים שקדמו למועד הבקשה לקבלת ההעתק כאמור, ולעניין רשומה רפואית לא ממוחשבת בתוך חמש שנים כאמור".
נעה בן שבת: אמרנו שזה יחול על "רשומה רפואית שנוצרה מאותו מועד, מה-1 בינואר 2011, שבקשה למסירתה הוגשה מיום תחילתן ואילך".
נעה בן שבת: זה כדי להקל על ההורה לילד באמנה, הורה אומן.
נעה בן שבת: הוא צריך לקבל מידעים ככל שהוא זכאי להם על פי אותו חוק.
נעה בן שבת: שוב יש פה הבקשה של שירות בתי הסוהר, שהתקבלה מהותית על דעת הוועדה ב-23 באוקטובר 2018.
נעה בן שבת: עכשיו יש כל מיני תיקונים והסכמות שאני מבינה שהצדדים הגיעו אליהם ואולי אפשר להבין אותם.
טל נשרי: בהגדרות אנחנו מבקשים להוסיף את הגדרת בקשה: "בקשה – בקשה לקבל העתק רשומה רפואית למעט בקשה כאמור שנעשית בידי מבטח או מטעמו".
טל נשרי: דיברנו על חברות הביטוח והחשש של קופות החולים שזה יחול לגביהן, אז אנחנו רוצים להבהיר כבר בהגדרה שהבקשה שרלוונטית לתקנות האלה היא לא בקשה של מבטח ולא בקשה של מישהו מטעמו.
אלי אלאלוף: אמרו לי שזה פשוט.
אלי אלאלוף: חברות הביטוח "לא סומכות" על המטופל שלהן והן מעדיפות לאסוף בעצמן כדי לקבל את מלוא החומר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בשביל לדעת במה להשתמש ובמה לא.
טל נשרי: זה גם מה שנמסר לנו על ידי הנציג שהיה כאן.
טל נשרי: גם הוספנו כאן בשביל זה את ההוראה שאומרת שהרשומה תימסר רק למטופל עצמו במסירה אישית או לכתובת שלו, בשביל שחברת הביטוח לא תוכל לעשות בו שימוש, בשביל שזה ישלח אליה בדואר.
אלי אלאלוף: גם כשיש לה ייפוי כוח?
טל נשרי: כן, היא לא יכולה.
טל נשרי: ברגע שזו חברה שמגיעה עם ייפוי כוח – התקנות לא חלות לגביה.
נעה בן שבת: זו תוספת שהוספנו בדיון הקודם בסעיף 3(ד) בהגדרה של מסירה.
אלי אלאלוף: אז רק המבוטח יעביר לחברה את החומר.
טל נשרי: לא, הם לא ירצו לקבל ממנו את החומר.
טל נשרי: הם יפנו בעצמן לקופת החולים והם לא ישלמו מחיר מופחת.
אלי אלאלוף: אז אני לא מבין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הם ישלמו מחיר מלא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ההפחתה היא למבוטח אבל לא לחברת הביטוח, אם הבנתי נכון.
טל נשרי: כן, מדויק.
אלי אלאלוף: אבל איך חברת הביטוח תקבל את המסמך?
טל נשרי: איך היום היא תקבל את המסמך לא במחיר המופחת?
טל נשרי: היא פשוט תביא כתב ויתור סודיות ותקבל את המידע.
טל נשרי: כך הן מבקשות היום את המידע וזה בסדר.
אלי אלאלוף: אז יש ויתור סודיות של האזרח?
טל נשרי: יש ויתור סודיות אבל זה עדיין לא נותן את המחיר המופחת.
טל נשרי: המחיר המופחת הוא רק כשהמבוטח מבקש עבור עצמו.
טל נשרי: הדבר הנוסף שאנחנו מבקשים לתקן הוא בתקנה 3(ג) לגבי "הוראות תקנה זו יחולו לעניין מסירת העתק של רשומה רפואית ממוחשבת שנוצרה בתוך חמש השנים שקדמו למועד הבקשה" – ולא שבע שנים.
טל נשרי: זה בהתאם לסיכום בין משרד הבריאות לבין קופות החולים.
נעה בן שבת: אז שתי הרשומות – גם הממוחשבת וגם הלא הממוחשבת – חמש שנים?
רקפת לוי: רק הממוחשבת.
