GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל וקסמן חילי: לכן, אם באמת הכוונה היא למנוע הישנות של המקרים, לעשות ועדת משמעת אם צריך, להפריד כוחות כפי שהוצע פה שיכול בהחלט להיות שזה מה שצריך לעשות בחלק מהמקרים, זה בהחלט נכנס תחת הרישה של הסעיף.
מיכל וקסמן חילי: התיקון של הפגיעה שנגרמה למתלונן בעקבותיה, יש כאן איזשהו נעלם רחב מדי שהכול למעשה יכול להיכנס פנימה.
ד"ר אורית קמיר: שמעת על בעיה עם החוק למניעת הטרדה מינית?
מיכל וקסמן חילי: רגע.
מיכל וקסמן חילי: כי כל הדוגמאות שניתנו פה, אף אחת מהן לא נכנסת לתוך התיבה הזאת.
תמר וינטר: אז אני כשלתי במתן הדוגמאות.
מיכל וקסמן חילי: לא היינו רוצים להשאיר את זה ככה משום שבאמת הכיוונים יכולים להיות כיד הדמיון הטובה על כל אחד מהאנשים שיושבים פה.
תמר וינטר: הנקודה שגברתי העלתה לגמרי מובנת.
תמר וינטר: זו אני כנראה שכשלתי בהצגת קשת דוגמאות אפשריות לתיקון.
אלי אלאלוף: איזה אצילות.
אלי אלאלוף: להודות בכישלון?
תמר וינטר: במקרה שיש התעמרות - ואנחנו מכירות את הסיטואציות האלה מהחוק למניעת הטרדה מינית ואפילו לעתים מחוקים אחרים - שיש הפחתת שכר, שיש שינוי בתפקיד, שיש לקיחת סמכויות.
תמר וינטר: יש מקרים מפורשים שיש להם תוצאה בשטח.
תמר וינטר: במסגרת הבירור, ככל שנציג המעסיק השתכנע שאכן הדבר הוא תוצר של התעמרות, ישיב את העובד לתפקידו, יחזיר לעובד את הסמכויות שנלקחו ממנו, יחזיר לעובד את השכר או ההטבות האחרות שהיו לו עד לנקודת אותו זמן.
תמר וינטר: זה תיקון של הפגיעה.
תמר וינטר: צודקת גברתי שקודם התייחסתי יותר למקרים שעשויים ליפול להישנות, אבל שוב, לא הצגתי את כל קשת הדוגמאות.
מיכל וקסמן חילי: אז אולי צריך לציין כאן – פגיעה בתנאי עבודה.
אלי אלאלוף: בבקשה, דבי.
דבורה אליעזר: כמו בחוקים אחרים, ולא רק בחוק למניעת הטרדה מינית, יש שני סוגים של התנהגות.
דבורה אליעזר: הסוג הראשון מסתכל לעבר, והסוג השני מסתכל פני עתיד.
דבורה אליעזר: לגבי העבר, התעמרות זו התנהגות שבסופו של דבר היא תהיה התנהגות פוגענית, היא פגעה בעובד.
דבורה אליעזר: צריך פשוט לתקן את אותה התנהגות.
דבורה אליעזר: ההתנהגות הזאת לא יכולה להימשך כלפי אותו עובד.
דבורה אליעזר: זה תיקון.
דבורה אליעזר: לגבי מניעת הישנות, אנחנו מדברים לגבי העובד הזה ולגבי עובדים אחרים או עובדות אחרות במערכת, כלומר צריך למנוע, שאותה התנהגות שהייתה בעבר לגבי העובדת הזאת לא תחזור על עצמה כלפי אחרים וכלפי אותו עובד או אותה עובדת.
מיכל וקסמן חילי: זה לא טיפול, זו מניעת הישנות.
דבורה אליעזר: יש גם מניעת הישנות, בחוק יש גם תיקון פגיעה.
נעה בן-שבת: אדוני, ביקשת להתייחס לנושא של אחראי ותפקידיו, שיהיה אדם אחראי כפי שקבוע בתקנות למניעת הטרדה מינית, אני קוראת מתוך חובות המעביד.
