GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלב אבו עראר: לצערי הרב רוב בתי החולים בנגב מכשילים, לא בוחנים את הידע של הרופא אלא מנסים להכשיל אותו כדי לא לזכות לא במענק ולא בתקן להתמחות, כי חסרים תקנים וחסרים גם מענקים ולכן אין מה שיעודד אותם ואז עוזבים כולם למרכז.
טלב אבו עראר: גם אם אני הייתי רופא, הייתי עובר למרכז.
טלב אבו עראר: משרד האוצר כמו שציינה חברתי, הודיע להאריך את התוכנית הזו לרופאים המתמחים, אבל החל מספטמבר 2018.
טלב אבו עראר: יש רופאים שהם לפני ספטמבר 2018, לא זכאים למענק הזה, ולכן אנחנו מבקשים לכבד את הרופאים.
טלב אבו עראר: מה שיותר חשוב זה התושב.
טלב אבו עראר: אזרח שמתגורר בפריפריה הוא הקורבן בקטע הזה.
טלב אבו עראר: אפילו לא רק הרופאים המתמחים, אלא גם כל הרופאים הטובים.
טלב אבו עראר: בסורוקה היו רופאים טובים.
טלב אבו עראר: כולם עזבו למרכז כי שם התנאים יותר טובים, ולכן גבירתי אנחנו מבקשים בסיום הישיבה הזו לצאת בסיכום למשרד הבריאות, אפילו גם לראש הממשלה להחזיר את המענקים לרופאים.
אורלי לוי אבקסיס: אפילו להגדיל את המענקים.
טלב אבו עראר: להגדיל אותם.
עליזה לביא: את צודקת, אבל בואו נרגע נראה מה קורה עם 1,000 הרופאים האלה שהבטיחו להם.
עליזה לביא: הם עברו והם לא קיבלו.
איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה גבירתי.
איילת נחמיאס ורבין: אני מתנצלת מראש, מירב יודעת שאנחנו בתוך דיון נוסף סגור.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה רגע לומר, אני חושבת שזה אחד הדיונים הכי חשובים שאנחנו מנהלים או מנהלות כאן משום שמדובר בתשתית מערכת הבריאות של מדינת ישראל.
איילת נחמיאס ורבין: מידת היכולת שלנו לחזק את הפריפריה בהבאת מתחמים הוא עניין סופר קריטי.
איילת נחמיאס ורבין: המערכת, אנחנו כבר מבינים וסליחה חברת הכנסת לוי אבקסיס, מערכת הבריאות נמצאת לצערי הרב בתת-תקצוב הרבה מעבר לשר כחלון, ואני יודעת שאת עוסקת בזה המון שנים ולכן אני גם מרשה לעצמי לומר את זה, כי זאת מערכת שגם אם עכשיו ישפכו עליה הררי כסף, זה לוקח זמן בטווח שבו עד שאנחנו מייצרים רופא.
איילת נחמיאס ורבין: גם אם היו שופכים עליה עכשיו כסף, לא בטוח שבטווחי הזמן שאנחנו מדברים עליהם היו יודעים איך להתמודד איתם.
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, מנכ"ל משרד הבריאות אמר 3 מיליארד שקל בשנה לתת למערכת.
אורלי לוי אבקסיס: הם יודעים איך.
איילת נחמיאס ורבין: אני ישבתי מספיק פעמים עם משה בר סימן טוב.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא בטוחה שהם יודעים מה לעשות עם זה.
איילת נחמיאס ורבין: מספיק פעמים הבאנו כסף לשם, אבל לא משנה, אני רוצה רגע להגיד משהו, כי זה נתפס כאילו אני מחפשת להגן על שר האוצר.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגן על מערכת הבריאות שנמצאת בתת-תקצוב מתמשך.
איילת נחמיאס ורבין: המתמחים הם התשתית הרפואית של כולנו והעובדה שאנחנו לא מצליחים אפילו לעמוד בתוכנית הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: חברת הכנסת בן ארי, מכל הדברים זה הדבר שהכי מקפיץ אותי בתוכנית הזאת שהיא תוכנית, תסלחי לי, יחסית מצומצמת, הרבה פחות ממה שנדרש.
אורלי לוי אבקסיס: הגאדג'טים יותר חשובים.
איילת נחמיאס ורבין: ושיחסית מעט מתמחים נהנים ממנה, אנחנו לא מצליחים לעמוד.
איילת נחמיאס ורבין: אני משתגעת מזה שעכשיו המתמחים שהיו אמורים בעצם בטווח שבין ינואר 2018 עד ספטמבר 2018, אנשים שהתבססו על הנחת העבודה, על ההבטחה השלטונית הזאת שהם יקבלו כסף, תמריץ שמגיע להם בדין, מגיע להם כי הם ראויים לכך, מגיע להם כי חשוב לנו לחזק את הרפואה בפריפריה, לא יוכלו לקבל אותו.
איילת נחמיאס ורבין: אני מקבלת טלפונים, אגב, מהבוקר.
איילת נחמיאס ורבין: גם נמצא כאן לדעתי ד"ר דודו דגן מאשדוד, שנאלצתי הבוקר להסביר לו איך בממשלה מעבירים קו, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
איילת נחמיאס ורבין: הרבה פעמים מעבירים קו טכני, אשדוד לא נחשבת פריפריה.
איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אשדוד לא נחשבת פריפריה אבל לעומת זאת יש מקצועות רפואיים שהם נמצאים במחסור קיצוני, בין אם מדובר בנאונטולוגיה שזו רפואת פגים, בין אם מדובר בגריאטריה.
איילת נחמיאס ורבין: למה שהמתמחים באשדוד בתחומים האלה שהם נדרשים לא יקבלו את התמריצים האלה?
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מקימים בתי ספר לרפואה.
איילת נחמיאס ורבין: נהדר, עדיין אנחנו צפויים להיות במספר יחסית נמוך של מסיימי בתי ספר לרפואה וגם אין לנו תקנים כדי לשים את המתמחים בבתי החולים, אז בואו נתעורר ובוודאי נעמוד בהבטחות האלה.
מירב בן ארי: תודה חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.
מירב בן ארי: אני רוצה להתחיל קודם כל עם ההסתדרות הרפואית, פרופ' ציון חגי, יו"ר, בבקשה.
פרופ' ציון חגי: ראשית, אני רוצה לברך את יושבת-ראש הוועדה, חברת הכנסת בן ארי על הדיון החשוב הזה.
פרופ' ציון חגי: אני רוצה באמת לברך מכל ליבי את חברי הכנסת שהגיעו לדיון הזה שהוא דיון חשוב ביותר לעתיד מערכת הבריאות בישראל.
פרופ' ציון חגי: אני כרופא שעבדתי 12 שנים בפריפריה, כך שיש לי ניסיון מהפריפריה, מה היא.
פרופ' ציון חגי: עבדתי בבית חולים סורוקה במשך 12 שנים, ראיתי את הצרכים, ראיתי את הקשיים.
פרופ' ציון חגי: בית חולים סורוקה בתקופה שבה יש מחסור גדול מאוד של רופאים, שאני כרופא מתמחה עשיתי בין עשר ל-11 ואפילו 12 תורניות.
פרופ' ציון חגי: לאחר 12 שנה מנהל המחלקה שלי עבר לבית חולים קפלן.
פרופ' ציון חגי: עברתי יחד איתו וניהלתי במהלך 20 השנים האחרונות את מחלקת נשים ויולדות בקפלן.
פרופ' ציון חגי: אני מספר לכם את זה כי הנושא של מתמחים.
פרופ' ציון חגי: זה נושא מאוד חשוב וקרוב לליבי.
פרופ' ציון חגי: אני בסופו של דבר חינכתי קבוצה גדולה מאוד של מתמחים ורופאים שהגיעו לתפקידים בכירים גם במערכת הבריאות.
פרופ' ציון חגי: המתמחים זה עתיד הרפואה במדינת ישראל.
פרופ' ציון חגי: פגיעה במתמחים זו פגיעה ברפואה במדינת ישראל.
פרופ' ציון חגי: פגיעה בפריפריה זה דבר חמור ביותר.
פרופ' ציון חגי: פערי הבריאות גם ככה קיימים והם קשים ביותר ונוצר מעגל סגור.
פרופ' ציון חגי: מדוע נוצר מעגל סגור?
פרופ' ציון חגי: כי ברגע שגם היום יש מחסור והמתמחים עושים מספר רב של תורניות, לא מגיעים מתמחים, המתמחים האלה רוצים לעזוב באופן טבעי כי הם עושים מספר רב של תורנויות ונוצר מעגל סגור של בריחה מהפריפריה.
פרופ' ציון חגי: אנחנו חייבים לפעול פה בנחישות ולא לתת למהלך הזה לקרות.
פרופ' ציון חגי: מה שקרה זה משהו מאוד חמור.
פרופ' ציון חגי: ההחלטה של אגף התקציבים באוצר להוציא חוזר, הוא חוזר פשוט ששינו את כללי המשחק מבלי להודיע לשחקנים העיקריים במשחק מה הם הכללים החדשים, והכללים החדשים הם חמורים ביותר.
פרופ' ציון חגי: כשבאים ואומרים שהכללים יהיו מ-1 בספטמבר וזה לא יהיה רטרואקטיבי, זה משהו חדש בכללים.
פרופ' ציון חגי: עד סוף 2017, גם אם החוזר יצא באפריל, ב-1 בינואר הוא נכנס לתוקף.
פרופ' ציון חגי: פה פתאום שינו את הכללים.
פרופ' ציון חגי: זה דבר חמור ביותר שפוגע ברפואה ואסור שזה יקרה.
פרופ' ציון חגי: צריך להחיל את החוזר הזה מ-1 בינואר עד ה-31 באוגוסט ולא להפלות קבוצה מול קבוצה.
פרופ' ציון חגי: יש לנו מתמחה, נציג שלנו שנמצא פה שהוא בפסיכיאטריה.
פרופ' ציון חגי: הוא התקבל להתמחות ביולי 2018.
פרופ' ציון חגי: במחלקה שהוא התחיל להתמחות יש 12 תקנים פנויים.
פרופ' ציון חגי: מנהל בית החולים מתחנן בפניו, תתחיל, אל תחכה עד שיצא החוזר.