טל נשרי: אנחנו מבקשים גם למחוק את הסיפה "ולעניין רשומה רפואית לא ממוחשבת בתוך חמש שנים כאמור" - - -
אלי אלאלוף: אל תוסיפי לנו ברוך על ברוך.
אלי אלאלוף: בואו נבין את הראשון.
אלי אלאלוף: רוצים פלט דיגיטלי, משלמים 10 שקלים.
אלי אלאלוף: באה חברת הביטוח עם האישור של ויתור הסודיות ומשלמת מה שמבקשים.
אלי אלאלוף: מה קורה עם מי שמבקש בכתב, או מי שהקופה לא מסוגלת לתת לו דיגיטלי ורוצה לתת לו בכתב?
טל נשרי: זו למעשה השאלה.
טל נשרי: הסיווג והחלוקה שאנחנו עשינו הוא לא לפי איך היא מפיקה את המידע אלא לפי איך המידע שמור מראש.
טל נשרי: אם המידע מראש שמור בצורה ממוחשבת זה נקרא "רשומה ממוחשבת", אם הוא מראש שמור בדפי נייר זאת "רשומה ידנית".
טל נשרי: אנחנו מבקשים, בהתאם לסיכומים בין משרד הבריאות לקופות, שהתקנות לא יחולו על רשומות ידניות אלא רק על רשומה ממוחשבת שנוצרה בחמש השנים שלפני הגשת הבקשה.
נעה בן שבת: ככל שהרשומה לא ממוחשבת אז צריך לשלם עבורה?
נריה שטאובר: כן.
אלי אלאלוף: זה עניין של חוסר היערכות של הקופה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם האזרחים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: כולם?
עבד אל חכים חאג' יחיא: זו סריקה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היום אפשר לעשות סריקה של אותם דפים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה זמן תיקח סריקה ממוחשבת לאותם דפים?
אלי אלאלוף: למה זה לא ממוחשב?
נריה שטאובר: שתי סיבות לכך: קודם כל, הנושא של רשומות ידניות הוא נושא שהולך ומצטמצם.
נריה שטאובר: יש מעט מאוד כאלה.
נריה שטאובר: בשבע השנים האחרונות כל הקופות ממוחשבות ולאט לאט יהיו פחות ופחות רשומות ידניות, כך שהנושא הזה יהפוך ללא רלוונטי.
נריה שטאובר: בדיון הוועדה הקודם שאלתם אותנו לגבי המחיר של 10 שקלים ומה הוא משקף.
נריה שטאובר: מבחינתנו המחיר של 10 שקלים הוא מאוד לא הוגן כלפי הפקה של רשומה ידנית, שבאמת דורשת יותר מאמץ ויותר עבודה מהקופות.
נריה שטאובר: בגלל שתי הסיבות האלה אנחנו מבקשים כרגע לא להחיל עליהן.
אלי אלאלוף: זו אחריות של האזרח שתהיה לו רשומה ממוחשבת?
נריה שטאובר: לא, זו אחריות של הקופות.
אלי אלאלוף: אז למה זה על חשבון האזרח?
עבד אל חכים חאג' יחיא: בשביל שהם ילכו לארכיון להוציא מהתיק שלו?
אלי אלאלוף: אם הקופה לא הספיקה לגמור את עבודתה זו בעיה שלה.
אלי אלאלוף: למה שהוא ישלם אם היא לא מסוגלת לתת לו את זה דיגיטלי?
אלי אלאלוף: זו בעיה של הקופה, לא בעיה של האזרח.
אלי אלאלוף: אתם מענישים את האזרח כשהקופה לא השלימה את עבודתה.
נריה שטאובר: אני מציעה שהקופות ירחיבו, אבל הנושא הזה הוא באמת נושא שילך ויצטמצם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: במקומות אחרים, למשל בוועדה מקומית לתכנון ובנייה, אי אפשר להשכיר או לבנות ארכיון שיחזיק לכל עיר את כל הכמות הזו של התוכניות, אז אחרי שהם סיימו, עד תאריך מסוים שנקבע, סורקים את כל התוכניות ויש את זה ממוחשב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהמצב הזה שהייתי מגיע לקופת חולים, היה תיק בקרטון, מחפשים את המיקום, מוציאים את התיק ורושמים בו – אני חושב שהקופות צריכות לסרוק את כל מה שנמצא שם ואז הצורך בחיפוש פשוט יחלוף מהעולם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא אצטרך עכשיו להתחיל לחפש בארכיון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הקופות צריכות לעשות את זה, שזה יהיה להן זמין ושלא יהיה גם תשלום נוסף.