נעה בן-שבת: יש לנו אחראי ותפקידיו: "(א) מעביד" – ואנחנו נתקן – "מעסיק ימנה אדם מטעמו לאחראי, ימנה יותר מאחראי אחד אם יש צורך בכך, כדי לאפשר גישה נוחה לאחראי, בהתחשב במספר מקומות העבודה ובפיזורם הגיאוגרפי; (ב) מעביד ימנה לאחראי, ככל שניתן, אדם המתאים למילוי תפקידיו של אחראי, מבחינת כישוריו, ניסיונו ומעמדו המקצועיים, מבחינת יחסי האנוש שלו וכן מבחינת בקיאותו בחוק, בהוראות התקנון והסדרי המשמעת החלים אצלו.
נעה בן-שבת: " יש פה הוראה לגבי אישה, זה יותר אני חושבת רלוונטי לגבי מניעת הטרדה מינית.
נעה בן-שבת: סעיף קטן (ד): נמנע מאחראי למלא את תפקידו מכל סיבה שהיא, ואין אחראי אחר שיכול למלא את מקומו, ימנה לו המעסיק ממלא מקום; ותפקידיו של האחראי הם: 1.
נעה בן-שבת: קבלת תלונות; 2.
נעה בן-שבת: קיום בירור לשם מתן המלצות למעסיק בדבר הטיפול במקרה של התעמרות בעבודה; 3.
נעה בן-שבת: מתן ייעוץ, מידע והדרכה לעובדים הפונים אליו; (ו) היה אחראי עובדו של המעסיק, ייכללו תפקידיו כאחראי בתפקידו אצל המעסיק; (ז) מעסיק יביא לידיעת כל עובד את שם האחראי ואת הפרטים הדרושים לשם פניה אליו; כן יקל המעסיק על הגישה לאחראי וייתן לו את התנאים הדרושים למילוי תפקידו; (ח) על אף האמור בתקנה זו, רשאי מעסיק קטן לקבוע את עצמו כאחראי; קבע מעסיק כאמור, יחולו עליו הוראות תקנות אלה לענין אחראי, בשינויים המחויבים.
נעה בן-שבת: " זה במקרה שהוא לא עסק מדי קטן בשביל למנות אחראי.
נעה בן-שבת: מה שחשוב פה להדגיש זה שהבירור נותן בסופו של דבר המלצות למעסיק.
נעה בן-שבת: זאת אומרת, האחראי בעצמו לא יכול לקבוע, לא תיקון במקום העבודה ולא שינוי במקום העבודה, ואם צריך לנזוף בעובד זה לא תפקידו של האחראי.
נעה בן-שבת: בכל מקרה הוא מעלה את ההמלצות למעסיק.
נעה בן-שבת: נשמרת פה ההיררכיה כי המעסיק הוא זה שצריך להורות לאדם אחר – לא לאחראי – לפעול.
נעה בן-שבת: ולכן המעסיק, בכל מקרה הוא יהיה בסופו של דבר אחראי להתעמרות שנעשתה במקום העבודה אם לא נעשו כל הדברים האלה, ואם למשל הוא לא פעל בהתאם להמלצות של האחראי, יכול להיות שהוא יהיה אחראי במקרה כזה.
ד"ר אורית קמיר: אז את מכניסה את זה לתוך החוק עכשיו.
אלי אלאלוף: אז הפרק הזה, לדעתי אפשר להכניס אותו.
ד"ר איתן מאירי: מעולה.
ד"ר אורית קמיר: בסדר גמור.
מיכל וקסמן חילי: לא הייתה תשובה לסוגיה שהעלינו, או שהייתה פה ולא הבנו.
ד"ר אורית קמיר: קיבלתם עשר תשובות.
אלי אלאלוף: זה לא כיתה פה – שאלה-תשובה, שאלה-תשובה.
מיכל וקסמן חילי: לא, אבל העלינו פה סוגיה.
נעה בן-שבת: התקבלו כמה תשובות.
נעה בן-שבת: יכול להיות שזה לא מניח את דעתם אבל קיבלו תשובות.
מיכל וקסמן חילי: אז אולי תסבירי לנו איך.
אלי אלאלוף: זו התשובה שיש לכם.