פרופ' ציון חגי: הוא הסכים להתחיל ביולי והוא עכשיו מאבד ומפסיד את המענק שהוא צריך לקבל.
אורלי לוי אבקסיס: יש תקנים.
אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא רוצה לבוא.
פרופ' ציון חגי: רבותיי, אני רוצה רק משפט סיכום.
פרופ' ציון חגי: במהלך השבועות האחרונים אנחנו מנהלים משא ומתן מול האוצר.
פרופ' ציון חגי: נפגשתי מספר פעמים עם שר האוצר.
פרופ' ציון חגי: שר האוצר מאוד חיובי בגישה שלו שכן צריך לפתור את הבעיה.
פרופ' ציון חגי: עכשיו אני תקוע באגף התקציבים.
פרופ' ציון חגי: עדיין לא קיבלתי כל מענה, אז אני אומר לכם שהמשא ומתן ממשיך להתנהל.
פרופ' ציון חגי: שבוע הבא יש לנו פגישה נוספת, אבל הוא תקוע באגף התקציבים.
פרופ' ציון חגי: תודה רבה.
מאיר כהן: גבירתי היושבת-ראש, תודה על הדיון.
מאיר כהן: חבריה, תראו, זאת הפקרה חסרת מצפון של הפריפריה, הפקרה חסרת מצפון של המתמחים.
מאיר כהן: אני לא אחזור על הדברים של אורלי, אבל התחושות של אנשי הפריפריה הן באמת גורמות לנו לעיתים לתחושת זעם שגם אם היא נראית 'אובר', אבל זה באמת התחושות היום-יומיות שלנו.
מאיר כהן: כל הסיפור הזה הוא בפתחו של שר האוצר וסגן שר הבריאות, שיהיה ברור, וכל ניסיון ללטף אותם או להגיד, אגף התקציבים, שום דבר.
מאיר כהן: הייתי שר וכשה
מאיר כהן: חלטתי להילחם על משהו, ניגשתי לאגף התקציבים, זה לקח בדיוק חמש דקות.
מאיר כהן: יש לצערי כמה שחקנים בתוך המגרש הזה שכל אחד זורק את הכדור.
יעל גרמן: מאיר, בזמננו הוציאו 225 מיליון - - -
מאיר כהן: סגן שר הבריאות, שר האוצר, יש כאן חזית יוצאת מן הכלל של חברי כנסת מכל הסיעות.
מאיר כהן: אני מבקש ממך יושבת-הראש שאת מאוד פעילה והנשמה שלך במקום טוב, צריכים לארגן את החזית הזאת ותוך שבוע לקבל תשובות משר האוצר.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד שיש כאן רופאים שאני פוגש בדרך.
מאיר כהן: נמצא כאן מנהל בית החולים סורוקה, קודש.
מאיר כהן: אגב, אבו עראר, הלכו רופאים טובים והגיעו רופאים עוד יותר טובים.
מאיר כהן: זה בית חולים נהדר שעושה יש מאין.
מאיר כהן: כך כל בתי החולים בצפון.
מאיר כהן: אני משער שגם באשדוד.
מאיר כהן: אסור להפקיר את הרפואה בפריפריה, אסור להפקיר את המתמחים.
מאיר כהן: זאת האחריות שלנו, מירב.
מאיר כהן: אנחנו יכולים לשנות את זה.
מאיר כהן: אני ומי שרוצה להצטרף אלי, אני מתכוון להוציא בזה הרגע מכתב לשר האוצר, לשים את התפוח הלוהט הזה בפתחו, לא לשחק, ולהגיד לסגן השר ליצמן שאנחנו עסוקים בלפנק אותו, אבל אני מצטער, הוא הממי הלאומי אבל הוא לא מתייחס לפריפריה וצריך להביא את הכדור הזה לשניהם.
מאיר כהן: הם יכולים לפתור, לא אף אחד אחר.
מירב בן ארי: תודה רבה חבר הכנסת מאיר כהן.