עבד אל חכים חאג' יחיא: העלות היא עלות חד-פעמית ואז הכול ממוחשב ונגמר הסיפור.
אלי אלאלוף: זה ידרבן את הקופות לעלות את כל החומר בצורה דיגיטלית, אחרת לא כדאי להן, זה מייצר עבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כך אני גם לא מאבד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא אבד לי איזה דף שם, לא נפל איזה מרשם לתרופה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שלא תמצאו את הנייר לגבי מחלה בתאריך מסוים או פגיעה בתאריך מסוים ודווקא את זה המטופל מחפש.
אלי אלאלוף: אני מוכן לתת את זה לתקופת מעבר, את הרשומה הידנית, אבל לא קבוע.
אירית פינק פרידפרטיג: אירית פינק פרידפרטיג, קופת חולים לאומית.
אירית פינק פרידפרטיג: אנחנו רוצים להגיד מה אומר הנושא של לסרוק את כל הרשומה הרפואית ההיסטורית, זה נבדק אצלנו בקופה.
אירית פינק פרידפרטיג: אני לא חושבת שאפשר להשוות את זה לתוכניות של תכנון ערים, מדובר פה בעשרות - - -
אלי אלאלוף: כל אחד קרוב למקצוע שלו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יותר קל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הבאתי את הדוגמה היותר קשה.
אירית פינק פרידפרטיג: קודם כל, חלק מהסריקות שנעשות היום של סטריפים, של אק"ג, נעשים בדיוק במכונה הזאת שמצלמת את התכנונים, אז אנחנו מכירים את הכול ובדקנו.
אירית פינק פרידפרטיג: מדובר בפרויקטים של עשרות-מיליוני שקלים, הם גם אמורים לקחת המון זמן, מדובר במאות-אלפי רשומות ידניות היסטוריות.
אירית פינק פרידפרטיג: אם אתם מוכנים לממן את הפרויקט הזה נשמח לעשות אותו, אבל זה חייב להיות עם מקור תקציבי.
אלי אלאלוף: לפי דברייך, לא יהיה יותר דוח דיגיטלי אלא רק ידני?
אירית פינק פרידפרטיג: לא, ממש לא.
אירית פינק פרידפרטיג: אנחנו ממוחשבים כבר חמש שנים.
אריאל מייטליס: שמי עו"ד אריאל מייטליס ואני מלווה את שירותי בריאות כללית, בין היתר בנושא הזה, הרבה שנים.
אריאל מייטליס: א', בואו נדבר על נתונים.
אריאל מייטליס: כשאנחנו מדברים על רשומה פיזית, מדובר רק בכללית על 50 מיליון תיקים – לא רשומות, 50 מיליון תיקים – פיזיים שמאוחסנים בארכיב.
אלי אלאלוף: בזכות זה יש לכם הכנסות.
אריאל מייטליס: אין לנו שום הכנסות, זה רק הוצאות.
אלי אלאלוף: הקופה מקבלת תקציב מהשמיים?
אריאל מייטליס: אני רוצה לסבר את אוזנכם.
אריאל מייטליס: לפי פקודת בריאות העם, על חלק מהרשומות יש לי חובת שמירה של 100 שנים.
אריאל מייטליס: זה לא אנחנו קבענו, זה מה שקבע המחוקק.
אריאל מייטליס: צדקה נציגת משרד הבריאות כשאמרה שהיום הרוב המכריע של הרשומות הוא כמובן דיגיטלי – למעט מקרים יוצאי דופן שתכף אני אתייחס אליהם, כמו פסיכיאטריה, דברים שקשורים בקטינים וכו' – הרוב המכריע של הרשומות בהווה וגם בעבר הקרוב, בשנים האחרונות, הוא כמובן דיגיטלי.
אריאל מייטליס: אבל הכללית קיימת שנים ארוכות אחורה, עשרות שנים.
אריאל מייטליס: יש לנו, כמו שאמרתי, למעלה מ-50 מיליון תיקים - - -
אלי אלאלוף: אבל אתם לא חייבים לספק עשרות שנים אחורה.