נעה בן-שבת: ניתנו הסברים.
נעה בן-שבת: הסבירו.
נעה בן-שבת: לתקן את המצב, אם העובד נודה אז לבטל את הנידוי, יכול להיות שזה יהיה כרוך בהתנצלות, יש כל מיני דברים שם לתקן, זה נוסח שקבוע גם בהטרדה מינית.
נעה בן-שבת: אני לא מבינה, אי אפשר לעצור כאן את הדיון רק בגלל הנקודה הזאת.
מרב מיכאלי: היושב-ראש הפגין גדלות נפש ואצילות רבה כלפי העיסוק המורחב בנושא הזה.
אלי אלאלוף: תמצאי את התשובות, תחברי.
איה דביר: אני מפנה את תשומת הלב ורק לציין שהמנגנון של ממונה מטעם המעסיק בחוק הטרדה מינית, הוא כרוך בעלויות תקינה, דרגות וכו', וצריך לתת את הדעת לכך שעלולה להיות להצעה הנוכחית עלות תקציבית.
איה דביר: צריך לשמוע את משרד האוצר בנושא הזה, להביא את תשומת ליבם.
מרב מיכאלי: אם אנחנו מכניסות את זה לתוך החוק.
איה דביר: החוק היה לא תקציבי מבחינתם אבל אני מסבה את תשומת הלב להיבט הזה.
אלי אלאלוף: זה לא עלות תקציבית.
ד"ר אורית קמיר: ברוב המקומות זה לא העלה שום תקינה.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שמדובר במשרות חדשות, זה מתוך התפקידים.
איה דביר: המנגנון במדינה לפי הידוע לי כרוך בקידום בדרגה למי שנושא בתפקיד הזה, זה עלות שכר.
אלי אלאלוף: אני בעד לצמצם את המנגנון.
תמר וינטר: גם למדינה לקח לפחות עשר שנים להגיע לשם.
אלי אלאלוף: אני בעד לצמצם מנגנון ולהטיל את התפקיד על אחד התפקידים הקיימים.
נעה בן-שבת: הנוסח אומר שאם האחראי הוא עובדו של המעביד אז ייכללו תפקידיו כאחראי בתפקידו אצל המעביד, זאת אומרת אם הוא עובד קיים והוא יכול לעשות את זה כעובד קיים אז הוא מוסיף לו פשוט עוד כובע.
אלי אלאלוף: אם מי שהיה עובד איתי היה מבקש על כל משימה עוד הכנסה, הוא לא היה.
נעה בן-שבת: למעשה, כפי שקבעו התקנות שהקראתי מתוכן, הן קובעות פה את התקנון, והמעסיקים עושים את ההתאמות הנדרשות לגבי העסקים שלהם או מקומות העבודה שלהם.
נעה בן-שבת: צריך גם לציין שבתקנון לגבי מניעת הטרדה מינית יש פירוט של דוגמאות, יש פה תקנון מאוד מפורט מהי הטרדה מינית.
נעה בן-שבת: בהטרדה מינית יש ממש הבהרה מה קורה כך, מה קורה אחרת, ובאמת איזושהי פריסה של מידע בצורה יותר בהירה לעובדים.
אלי אלאלוף: והחוק הזה נשלף מהשלב הראשון שלו כבר עם כל המורכבות הזאת שצוינה?
אלי אלאלוף: עם הזמן שיפרתם, לא?
ד"ר אורית קמיר: לא, זה היה מהתחלה.
אלי אלאלוף: מהתחלה ככה?
ד"ר אורית קמיר: מהתחלה.
ד"ר אורית קמיר: כשהחוק נכנס לתוקף התקנות כבר היו בתוקף, והתקנון לדוגמה והכול.
אלי אלאלוף: לא, אני סומך, אני לא מטיל ספק.
אלי אלאלוף: זה נראה לי כל כך מפורט וכל כך מתאים, חשבתי ששיפרו תוך כדי.
ד"ר אורית קמיר: למה השר רשאי ולא חייב?
מרב מיכאלי: הם לא רצו "חייב".