מירב בן ארי: ד"ר אראל בוצ'ינסקי, בבקשה אדוני.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אני יו"ר "מרשם", ארגון המתמחים לרפואה, ד"ר אראל בוצ'ינסקי.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: שלום, בוקר טוב, אני מודה לכם על כינוס הוועדה החשובה מאוד הזאת.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אני שמח לראות את הנוכחות המאוד מרשימה של חברי הכנסת בוועדה.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אני רוצה להודות גם לראשי הרשויות שחתמו על קריאה שלנו להתערב במצב הקשה, במחדל הזה למעשה.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: גם יש פה איתנו סטאז'רים ומתמחים שבאו לתמוך, אז תודה רבה לכולם.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אם יש מקום אחד שהאינטרס של המתמחים, האינטרס של מערכת הבריאות הציבורית נפגשים, זו דוגמא מעולה, מענקים.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: המענקים הם גם מצד אחד תגמול הולם וראוי למתמחים שמחזיקים את מערכת הבריאות הציבורית על הכתפיים שלהם.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אחרי השעה 16:00 אנחנו נפגוש כמעט אך ורק מתמחים, בסופי שבוע, בלילות.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: מערכת הבריאות זה המתמחים ולכן זה תגמול ראוי והולם ותמריץ שהיה חייב להגיע.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: מצד שני צריך להבין שזה גם אינטרס לאומי.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: כשאנחנו מדברים על מענקים, אנחנו מדברים על מערכת הבריאות בפריפריה ובמרכז במקצועות במצוקה.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אנחנו מדברים על קשישים שמחכים לניתוח וזה מאריך סבל, מאריך תמותה.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אנחנו מדברים על ילדים חולים שלוקח זמן עד שהם באים לקבל את הטיפולים שלהם, אנחנו מדברים על נשים שכורעות ללכת.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: זה יכול להיות מצב קריטי.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אנחנו מדברים פה על מצב שהוא מצב חירום לאומי והמענקים הם חלק מהפתרון הזה.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אנחנו שומעים מהשטח קולות מאוד קשים, קולות של מתמחים שחשים שהונו אותם, שרימו אותם.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: הם איבדו את האמון שלהם במערכת ואנחנו חייבים לתקן את זה.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אני רוצה רק להדגיש שתי נקודות חשובות: אחת, זה החודשים ינואר עד אוגוסט 2018 שמשום מה הושמטו מהחוזה האחרון של משרד האוצר.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: הם חייבים להכניס את החודשים האלה.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: זה לא יכול להיות שזו תהיה החלטה שרירותית שלקחו שמונה חודשים ולא נותנים בהם מענקים.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: הדבר השני, חייבים להכניס את אסותא אשדוד כאחד מבתי החולים שזכאים למענקים.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: זה בית חולים חדש בפריפריה וזה בית חולים שנאבק כרגע.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אנחנו חייבים לחזק אותו.
ד"ר אראל בוצ'ינסקי: אני קורא לגורמים האחראים, לבריאות ולאוצר לגלות אחריות ולקחת מנהיגות ולפתור את המחדל הזה לאלתר.
מאיר כהן: אני רק קצת חולק על האמירה הזאת.
מאיר כהן: ליבי עם אסותא באשדוד, אבל זה לא הפריפריה.
מאיר כהן: זה לא סורוקה וזה לא צפת.
מירב בן ארי: הם ידברו.
עליזה לביא: זו גם לא אותה בעיה שלשמה התכנסנו.
מירב בן ארי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.
סעיד אלחרומי: תודה גבירתי היושבת-ראש.
סעיד אלחרומי: ראשית, צר לי מאוד שמשרד הבריאות, אני לא רואה כאן נציג.
סעיד אלחרומי: נציג בכיר.
סעיד אלחרומי: התכוונתי לאנשים אחרים.
סעיד אלחרומי: שוב, אני מודה לחבריי היוזמים.
סעיד אלחרומי: הנושא של הבריאות בפריפריה, טחנו את זה ודנו בוועדה הזאת יותר מפעם אחת.
סעיד אלחרומי: דיבורים והבטחות מכאן עד הודעה חדשה.
סעיד אלחרומי: דיברנו על בית חולים נוסף בנגב וזה מתמסמס, רבותיי.
סעיד אלחרומי: אתם המתמחים, מי שנמצא כאן, זה מתמסמס.
סעיד אלחרומי: ועדה יושבת, ועדה קמה ובינתיים הנושא תקוע.
סעיד אלחרומי: דיברנו על המענק.
סעיד אלחרומי: עכשיו מושכים את זה ומשאירים את האנשים בעצם בלי פתרונות, כ-1,000 מתמחים.
סעיד אלחרומי: אנחנו כמנהיגות של הנגב לפחות במגזר הבדואי, אנחנו מעודדים את הצעירים ללכת ללמוד רפואה.
סעיד אלחרומי: רק בחודשים האחרונים עשרות מהם מתמחים ומתמחות.
סעיד אלחרומי: הם למדו רפואה בכדי שאנשים שיעסקו ברפואה בפריפריה יהיו אנשי פריפריה.
סעיד אלחרומי: הם לא ילכו לתל אביב והם לא ילכו למרכז כי הם אנשי שגב שלום ואנשי דימונה ואנשי ערערה בנגב, אבל מה עושים?
סעיד אלחרומי: פשוט חוסמים אותם בוועדת קבלה והחבר'ה נכשלים ונשארים ממורמרים.
סעיד אלחרומי: רבותיי, צריך להחזיר את המענק.
סעיד אלחרומי: הסיפור של ההתמחות, צריך לטפל בזה כמה שיותר מהר.
מירב בן ארי: משרד הבריאות, בבקשה גבירתי.
שיר אברמיצקי: בוקר טוב, שיר אברמיצקי, סגנית כלכלית של ראש חטיבת הרפואה ד"ר ורד עזרא שנמצאת בדיון אחר של ועדת ביקורת המדינה ולכן לא יכלה להגיע.
שיר אברמיצקי: אני רוצה להתייחס לנושא הדיון.
שיר אברמיצקי: קודם כל תודה יושבת-ראש הוועדה על ההזדמנות לדבר באמת על התוכנית החשובה הזאת.
שיר אברמיצקי: תוכנית המענקים, במהות שלה מבחינת משרד הבריאות מדובר בתוכנית תמריצים שבאה על ידי תמריצים כלכליים להסית משאבים ותשומות לאזורים ולתחומים, מקצועות שבהם יש חסר.
שיר אברמיצקי: בתור תוכנית תמריצים ובתור שכזו לא מדובר בפרמטרים קבועים.