אריאל מייטליס: אני כן חייב כי כשמגיע מבוטח ומבקש את כל התיק הרפואי שלו והמבוטח הזה הוא בן 80 - - -
אלי אלאלוף: אבל זה מעל לתקופה שאנחנו אישרנו, שישלם.
נעה בן שבת: אמרנו משנת 2011.
אריאל מייטליס: גם אז, כשאני מדבר על רשומה שהיא פיזית והיא מאוחסנת בארכיב המרכזי שלי – כי אני לא מאחסן היום רשומות כאלה בתוך מרפאות שדה, יש לי ארכיב מרכזי – אני צריך להביא את הבקשה, להגיע, לצלם את זה ולהחזיר את התיק.
אלי אלאלוף: אתה רוצה להטביע את הרשומה הזאת באיזה ים שלא קיים?
אריאל מייטליס: יש לנו ארכיב מרכזי שמאחסן את הכול.
אריאל מייטליס: ככל שמחליט המחוקק לתת סבסוד או מתנה לאזרחי המדינה – הרי אין ספק ש-10 שקלים, ואמרה את זה בצדק נציגת משרד הבריאות, לא מכסים את העלות של איתור, צילום והחזרה למקום של רשומה רפואית.
אריאל מייטליס: אם מחליטים לתת הטבה כזאת לתושבים – זו כמובן זכות הכנסת לעשות את זה – זה כרוך בתקציב ותקציב מהותי.
אריאל מייטליס: 10 שקלים לא מכסים את העלות הזאת.
אריאל מייטליס: לכן, במקרה כזה צריך למצוא ולהצביע על מקור תקציבי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יכול להגיד לנו סדר-גודל של בקשות שאינן ממוחשבות שמגיעות אליכם בחודש, בשנה?
אלי אלאלוף: עבד אל חכים, אתה שומע מה שנאמר?
אלי אלאלוף: חברים, אתם לא מקבלים את השתתפות המדינה בביטוח רפואי של אזרח רק על סמך הפעולה הזאת.
אלי אלאלוף: אתם מקבלים גלובלי.
אלי אלאלוף: זה אמור לכסות גם הוצאות כאלה.
אריאל מייטליס: אבל זה לא.
אריאל מייטליס: זה מעולם לא תומחר ולא כוסה.
אלי אלאלוף: אני הקשבתי, תן לי להשלים.
אלי אלאלוף: אולי יהיה לך נימוק בעקבות ההערה שלי.
אלי אלאלוף: שניים, אני לא חושב שאנחנו יכולים היום לאפשר לקחת כסף מהאזרח כדי לקבל את המסמך שמעיד על מצב בריאותו.
אלי אלאלוף: אני חושב שהדרישה היא מינימלית.
אלי אלאלוף: אתם מקבלים את כל החבילה עליו, את כל הכסף עליו, ובסוף, כשיש גם גירעון, יש משא ומתן בין משרדי הבריאות והאוצר ומדברים על צמצום הגירעון – אני יודע שזה אף פעם לא מכסה ב-100% – אז, חבר'ה, יש פה גבול.
אלי אלאלוף: אני שוב אומר, אתם לקחתם על עצמכם – ונאמר שזה כבר שש שנים בקופה לאומית, אני בטוח שבכללית זה אותו דבר, אם לא יותר – אז, חבר'ה, זה עניין של היערכות שלכם.
אלי אלאלוף: אל תחייבו.
אלי אלאלוף: אני מוכן לשנה אחת לחייב את מלוא התשלום, כמו שאתם רוצים, לשנה אחת, אבל אחר כך זה יהיה כמו בעלות דיגיטלית.
נעה בן שבת: זאת אומרת שלהוראה הזאת תהיה תחילה נדחית של שנה.
אריאל מייטליס: אני מבקש להתייחס לדברים.
אריאל מייטליס: הקופות נמצאות בגירעון כי התקציב שלהן איננו כולל סריקת מסמכים.
אריאל מייטליס: זה כעובדה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אל תסרקו, תסרקו למי שבא לבקש.
רועי רייכר: רועי רייכר, אגף תקציבים.