נעה בן-שבת: את אומרת למעסיק, תקבע תקנון, ואז אם את אומרת שהשר חייב, יכול להיות שאם אין תקנון לדוגמה אז גם לא תהיה חובה.
קריאה: זה לא מה שזה אומר.
ד"ר אורית קמיר: לא, החיוב הוא של השר.
דבורה אליעזר: אני חושבת שגם הייתה הסכמה בקשר ל"רשאי" כאן בשיחות.
ד"ר אורית קמיר: למה?
דבורה אליעזר: את יודעת איזה כללים השר צריך לקבוע כאן?
ד"ר אורית קמיר: לגמרי אני יודעת.
דבורה אליעזר: איזה כללים?
דבורה אליעזר: תגידי לי, שנוכל לדעת, שנוכל לשקול.
ד"ר אורית קמיר: אני יכולה לתת לך את כל הכללים.
ד"ר אורית קמיר: יש לנו דוגמה.
ד"ר אורית קמיר: התעמרות בעבודה זה לא התחיל היום.
דבורה אליעזר: זה נושא שצריך לשקול אותו ואנחנו לא רוצים את זה כתקנות.
מרב מיכאלי: אבל תסבירו למה.
ד"ר אורית קמיר: אבל בהטרדה מינית עשינו את זה מייד.
דבורה אליעזר: אנחנו לא יודעים מה צריך לכתוב שם.
ד"ר אורית קמיר: בטח שאנחנו יודעים.
תמר וינטר: התקנות למניעת הטרדה מינית, חלק גדול מהן קובע חובות של המעסיק שיהיו זהות.
דבורה אליעזר: התקנון זה בתקנות.
דבורה אליעזר: אנחנו מדברים כאן על הכללים הנוספים.
תמר וינטר: אבל הכללים הנוספים זה התקנות.
ד"ר אורית קמיר: זה התקנות.
דבורה אליעזר: מלכתחילה, רצינו את התקנון דווקא בתוספת ולא בתקנות.
דבורה אליעזר: אנחנו עכשיו הולכים על כיוון של תקנות ואין תוספת, אנחנו לא כל כך יודעים מה לכתוב בתקנון כי זה לא - - -
ד"ר אורית קמיר: יודעים מצוין.
ד"ר אורית קמיר: צריך רק לרצות.
דבורה אליעזר: לא, לא יודעים מצוין מכיוון שזה לא בדיוק אותו דבר - -
ד"ר אורית קמיר: זה לא אותו דבר.
דבורה אליעזר: - - הטרדה מינית והתנכלות.
דבורה אליעזר: הטרדה מינית כשלעצמה היא התנכלות והיא התעמרות, אבל ההתעמרות במובן של החוק הזה היא רחבה יותר, ולכן יכול להיות שצריך לכתוב דברים אחרים.
ד"ר אורית קמיר: לפני 20 שנה לא ידעו על הטרדה מינית ועשו את זה מייד.
ד"ר אורית קמיר: מייד כשנגמרו הישיבות האלה, ישבנו עוד כמה חודשים ועשינו את התקנות, זה אותו דבר.
ד"ר אורית קמיר: תקנות אפשר לשנות כשלומדים דברים חדשים.
דבורה אליעזר: אנחנו מבקשים להשאיר את המילה "רשאי" להתקנת התקנות.
ד"ר אורית קמיר: אבל אז זה לא יקרה לעולם.
דבורה אליעזר: זה לא אומר שאנחנו לא נשקול התקנת התקנות.
דבורה אליעזר: זה לא מה שזה אומר, זה רק אומר שאנחנו מבקשים לא לקבוע את התקנות כתקנות חובה.
אלי אלאלוף: ברשותך, דבי, את יכולה להסביר לי למה את מתנגדת ל"חייב" ואת מעדיפה "רשאי"?
דבורה אליעזר: כי אני רוצה שתהיה לנו האפשרות לשקול את הצורך בהתקנת התקנות, בדיוק מה שיהיה שם, ואני לא חושבת שזה יהיה נכון לחייב את השר להתקין תקנות במקרה שלא יימצא הצורך.
דבורה אליעזר: יכול מאוד להיות שכן יימצא הצורך, כנראה שיימצא הצורך, אבל אני מעדיפה להשאיר את התקנות האלה ברשות ולא בחובה.