שיר אברמיצקי: הפרמטרים משתנים על פני השנים בהתאם לצרכים של המערכת, בהתאם להיצע כוח האדם, בהתאם לשיקולים לאומיים כאלה ואחרים.
שיר אברמיצקי: לא את כל תחלואי הפערים בין פריפריה ומרכז ניתן לפתור דרך התוכנית הזאת.
שיר אברמיצקי: לגבי התוכנית של השנים 2018 ו-2019, התכנס צוות מקצועי בשיתוף פעולה של משרד הבריאות ומשרד האוצר.
שיר אברמיצקי: נעשתה עבודת מטה סדורה שגם כללה שיתוף עם השטח, שיחות עם בתי חולים, עם נציגים מהמערכת, ובהתאם לכך התבקשו הפרמטרים המקצועיים שעל בסיסם מחולקים המענקים, כאשר יש גם רכיב של מומחים, לא רק רכיב של מתמחים.
אורלי לוי אבקסיס: אז תמצאו תקציב נוסף.
אורלי לוי אבקסיס: לקחתם מהמתחים כדי לתת פי שלוש למומחים.
שיר אברמיצקי: סוגיית המומחים נכללת בתוכנית המענקים כבר ב-2016.
שיר אברמיצקי: ב-2017 היו רכיבים בתוכנית, כי כפי שנאמר, התוכנית בסופו של דבר זו תוכנית תמריצים שבאה לתת מענה לצרכים של המערכת.
שיר אברמיצקי: יש צרכים למערכת גם בתחום המומחים.
שיר אברמיצקי: זו לא החלטה שרירותית.
שיר אברמיצקי: לגבי 1,000 המתמחים שציינה חברת הכנסת לביא, מדובר על 1,000 פנקסים שנפתחו בתקופה הזאת.
שיר אברמיצקי: לא כל מי שפותח פנקס זכאי למענק.
מירב בן ארי: תדברי על אלה שאמורים לקבל את המענק ולא קיבלו.
מירב בן ארי: זה מה שהן רוצות לדעת.
שיר אברמיצקי: לפי האומדנים שלנו, מתוך אותם 1,000 של פתיחת פנקסים, יש סדר גודל של 300 שאכן היה - - -
מירב בן ארי: אנחנו מכירים את המספרים.
מירב בן ארי: ה-300 שלא קיבלו את המענק.
שיר אברמיצקי: היה והתוכנית הייתה חלה מינואר עד אוגוסט כולל, היו עוד 300 מענקים שלכאורה היו יכולים להיות מחולקים, ולכן בימים אלה המשרד נמצא בשיח משותף עם משרד האוצר.
שיר אברמיצקי: נקבעה פגישת עבודה בשבועות הקרובים על מנת לבדוק איך אפשר - - -
מאיר כהן: בכמה כסף מדובר?
מירב בן ארי: 30 מיליון שקל.
אורלי לוי אבקסיס: לא, היא מדברת על פחות מ-15 מיליון שקל.
שיר אברמיצקי: זה לעניין 1,000 המענקים.
עליזה לביא: היא ירדה ל-300.
שיר אברמיצקי: עוד דיוק שחשוב לעשות, לא נעשתה הבטחה בשום מקום שתוכנית המענקים היא תוכנית שחלה מעבר למה שמצוין בחוזר - - -
מירב בן ארי: בסוף יש כאן אינטרס של ציפייה והסתמכות שכל סטודנט שנה א' במשפטים לומד, ובסוף אם מ-2011 יש מענקים, הם מניחים שאם הם לא הודיעו להם שאין, אז יש.
סופה לנדבר: קודם כל תודה שלקחת את הנושא הזה לוועדה שלך.
סופה לנדבר: רבותיי, אני רוצה להגיד, גועל נפש של החלטה של משרד הבריאות וכאן לא צריכים למרוח אותנו.
סופה לנדבר: אתם מפקירים את האנשים האלו.
סופה לנדבר: אני חושבת שכאשר דאגתם להעביר את המיליונים למערכת הכשרות, הייתם קודם כל צריכים לדאוג למתמחים האלו.
סופה לנדבר: עכשיו אני רוצה לספר על ההיסטוריה.
סופה לנדבר: בשנת 2002 אני העברתי כאן חוק על בית חולים של אשדוד.
סופה לנדבר: אשדוד הייתה פריפריה עמוקה מאוד.
סופה לנדבר: נכון שאחרי שבנו את בית החולים ולפני שנה כאשר הייתה פתיחה רשמית של בית חולים באשדוד, אני טוענת, ברפואה אשדוד נמצאת במצב של פריפריה רפואית.
סופה לנדבר: אני כחברת כנסת נכון להיום דורשת שהמתמחים של אשדוד יקבלו אותם מענקים.
סופה לנדבר: רבותיי, כאשר העברנו את החוק הזה, כולם כאן בכנסת דיברו ואמרו, מה פתאום את נכנסת לתשתיות של מערכת הבריאות?
סופה לנדבר: אני אמרתי, כאשר מערכת הבריאות לא בידיים טובות של מערכת הבריאות של מדינת ישראל, אז כנראה הכנסת צריכה להתערב ולהיכנס לזה.