רועי רייכר: העקרונות שהוסכמו בין המשרדים והקופות יצאו מתוך איזושהי הבנה כפולה: הבנה אחת, שכולנו רוצים באמת שאת המידע הרפואי והרשומות של החולה הוא יקבל באיזשהו מחיר זול, וההבנה השנייה היא שאנחנו רוצים לעשות את זה בצורה - - -
אלי אלאלוף: זה לא שיקבל מחיר זול, זה שיידע את מצב בריאותו בנגישות מהירה.
אלי אלאלוף: הכסף זה רק פיצוי.
רועי רייכר: אני מקבל.
רועי רייכר: ההבנה השנייה הייתה שאנחנו הולכים פה למהלך שאנחנו לא רוצים שהוא ייצר איזשהו גירעון מובנה או גירעון גדול יותר עבור הקופות.
רועי רייכר: לכן הגענו לפשרה והפשרה הייתה איזושהי חלוקה והפרדה בין רשומות דיגיטליות לבין רשומות ידניות, כאשר האמירה הייתה שהרשומות הדיגיטליות הן אלה שתיכנסנה תחת התקנות הנוכחית ויהיו במחיר מסובסד של כ-10 שקלים והרשומות הידניות לא יהיו.
רועי רייכר: יתכן שבשלב הבא נגלה שאין זליגה, אין חששות וכל מיני דברים כאלה ואז נצטרך לתמחר רק את עלות הייצור של הרשומות הידניות.
רועי רייכר: אבל אנחנו לא בשלב הזה פעמיים: פעם ראשונה, כי זה לא משקף את עלות הייצור, 10 שקלים; ופעם שנייה, כי אנחנו עדיין בשלב שבו אנחנו רוצים לבחון את הזליגה.
רועי רייכר: זה היה המתאם בין המשרדים לבין הקופות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הבנתי שרק 5% הם אזרחים שמגיעים לקבל את הרשומות האלה ו-95% אלה חברות הביטוח או מוסדות אחרים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הכסף הרב נמצא שם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז לפחות ל-5% של האנשים האלה נתייחס אחרת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חברה, שהיא רווחית ובאה ומבקשת, משלמת מלא, גם לפי התקנות האלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני לא חושב שיש צורך אם זה רק 5% מכלל הפונים.
אירית פינק פרידפרטיג: לא, זה לא 5%.
אירית פינק פרידפרטיג: זה 5% מהכסף, זה 15% מהפעילות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו אם נלך על זה – ה-85% יכולים לכסות את ההבדל.
שרית יחזקאל: שרית יחזקאל, מכבי שירותי בריאות.
שרית יחזקאל: אני רוצה שוב להזכיר לוועדה שלמעשה אנחנו מוסרים המון תיקים רפואיים לחברים במהלך השנה.
שרית יחזקאל: אני מזכירה שחבר שעובר מקופה לקופה מקבל את המידע הרפואי ללא תשלום, חבר שצריך את המידע לצורך רפואי מקבל אותו ללא תשלום.
שרית יחזקאל: בסופו של דבר, אנחנו מדברים פה על חברים שבאים לבקש את המידע הרפואי שלהם לרוב עקב תביעות, עקב תאונה כזאת או אחרת, לפעמים ריב ירושות, דברים כאלה.
שרית יחזקאל: זה רוב רובם של המקרים.
שרית יחזקאל: למעשה משתמשים בתיקים האלה ברוב הפעמים – לא נגיד בכל הפעמים – לצורך תביעה.
שרית יחזקאל: אנחנו לא מדברים פה על צורך רפואי ולא על מעבר קופה.
שרית יחזקאל: לכן אני אומרת, הם ממילא משופים על זה אחר כך.
אלי אלאלוף: חשבתי שתביאו איזו גאולה לדיון.
אלי אלאלוף: הוויכוח הוא מאוד פשוט: לתת לאזרח עצמו אינפורמציה על עצמו, האם הוא יצטרך לשלם יותר מ-10 שקלים, דיגיטלי או לא דיגיטלי.
אלי אלאלוף: אני אומר, מגיע לו את הזכות המלאה לקבל מידע על עצמו.
אלי אלאלוף: הפיצוי של 10 שקלים הוא פיצוי קטן לעומת כל התשלומים שנותנים לכם, כולל הבזבוזים שלכם, אם כבר מדברים.
אלי אלאלוף: לכל קופות החולים יש איפה לחסוך קצת כדי לתת שירות יותר טוב לאזרח.