נעה בן-שבת: בהמשך הנוסח פה יש גם הצעה שהתקנות יוגשו לוועדה בתוך חמישה חודשים מתחילתו של חוק זה, זאת אומרת לא רק שיהיו תקנות עם תקנון אלא שגם יוגשו לוועדה תוך חמישה חודשים.
נעה בן-שבת: זה מהנוסח המקורי.
דבורה אליעזר: אנחנו נשמח שהתקנון יבוא בתוספת לחוק ושזה לא יהיה בתקנות.
דבורה אליעזר: שזה לא יהיה בתקנות.
דבורה אליעזר: שזה יהיה בתוספת לחוק וזה יהיה חלק מחקיקת החוק עכשיו.
דבורה אליעזר: אנחנו מוכנים לשבת ולהידבר על זה.
תמר וינטר: רק מה הסיבה?
אלי אלאלוף: מה את אומרת, דבי?
דבורה אליעזר: אני אומרת, מבחינתנו – ואמרנו את זה גם בדיונים הפנימיים – אנחנו היינו מוכנים שהתקנון יבוא כתוספת לחוק וזה חלק מהחוק עצמו, החוק הראשי.
ד"ר אורית קמיר: אין לנו בעיה.
תמר וינטר: אבל צריך לקצוב את זה בזמן כי אחרת זה לא יקרה.
אלי אלאלוף: עם המגבלה של הזמן, של חמישה חודשים?
ד"ר אורית קמיר: אבל אתם תסכימו לעשות את זה?
דבורה אליעזר: במקום שתהיה חובה להתקין תקנות תוך חמישה חודשים ועל מנת שכן יהיה תקנון אמרנו מלכתחילה שאנחנו היינו מוכנים שזה יבוא כתוספת לחוק, שניתן לתקן אותו בצו.
איה דביר: אז זה צריך לקרות עכשיו.
מרב מיכאלי: כן, זה יכול לקרות לשנייה ושלישית.
מרב מיכאלי: זה כן, אבל זה לא יכול לעכב לנו את הקריאה הראשונה שזה יהיה תוספת בחוק.
איה דביר: אפשר להשאיר נושא פתוח והמשך ליבון לקראת שנייה ושלישית.
ד"ר אורית קמיר: זה עלול לדחות את החוק לנצח.
דבורה אליעזר: מה שאיה אומרת זה הדבר הבא.
דבורה אליעזר: לצורך קריאה ראשונה אנחנו מוכנים שזה יהיה "רשאי" בתקנות, וננסה לבחון אם אנחנו מסוגלים להתקין תוספת לחוק ששם יהיה התקנון ואז לא יהיה צורך בהתקנת תקנות.
ד"ר אורית קמיר: את אומרת דבר והיפוכו.
ד"ר אורית קמיר: אם את אומרת שאתם לא יודעים מה צריך להיות, זה אומר שלעולם לא תנסחו את זה והחוק לא יגיע לקריאה שנייה ושלישית.
דבורה אליעזר: ממש לא.
דבורה אליעזר: ברגע שכתוב רשאי לקבוע זה אומר שהשר חייב לשקול התקנת תקנות.
דבורה אליעזר: השר לא יכול לא לשקול את הדבר הזה.
דבורה אליעזר: יש הבדל אבל בין תקנות חובה שמחייבים אותנו בתוך חמישה חודשים, וזאת לא המשימה היחידה שיש במשרד, לבין זה שהתקנות הן ברשות.
אלי אלאלוף: אמרתי לכם, הכול בתוך החוק.
מרב מיכאלי: הכול בתוך החוק, התקנון כתוספת והוא צריך להיות מוכן לשנייה ושלישית.
ד"ר אורית קמיר: אבל בקדנציה שלך, כבודו.
אלי אלאלוף: אני מאלה שמתפללים שתהיה קדנציה קצרה יותר.
מרב מיכאלי: ולכן.
מרב מיכאלי: בדיוק לכן.
ד"ר אורית קמיר: ובכל זאת אפשר להעביר בקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: מה סיכמנו?