סופה לנדבר: כאשר הייתה פתיחה רשמית, כולם היו שם, גם ראש הממשלה, גם הרב ליצמן.
סופה לנדבר: כולם הבטיחו.
סופה לנדבר: אגב, כאשר היום בית החולים נמצא בגירעון, זו האחריות של מדינת ישראל וממשלת ישראל בגלל שיש התחייבות של המדינה והממשלה.
סופה לנדבר: לא מעבירים לשם כסף, 150 מיליון.
סופה לנדבר: פתיחה של בית חולים במקום חדש, באזור חדש, בעיר חדשה, אני חושבת שכאן נדרשת התערבות של ראש הממשלה מפני שהוא היום שר הבריאות.
סופה לנדבר: אני דורשת שאשדוד תהיה יחד עם כל המתמחים של הפריפריה בגלל שבעיר אשדוד ובבית החולים באשדוד נדרשת פעילות רחבה מאוד כדי לעמוד ולתת שירות לאותם אזרחים.
מירב בן ארי: חבר הכנסת דודי אמסלם ולאחר מכן חבר הכנסת דב חנין.
דוד אמסלם: בקצרה, אנחנו עשינו לפני לדעתי לפני שבועיים-שלושה דיון לגבי הנושא של המענקים וההבחנה בין בתי החולים הממשלתיים לבין בתי החולים הציבוריים.
דוד אמסלם: אני אמרתי לכם שבהיגיון שלי הכול הפוך במובן זה שבית החולים כמו שערי צדק למשל, הוא ניבנה באמצעות אנשים טובים באמצע הדרך והוא נותן שירות לכל אזרחי מדינת ישראל, דרך אגב בדיוק כמו רמב"ם, אלא מאי, פה אתם לא מימנתם.
דוד אמסלם: המדינה לא מימנה אותו אלא מישהו אחר, ואז מה אתם עושים?
דוד אמסלם: במקום לתת לו להדליק משואה ולהגיד לו, תקבל עוד 10%, אתם מענישים אותם.
דוד אמסלם: אתם הקצאתם לכל בתי החולים הציבוריים האלה בערך 200 מיליון, ולממשלתיים, כאילו שלכם מה שנקרא, דואגים ב-2 מיליארד.
דוד אמסלם: משהו לא סביר.
דוד אמסלם: איפה זה בא לידי ביטוי בסוף?
דוד אמסלם: בשירות.
דוד אמסלם: הרי אם אני ירושלמי ואני מגיע לשערי צדק, למה בית החולים אמור לתת לי בסוף שירות פחות טוב מאשר בחיפה?
דוד אמסלם: זה באופן כללי.
דוד אמסלם: הסיפור של אסותא אשדוד מוציא אותי מדעתי.
דוד אמסלם: אני הלכתי לבקר שם לפני מספר חודשים.
דוד אמסלם: מי שלא ראה, דרך אגב, אני ממליץ ללכת ולראות.
דוד אמסלם: יש שם צוות מדהים.
דוד אמסלם: משהו שלא קיים במדינת ישראל 40 שנה צמח שם.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מכיר את הסיפור של המדינה.
דוד אמסלם: אני גם פקיד במקצועי.
דוד אמסלם: סוף-סוף מישהו התעורר.
דוד אמסלם: מה לעשות, האוכלוסייה גדלה כמעט פי שלוש או ארבע וצריך עוד בתי חולים, אז הקימו באשדוד.
דוד אמסלם: גם בית חולים, צריך להבין, ברמה הכלכלית הוא יכול לעמוד ממספר מיטות צפונה ביכולת כלכלית עצמאית.
דוד אמסלם: זה כמו שאתה לא מוציא אוטובוס עם ארבעה נוסעים.
דוד אמסלם: אתה מינימום צריך להביא אותו לכדאיות כלכלית, 30, אז קודם כול צריך להכפיל את כמות המיטות כדי שבית החולים בכלל יעמוד על הרגליים שלו ויהיה באמת אמיתי.
דוד אמסלם: דבר שני, אני הייתי בשוק שם.
דוד אמסלם: הוא לא מקבל לא שירות לאומי, לא מקבל את המענקים האלה.
דוד אמסלם: אם אשדוד לא בפריפריה, אז מה זו פריפריה?
דוד אמסלם: יש מרכז שאתם יודעים לתחם אותו, בדיוק אנחנו יודעים מה הוא, ויש פריפריה.
דוד אמסלם: מה המשמעות של הפריפריה?
דוד אמסלם: למה המענקים האלה קיימים?
דוד אמסלם: בגלל שרופאים לא רוצים לנסוע מתל אביב בפקקים כל היום, להגיע לאשדוד אחרי ארבע שעות.
דוד אמסלם: הרי בסוף הפריפריה זה פונקציה של זמן הנסיעה, אז באה המדינה ואמרה, נתמרץ אותם.
דוד אמסלם: פעמיים אתם פוגעים, פעם אחת בזה שבית החולים גם ככה הוא בית חולים חדש שקשה לו להתארגן ואין לו את האמצעים המתאימים.
דוד אמסלם: החרגתם אותו מהפריפריה, אין לי מושג למה.
איתן ברושי: אין לו מספיק מיטות.
דוד אמסלם: זאת אומרת, גם הוא חלש בגלל שהוא חדש וגם אתם החלטתם לא לתת לו כלום בגלל שהוא חדש.