אלי אלאלוף: אני מוכן, למרות ההבנה שיש ביניכם – כי תבינו שהמשמעות לפי ההגדרות שלכם היא שבמרשם ידני תוכלו לקבוע מחיר לפי שיקול הדעת שלכם בלבד, כמה שתרצו - - -
רועי רייכר: לא, יש מחירון.
אלי אלאלוף: איפה המחירון?
אלי אלאלוף: לא דיברתם על מחירון?
רועי רייכר: כבוד יושב-הראש, שני דברים בהקשר הזה: קודם כל, גם לרשומה ידנית יש מחירון.
רועי רייכר: מה שאנחנו רוצים לעשות בתקנות הללו זה לייצר אפשרות לסבסוד עבור רשומות - - -
אלי אלאלוף: יש מחירון?
רועי רייכר: יש מחירון במשרד הבריאות, כן.
אלי אלאלוף: אני לא מכיר אותו.
אלי אלאלוף: למה לא הבאתם אותו?
אלי אלאלוף: למה לא שמתם אותו כנספח?
אלי אלאלוף: לא שמתם.
רועי רייכר: הוא הדיפולט של התקנות, כבוד היושב-ראש.
אלי אלאלוף: אתם עושים את המוות לקופות על כל דבר שהן מבקשות, פה אתם לא מבקשים שום דבר: תקבעו מה שאתם רוצים.
אלי אלאלוף: האזרח הפשוט, שבמקרה התיק שלו לא הגיע להיות דיגיטלי, האזרח התפרן – הוא יצטרך לשלם הון תועפות?
אלי אלאלוף: יש סכום מקסימום?
נריה שטאובר: יש תקרה.
אלי אלאלוף: תגידו לי מה התקרה.
נעה בן שבת: היא שונה לגבי רשומה דיגיטלית ורשומה ידנית?
טל נשרי: מחירון משרד הבריאות חל קודם כל רק על מערכת הבריאות הציבורית, הוא לא חל על מערכת הבריאות הפרטית, והוא קובע מחיר מרבי עבור העתק רשומה רפואית, שכיום עומד על 109 שקלים ל-10 עמודים ראשונים ועוד 40 אגורות לכל עמוד נוסף.
טל נשרי: זה המחירון.
טל נשרי: יש מחירים נפרדים לדיסקים.
טל נשרי: אני חושבת שהיום המחיר עומד על 98 שקלים לדיסק.
טל נשרי: אני אשמח לשמוע מהקופות אם הן חושבות שהן מחויבות במאה אחוז למחיר המקסימום של מחירון משרד הבריאות, כי בפועל מה שקורה הוא שהקופות כן גובות את מחיר המקסימום כמה פעמים עבור בקשה אחת.
אלי אלאלוף: כל תיק?
טל נשרי: כי הן מפצלות את זה.
אלי אלאלוף: אתם אמרתם בדיון הזה שלפעמים זה מגיע ל-800 ו-700 שקל.
טל נשרי: נכון, זה מגיע לסכומים גבוהים.
טל נשרי: זה נכון שהמחירון הוא לא בדיוק הדיפולט של התקנות האלה, אבל אני כן רוצה להחזיר אותנו לנימוק המרכזי שבעצם הרשומה הידנית היום היא בשוליים.
טל נשרי: אם מדברים על כמה שנים אחורה, אין הרבה מידע ששמור כבר באופן ידני, הרוב המכריע של המידע שמור באופן ממוחשב.
אלי אלאלוף: אז אתם מוכנים לסכום מקסימלי?
טל נשרי: ולכן, בהתאם לזה שאנחנו יודעים שעיקר המידע ממוחשב, הגענו לסיכום – ואנחנו נשמח שהתקנות האלו יעברו בהסכמה – שזה יחול רק על הרשומה הממוחשבת.
אלי אלאלוף: יעברו בהסכמת המחוקק.
אלי אלאלוף: מה זה "הסכמה"?
טל נשרי: הוועדה מחליטה מה שהיא רוצה.
אלי אלאלוף: אתם מכתיבים גם לשופטים - - - ?
טל נשרי: חלילה, אנחנו רק משקפים את ההסכמות שאנחנו ניסינו להגיע אליהן.