מרב מיכאלי: להבנתי – ותתקנו אותי אם אני טועה – להבנתי, ההסכמה היא שיהיה מאמץ להביא לשנייה ושלישית במהרה בימינו את התקנון כתוספת לחוק.
נעה בן-שבת: וכרגע יישאר הנוסח "רשאי לקבוע"?
מרב מיכאלי: וכרגע יישאר הנוסח "רשאי".
תמר וינטר: וכדאי יהיה להכניס את הנושא של ההדרכות.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שזה רק מתוך כבוד לשר, אני לא אוהב לחייב שרים.
ענת כהן שמואל: התקנות הן שני סעיפים.
נעה בן-שבת: מנהלת הוועדה שואלת – אנחנו מדברים בתקנות האלה גם על הכללים לביצוע חובות המעסיק וגם על התקנון לדוגמה.
נעה בן-שבת: אני מניחה שהכוונה היא כמו בתקנות למניעת הטרדה מינית שכוללות גם איך מגישים, איך פועלים, איך מטפלים בתלונה, וגם מהי הטרדה מינית, אני מניחה שתהיה הוראה דומה בתוספת לחוק.
מרב מיכאלי: בדיוק, אנחנו נכניס.
נעה בן-שבת: אם כי אפשר גם לפצל את זה.
נעה בן-שבת: אפשר לבוא ולהגיד שהכללים ייקבעו אחר כך.
מרב מיכאלי: לא, אין סיבה.
מרב מיכאלי: אפשר להכניס גם אותם כתוספת, בדיוק כמו שהציעה עכשיו נעה.
מרב מיכאלי: זה מצוין.
אלי אלאלוף: אני מציע שתשבו ביניכם הצוות המקצועי ותראו מה אתם יכולים.
ד"ר אורית קמיר: הרי זה יהיה Cut and Paste ממה שיש.
אלי אלאלוף: אם אתם מסוגלים להביא את זה גם בתוך החוק, יותר טוב.
מרב מיכאלי: כללים שעובדים, שמוכיחים את עצמם, שקיימים בחוק, שייכנסו כתוספת.
איתמר גזלה: איתמר גזלה, הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, משרד הכלכלה.
איתמר גזלה: מתנצל על האיחור, הייתי בדיון אחר.
אלי אלאלוף: אגיד לך את האמת, לא הרגשנו.
איתמר גזלה: אני חוזר טיפה אחורה, בגלל זה אני מתנצל, אבל תודה.
איתמר גזלה: חברי פה אמר שהזכירו את זה אבל אני רוצה לפחות שזה יהיה לפרוטוקול.
איתמר גזלה: מדובר פה על עלויות למעסיקים.
איתמר גזלה: אני יודע שדיברתם על זה בכל הדיונים הקודמים, שייצגו גם את הסוכנות שלנו – נעמי – עלויות של ממונה ועלויות של הדרכה.
אלי אלאלוף: לא הקשבת למה שאמרה היועצת המשפטית.
איתמר גזלה: הקשבתי.
אלי אלאלוף: שם אין עלויות, אני קובע חד-משמעית.
אלי אלאלוף: זה מתוך התפקידים של חלק מהעובדים.
איתמר גזלה: כשיש עסק קטן - - -
אלי אלאלוף: ההסתדרות לא פה, זה לא תפקידה להיות פה במקרה, אבל זה לא תפקידנו.
אלי אלאלוף: כל משימה שמטילים על עובד, מייד צריכים לספור כמה כסף לשלם?
איתמר גזלה: כן, אבל כשיש מעסיק שיש לו שלושה עובדים, אדוני - - -
ד"ר אורית קמיר: אז שלא יתעמר בהם ולא תהיה לו בעיה.
איתמר גזלה: אבל מעסיק, זה כן תפקידו שהעובדים שלו יהיו טובים.
איתמר גזלה: הוא לא יכול ללמד נימוסים והליכות.
מרב מיכאלי: לא מדובר פה בנימוסים והליכות.
אלי אלאלוף: אני הייתי מעסיק של אלפים.
אלי אלאלוף: תאמין לי, לימדתי את העובדים שלי איך להתנהג.
איתמר גזלה: לא כולם כמוך, אדוני.