דוד אמסלם: פעמיים אתם מכים אותו.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין את ההיגיון מדוע ולמה.
אורלי לוי אבקסיס: דודי, עכשיו תאר לך כמה קשה להביא מתמחים לזיו בצפת או להעמק בעפולה או לפוריה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר יושב-ראש בית החולים, מה שנקרא, הביא את הירושה שלו לתוך בית החולים.
דוד אמסלם: את הירושה שלנו הבאנו.
דוד אמסלם: אם בית החולים לא יתקיים כלכלית, הוא יקרוס.
דוד אמסלם: אני מציע לכם לסייע לו בגלל שאם הוא יקרוס, זה יעלה לכם גם הרבה יותר.
דוד אמסלם: אל תיכנסו למה שקרה בהדסה ויכול להיות שמחר יקרה גם בשערי צדק, ויש פה 10% מאוכלוסיית מדינת ישראל שהיא מתנהלת פה, ואתם, אין לי מושג מי מקבל אצלכם את ההחלטות ברמות האלו, לכן אני מבקש לשים זום על אסותא.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שקופת חולים צריכה לממן אותו, בגלל שבסוף, בקצה, זה בא על חשבון אותו מקבל שירות.
דוד אמסלם: הרי בסוף אין פה בלופים, לכן אני מבקש מכם להיכנס לנושא.
דוד אמסלם: אם אתם לא תעשו את זה, אני אדאג לעשות דיון אצלי בעניין הזה עם הפקידים כדי להבין את ההתנהלות הזאת, ואני רואה אותה כהתנהלות שערורייתית.
דב חנין: תודה גבירתי יושבת-הראש.
דב חנין: עמיתיי, חברי הכנסת, הסיפור הזה הוא פשוט שערורייה.
דב חנין: נתחיל מהסוף.
דב חנין: ההתנהלות של הממשלה בנושא הזה היא קודם כל לא חוקית.
דב חנין: אי-אפשר להתנהל ככה.
דב חנין: אסור להתנהל ככה.
דב חנין: אתם גוף מנהלי, יש עליכם חובות.
דב חנין: אנשים מפתחים ציפיות.
דב חנין: אתם לא יכולים להגיד הבטחנו, לא הבנתם, עכשיו זה ככה, שינינו.
דב חנין: אתם משחקים בחיים של בני אדם.
דב חנין: אתם ממשלה, אתם לא איזה גוף מופקר שאין לו שום אחריות לשום דבר.
דב חנין: מעבר לזה, המדיניות בתחום הזה היא פשוט מדיניות איומה.
דב חנין: כל מערכת הבריאות במדינת ישראל, אנחנו יודעים את זה, נמצאת בחנק.
דב חנין: היא בקושי חיה.
דב חנין: לפעמים אני מתפלא שהיא נושמת עדיין, אבל במצב הזה הפריפריה נמצאת במצב עוד יותר קשה שמגיע לבלתי אפשרי.
דב חנין: שמעתם את הדברים של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
דב חנין: איך מצפים מאם להתנהל עם הילדים שלה?
דב חנין: ילד חולה, מתחילים לחשוב לקחת אותו למרחק של עשרות קילומטרים.
דב חנין: זה נתפס?
דב חנין: ככה אפשר לחשוב שאנשים יכולים לחיות?
דב חנין: הדיון עצמו פה מאוד מדאיג אותי.
דב חנין: אני שומע את גבירתי, נציגת משרד הבריאות, והטענות שלי הן לא אליך, אבל החשיבה היא נורא בקטן.
דב חנין: זה לא 1,000, זה 300.
דב חנין: עכשיו מה, 300, נוציא 30?
דב חנין: ויסתבר בסוף שניתן לכל אחד מה-30, 30 צ'קים.
דב חנין: זו תהיה התוצאה.
דב חנין: חברים, צריך לחשוב על זה בגדול.
דב חנין: יש 1,000?
דב חנין: קודם כל לתת ל-1,000.
דב חנין: להרחיב, לא לצמצם.
דב חנין: יש בעיה, יש פער, אנחנו רוצים לסגור אותו, אז בואו תרחיבו, תנו עוד כסף.
דב חנין: כל הגישה היא פשוט גישה הפוכה למה שצריך ולכן גבירתי יושבת-הראש, אני מבקש ממך בסיכום הדיון המהיר הזה לקבל החלטה מאוד חד-משמעית של הוועדה הזו.
דב חנין: אני שמח שנמצא איתנו יושב-ראש הקואליציה, כי אני חושב שאנחנו יכולים לנסות בדיון הזה להתעלות מעל הוויכוחים קואליציה–אופוזיציה ולקבל החלטה חד-משמעית, תחזירו את כל הכסף, תתחילו לסגור את הפער האיום הזה של מערכת הבריאות בפריפריה, כי גם כאשר נסגור אותו, זה לא יהיה מצב טוב.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע בבקשה את המתמחה שהגיע מבית החולים מזרע.
אלכס גולדשטיין: שמי אלכס גולדשטיין, אני מתמחה בבית חולים מזור בעכו, בית חולים פסיכיאטרי.
אלכס גולדשטיין: התחלתי את ההתמחות שלי ביולי השנה, סדר גודל של חצי שנה של התמחות.