אלי אלאלוף: אני רוצה לכבד את ההסכמות אבל עם ההיגיון הנוסף.
אריאל מייטליס: אני רוצה להזכיר דברים בסיסיים שאני חושב שהם מאוד מתאימים למה שהעלית קודם.
אריאל מייטליס: ציינת קודם, ובצדק, שאנחנו רוצים לאפשר לכל אדם לדעת את מלוא המידע אודות מצבו הרפואי.
אריאל מייטליס: אני חושב שבהקשר הזה צריך לזכור: א', כל אדם זכאי לקבל, גם לפי התקנות האלה, הטיוטה הזאת, וגם לפי הפרקטיקה, כל סיכום רפואי ללא תשלום.
אריאל מייטליס: זה אחד.
אריאל מייטליס: שניים, אדם שנזקק למסמכים - - -
אלי אלאלוף: איך זה קשור למה שעכשיו דנים בו?
אריאל מייטליס: אני רוצה להזכיר מהם העקרונות שאנחנו רוצים להגן עליהם במסגרת התקנות האלה.
אריאל מייטליס: רצינו להנגיש את המידע הזה לאזרח ולכן צריך לזכור מה אני רוצה ובאיזה מחיר, כי עכשיו, בחדר מקביל, יושבת ועדת הסל וצריכה לחשוב איך היא מחלקת את המיליונים עבור תרופות וטיפולים גם מצילי חיים.
אריאל מייטליס: במקרה הזה, צריך לזכור, כל אדם מקבל את תוצאות הבדיקה, או הטיפול, או הרשומה, כשהוא מסיים את הטיפול ללא תשלום.
אריאל מייטליס: הוא בא אלי אחרי שהוא איבד את אותה רשומה ומבקש עותק ממנה.
אריאל מייטליס: להפיק עותק עולה לי כסף.
אריאל מייטליס: כשהעותק הזה הוא ידני – בין אם זה מסיבות היסטוריות כי זה מ-1944, ובין אם זה מסיבות - - -
אלי אלאלוף: אבל אמרנו שאתם לא צריכים לספק 100 שנה אחורה, אתה צריך לספק חמש שנים אחורה.
אלי אלאלוף: נאמר שיש תעריף קבוע, בדרך כלל אתם מגיעים לתעריף?
אריאל מייטליס: אני אענה גם לזה.
אריאל מייטליס: א', אני רוצה לדייק: תעריפון משרד הבריאות איננו מחייב את קופות החולים - - -
אריאל מייטליס: זה לפי פסיקת בית המשפט בהליך - - -
נעה בן שבת: השאלה אם אתם לא מוכנים לקבל על עצמכם, לגבי רשומה ידנית, במסגרת התקנות האלה, את ההגבלה הזאת, בלי קשר, גם לגבי מסמכים מלפני 44 שנים?
אריאל מייטליס: זו שאלה שאפשר לבדוק אותה.
אריאל מייטליס: אני חושב שנכון יהיה לקבל עכשיו - - -
אלי אלאלוף: לא, אנחנו מחליטים.
אלי אלאלוף: אם אתה לא יודע מחר אנחנו לא בעבודה יותר, אז אנחנו מחליטים היום.
אריאל מייטליס: אנחנו לא יכולים כרגע לקבל את ההחלטה הזו.
אריאל מייטליס: חברים, יש פסיקה של בית המשפט.
אריאל מייטליס: הכללים שמשרד הבריאות - - -
אלי אלאלוף: אז תלכו על בית המשפט בלי כנסת, לא נורא.
אריאל מייטליס: אפשר להחליט מה שרוצים, בסופו של דבר הכול עולה כסף.
אלי אלאלוף: ג'מעה, אתה בא ממערכת הבריאות.
אלי אלאלוף: תקשיבו לחבר הכנסת ג'מעה אזברגה.
ג'מעה אזברגה: נכון, אני בא ממערכת הבריאות ואני יודע דבר אחד: שגובים על תיק רפואי כ-180 שקל במידה ומדובר בתאונה.
ג'מעה אזברגה: בדרך כלל שולח את זה עורך הדין – תקן אותי אם אני טועה – עם כתב ויתור סודיות.
ג'מעה אזברגה: לגבי רשומה רפואית שהיא לא לצרכי תאונה, לא לצרכי תביעה, לא משלמים על זה.