אלי אלאלוף: בגאווה, והחזירו בעבודה נפלאה יותר, ביחס לבוסים.
אלי אלאלוף: הכול, מייד סופרים?
אלי אלאלוף: אתה לא אגף התקציבים.
איתמר גזלה: אני לא אגף תקציבים.
איתמר גזלה: להיפך.
איתמר גזלה: אני אגף תקציבים של עסק.
אלי אלאלוף: בואו נתקדם, ברשותך.
מרב מיכאלי: משפט, ברשות אדוני.
מרב מיכאלי: העלויות שיש לעסקים הקטנים, כמו הגדולים, מהתעמרות, הן עלויות גדולות בהרבה מאוד.
מרב מיכאלי: זה הפסד של מיליונים של ימי עבודה ושל פדיון.
אלי אלאלוף: ופריון העבודה שלו יורד כך.
אלי אלאלוף: לא רק שלו, של כל המפעל.
אלי אלאלוף: לכן, צריך להיות אדם קשור, לא מנגנון.
איתמר גזלה: אני לא מדבר על מהות החוק, אני מדבר על העניין הספציפי פה שמדבר על מינוי של ממונה ועל הדרכה, והדברים האלה נושאים בחובם עליות.
איתמר גזלה: אני רק מציין את זה לפרוטוקול.
ד"ר איתן מאירי: הנושא דובר.
אלי אלאלוף: אתה אומר, ואני אומר ההיפך.
נעה בן-שבת: אדוני, גם ההדרכה, היא תוכל להיעשות באמצעות עובדיו.
אלי אלאלוף: רעיון נפלא, עוד יותר טוב.
אלי אלאלוף: מי שיודע ללמד, הוא גם מיישם על עצמו את ההתנהגות.
אלי אלאלוף: מי שרוצה שיהיו עלויות, זה סימן שהוא רוצה לא להעביר את החוק.
איתמר גזלה: לא, זה עלויות טכניות.
אלי אלאלוף: של מה?
איתמר גזלה: מה שנדרש פה בחוק.
איתמר גזלה: של ההדרכה ושל מינוי ממונה.
אלי אלאלוף: אם זה רק טכני, בבקשה.
איתמר גזלה: אבל זה נושא בחובו עלויות.
איתמר גזלה: אי אפשר לברוח מזה.
אלי אלאלוף: אז נמשיך להתווכח, אתה ואני.
איתמר גזלה: לא, אם הוועדה חושבת שהעלויות האלה - - -
אלי אלאלוף: אל תשכח מי בסוף מחליט.
איתמר גזלה: ברור.
איתמר גזלה: אני רק רוצה שהעמדה תהיה ברורה.
אלי אלאלוף: אז תיכנס קצת למחשבות שלי, אולי תבין את זה גם.
מיכל וקסמן חילי: ההצעה באמת טומנת בחובה עלויות – עלויות גבוהות.
ד"ר אורית קמיר: איזה עלויות?
מיכל וקסמן חילי: עלויות של הדרכה.
ד"ר אורית קמיר: קשקוש.
מיכל וקסמן חילי: אני אקריא איך זה כתוב כאן.
ד"ר אורית קמיר: פעם בשנה להביא מדריך זה עלויות?
אלי אלאלוף: הנושא הזה, כבר לא מעבירים אותו יותר.
מיכל וקסמן חילי: והעברת ההדרכה לעובדים.
אלי אלאלוף: בנוסח הזה אין עלויות ואני מבקש לא להתייחס יותר.
נעה בן-שבת: בנוסח המקורי האוצר הודיע שאין עלות תקציבית.
דבורה אליעזר: אולי אפשר בקשר למעסיקים קטנים לכתוב משהו שיקשר בין הממונה בחוק הזה לבין הממונה לפי החוק למניעת הטרדה מינית.
אלי אלאלוף: את זה המלצנו.
אלי אלאלוף: זה בדיוק מה שהיא אמרה.
מרב מיכאלי: גם אין שום מניעה.
מרב מיכאלי: אין בחוק מניעה שמי שממונה על הטרדה מינית - - -
אלי אלאלוף: אותה הגדרה.