אלכס גולדשטיין: מחישוב מהיר, אני נופל בדיוק בתקופה הזאת של בין תקופות המענקים.
אלכס גולדשטיין: אין לי יותר מדי מה להוסיף לדברים שנאמרו.
אלכס גולדשטיין: אני אב למשפחה.
אלכס גולדשטיין: אשתי היא אם ומחפשת משרה חלקית.
אלכס גולדשטיין: ההיצע של המשרות שלה הוא ביחס הפוך למרחק מהמרכז כמובן, ככה שבסופו של דבר אנשים יעשו את השיקול המשפחתי האישי שלהם.
אלכס גולדשטיין: כרגע אנחנו עומדים במצב שנקלטו בשנים האחרונות ארבעה מתמחים פחות או יותר בכל בית החולים.
אלכס גולדשטיין: גם יש אנשים שסיימו תקופת התמחות מסוימת ועדיין ממשיכים אותה כי פשוט אין מי שיעבוד.
אלכס גולדשטיין: יום אחד זה יגמר.
מירב בן ארי: תודה רבה, ואתה מאיפה?
ד"ר פפץ' פבלו: תודה על זכות הדיבור.
ד"ר פפץ' פבלו: קוראים לי ד"ר פבלו פפץ'.
ד"ר פפץ' פבלו: אני אציג את עצמי בקצרה.
ד"ר פפץ' פבלו: אני עולה חדש בישראל מזה חמש שנים, מאוקראינה.
ד"ר פפץ' פבלו: כל התקופה הזאת שאני נמצא בישראל אני גר בפריפריה.
ד"ר פפץ' פבלו: בהתחלה עשיתי סטאז' בבית חולים סורוקה שהזכרנו אותו כבר, וכרגע אני מתמחה בטירת הכרמל בבית חולים מעלה הכרמל.
ד"ר פפץ' פבלו: בין לבין עשיתי שירות צבאי בתור קצין רפואה.
ד"ר פפץ' פבלו: התחלתי התמחות במאי, אז אני גם בין ה-1,000 או 300 מתמחים האלה.
ד"ר פפץ' פבלו: המצב שנוצר כרגע, אני קודם כל תופס אותו כפגיעה אישית.
ד"ר פפץ' פבלו: אין לי שום תועלת להישאר לא בתחום ולא בפריפריה.
ד"ר פפץ' פבלו: יש פה דיון, זו פריפריה או לא פריפריה.
ד"ר פפץ' פבלו: עד כמה שידוע לי זו כן פריפריה.
יעל גרמן: זה מקצוע במצוקה.
ד"ר פפץ' פבלו: זה מקצוע במצוקה.
ד"ר פפץ' פבלו: אני נמצא בשיחות כל יום עם קולגות שלי שהתחילו באותה תקופה.
ד"ר פפץ' פבלו: אני רוצה להגיד לכם דבר מסכם את ההיסטוריה, שהמצב שנוצר כרגע זה תקדים לעזיבה מאסיבית מהפריפריה של מתמחים מהמקצוע.
ד"ר פפץ' פבלו: הם נורא מתוסכלים, הם מחפשים דרכים אחרות להתקיים בחיים האלה.
ד"ר פפץ' פבלו: לא יתכן שאלה שהתחילו התמחות בתחילת שנת 2018 לא יקבלו את המענק.
ד"ר פפץ' פבלו: תודה רבה.
מירב בן ארי: חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה.
חנין זועבי: תודה גבירתי היושבת-ראש.
חנין זועבי: לפעמים הבעיה לא נמצאת רק בבעיה אלא גם בדרך בה אנחנו מנסים לפתור את הבעיה.
חנין זועבי: אני חושבת שאולי יותר קל ויותר זול מבחינה כספית, כי יש שני מכשולים לנושא שאנחנו דנים בו, זה תקציב, והנה נציגת משרד הבריאות אמרה שמדובר בחוזה של שנה אחת ואנחנו לא מדברים על פתרון - - -
קריאה: עד סוף 2019.
חנין זועבי: כן, והמכשול השני זה התמריצים, כלומר אי יכולת לשכנע את האנשים במרכז לעבור לפריפריה, אז למה לחזק את הרפואה בפריפריה?
חנין זועבי: למה לא לחזק גם את הרפואה וגם את הפריפריה?
חנין זועבי: למה לייבא כוח אדם מהמרכז לפריפריה?
חנין זועבי: מה עם האנשים שנמצאים בפריפריה שיכולים בעצמם ובתקציב יותר נמוך בלי הצורך במענקים?
חנין זועבי: מה עם מאות הסטודנטים שלומדים בחו"ל או חלק גדול מהם נשארים בחו"ל ולא לומדים בארץ?
חנין זועבי: מה הם התנאים הלא הגיוניים לתלמידים הערבים ותלמידים אחרים בפריפריה, תנאים שהם לא מודחקים מבחינת הכישורים שדרושים לתחום הזה, והקשיים בקבלת יותר סטודנטים מהפריפריה לתחום הרפואה עצמה וככה לפתור את הבעיה לא בצורה ארעית ולא בצורה זמנית ולא פתרון זמני, אלא פתרון שמחזק את הפריפריה עצמה?