ג'מעה אזברגה: אם אני צריך את הרשומה הרפואית לצרכי ייעוץ נוסף לדוגמה – בשביל מה צריך לשלם על זה?
ג'מעה אזברגה: עד עכשיו לא היה תשלום על הנושא הזה.
אלי אלאלוף: הם אומרים שלחלק מהאנשים אין את הרשומה בצורה דיגיטלית, הם חייבים לעשות להפיק את זה ידנית.
ג'מעה אזברגה: היום, אם עושים צילום למשל ואתה הולך לבית החולים בשביל לבקש את הרשומה הזו, הם גובים ממך כ-60 שקל, נדמה לי, משהו כזה.
ג'מעה אזברגה: אבל במקרה הזה הם מוציאים את הרשומה מהארכיון ומצלמים אותה.
ג'מעה אזברגה: רשומות מעבדה – אני לא רואה שום סיבה בעולם לשלם על רשומה של מעבדה, למרות שאני מבקש פעם שנייה את תוצאת בדיקת הדם.
ג'מעה אזברגה: היום לא צריך.
ג'מעה אזברגה: יש בדיקומט, אתה מעביר את הכרטיס שלך וזה נותן לך את התשובה.
ג'מעה אזברגה: אם אני רוצה העתק של זה, יש לך עלויות אולי, אבל כמה העלות?
ג'מעה אזברגה: אני לא חושב שמדובר בעלויות גדולות במיוחד.
אריאל מייטליס: זה פתוח וזה בחינם בכל עמדת מידע.
אירית פינק פרידפרטיג: היום זה בחינם, כל בדיקות הדם פתוחות.
אריאל מייטליס: גם באינטרנט, אגב, לכל תושב.
אירית פינק פרידפרטיג: גם תקציר תיק רפואי עם כל האבחנות ההיסטוריות של המובטח בחינם באתר, אצל הפקידה ובהדפסה ללא עלות.
אלי אלאלוף: אז על מה משלמים?
אלי אלאלוף: אז אין צורך בתשלום?
אריאל מייטליס: רק על מסמכים שהם לא לצרכים רפואיים.
אירית פינק פרידפרטיג: נכון.
נעה בן שבת: זה 15% מהפעילות שלכם – צרכים שהם לא רפואיים?
רקפת לוי: כשאנשים רוצים להגיע לתביעה ומבקשים את החומר הם משלמים, אבל אם זה לצורך רפואי הם לא משלמים.
אריאל מייטליס: כשאדם מבקש את מלוא התיק הרפואי שלו זה ברוב המכריע של המקרים לצרכים משפטיים ולא לצרכים רפואיים.
נעה בן שבת: אבל זה לתביעה אישית שהוא רוצה לתבוע, זה לא - - -
אירית פינק פרידפרטיג: הוא יקבל את זה גם בחזרה מחברת הביטוח.
אריאל מייטליס: השאלה אם אנחנו כמדינת ישראל מחליטים לסבסד את הרצון של אדם להגיש תביעה, כי הדבר הזה הוא סבסוד מתוך תקציב מערכת הבריאות לא לצרכים רפואיים.
רועי רייכר: אדוני, נוכל לקבל חמש דקות לצורך התייעצות?
אלי אלאלוף: אני עושה הפסקה בת חמש דקות, תעשו בדיקה.
רועי רייכר: נשתף את הוועדה בדילמה והוועדה תקבל החלטה.
אלי אלאלוף: כן, מה ההצעה שלכם?
רועי רייכר: כאמור, אנחנו מציעים שהרשומות הרפואיות בתקנות הנ"ל יהיו כלפי הדיגיטליות בלבד.
נעה בן שבת: המחיר, התשלום המרבי.
אלי אלאלוף: דהיינו, 10 שקלים.
רועי רייכר: המחיר.
רועי רייכר: אנחנו, כמו שאמרנו לכבוד יושב-הראש, נעבוד מול משרד הבריאות ומול הקופות על מנת לייצר כבר בתוכנית העבודה הקרובה איזשהו פתרון לסוגיית הרשומות הידניות.
רועי רייכר: הן לא תהיינה עכשיו בתקנות כי זה לא התהליך שהוסכם וסודר אבל זה נכנס לתוך תכנית העבודה, התמחור, וביחד עם הקופות נביא לפתרון גם שם.