GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דניאל בלמס: בעצם היום לפי החוק מי שלוקח חופשה בשל מחלת בן זוג הוא זכאי לדמי מחלה כמו שחוק דמי מחלה קובע.
דניאל בלמס: בעצם מהיום הרביעי הוא זכאי לדמי מחלה מלאים, בימים השני והשלישי למחצית מדמי המחלה.
דניאל בלמס: ועל היום הראשון הוא לא זכאי לדמי מחלה.
דניאל בלמס: השאלה בעצם שעליה הוועדה צריכה להחליט זה האם היא מסכימה לכך שבן הזוג יהיה זכאי לדמי מחלה מהיום הראשון.
אלי אלאלוף: רק במקרה הזה של תרומת איברים.
דניאל בלמס: במקרה של תרומת איברים, כמובן.
יעל סלנט: מתוך הנחה שזה אירוע חד-פעמי.
יעל סלנט: זה לא משהו שאמור לחזור, לא מדי שנה.
יעל סלנט: זה אירוע שאמור להיות חד-פעמי בחייו של עובד, אז גם מבחינת הנטל זאת מסגרת מצומצמת.
אלי אלאלוף: ואלו גם מקרים בודדים בשנה.
שמעון גיגי: אני יכול לשאול משהו?
שמעון גיגי: אני יועץ החקיקה של ינון.
אלי אלאלוף: בדרך כלל לא מקובל.
שמעון גיגי: היום באופן חריג אפשר?
שמעון גיגי: דיברנו על זה שששת הימים הראשונים יכולים להיות מחוק דמי מחלה של בן הזוג בכל מקרה.
שמעון גיגי: אז השאלה אם בכל מקרה שבעת הימים האלו, שהם משניים, ינוצלו רק לאחר ששת הימים הראשונים.
שמעון גיגי: זה כבר גם ככה שם את העובד מעבר לימים.
יעל סלנט: אבל פה יש לך הנחה מובלעת שהיא לא בהכרח תמיד נכונה.
יעל סלנט: הרי השישה ימים שהיום העובד רשאי להיעדר בהם זה רק אם בן זוגו תלוי לחלוטין בעזרת הזולת, ולא תמיד התנאי הזה מתקיים.
יעל סלנט: הרי אמרנו שאם בן הזוג תלוי לחלוטין בעזרת הזולת הוא יהיה זכאי לשישה ימים שיש כבר היום בחוק, ובנוסף לזה הוא יהיה זכאי גם לשבעה ימים שהצעת החוק הזאת נותנת.
יעל סלנט: אבל אם הוא לא תלוי לחלוטין בעזרת הזולת הוא יהיה זכאי רק לשבעת הימים האלה, וכאן הוא באמת יקבל מלא רק מהיום הרביעי, ועבור יתר הימים הוא יקבל פחות.
יעל סלנט: את ה-50% בימים השני והשלישי, ומהיום הראשון הוא לא יקבל בכלל.
יעל סלנט: אז זה לא שזה מייתר את זה.
שמעון גיגי: קצת קשה לראות מישהו יורד מהמיטה אחרי שקצרו לו כליה ומתחיל לתפקד.
שמעון גיגי: אני חושב שזאת דווקא סיבה שלא תהיה התנגדות, כי בעצם לא יכולה להיות מציאות אחרת.
ינון אזולאי: התנאי הזה קיים בכל מקרה.
יעל סלנט: הכלל הרגיל בחוק הזה מדבר - - -
ינון אזולאי: הוא אומר בעצם שהתנאי הוא שהחולה סיעודי.
ינון אזולאי: אדם שקצרו לו כליה לא מתחיל ללכת.
ינון אזולאי: לוקחים גם ככה ארבעה-חמישה ימים עד שהוא מתחיל ללכת, אז זה אומר שזה כבר נמצא בתוך זה.
שמעון גיגי: טכנית, לכן אני לא חושב שתהיה התנגדות.
ינון אזולאי: טכנית זה כבר נמצא במקום הזה.
יעל סלנט: אלא אם באמת מדובר ב - - -
אלי אלאלוף: אני מציע שנישאר רק במסגרת החוק הזה שקבענו.
יעל סלנט: לא להרחיב.
יעל סלנט: התשלום יהיה לפי הכללים הרגילים ללא התוספת הזאת.
יעל סלנט: ועוד סוגיה שרצינו לשאול עליה.
דניאל בלמס: בעצם אולי כדאי גם להחיל את זה וראוי להחיל את זה גם על מחלת הורה.
דניאל בלמס: חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה), אם הורה תרם איבר ובן זוגו או אחד האחים לא יכול בעצם לקחת חופשה ולסעוד את ההורה, אז שגם כאן במקרה של תרומת איברים של ההורה אחד מילדיו יוכל לסעוד אותו בדיוק כמו שאנחנו מחילים את זה כאן בחוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת בן זוג).
דניאל בלמס: ועל זה גם הוועדה צריכה להחליט.
אלי אלאלוף: יש הערות לגבי סעיף 2, ההערה השנייה?
יעל לינדנברג: אני רק רוצה לחדד ולהבין את הסיטואציה.
יעל לינדנברג: בעצם אתם אומרים, הרי בהצעת החוק דובר על כ-250-200 אנשים שהם תורמי איברים, אנחנו מדברים על אותה אוכלוסייה.
יעל לינדנברג: אנחנו רק אומרים שבמידה שלאוכלוסייה הזאת אין בן זוג אלא יש ילד או קרוב אחר.
ינון אזולאי: או שיש בן זוג שהוא לא יכול, או שהוא נכה או שהוא לא יכול לקחת חופשה מהעבודה, הוא נמצא בשליחות בחו"ל, או לא יודע, כל מיני, אז במקום זה או ההורה או האח.
ינון אזולאי: כלומר, קרובי משפחה מקרבה ראשונה יוכלו לקחת את חופשת המחלה הזאת ולסעוד אותו, כי הוא חייב את הסעד הזה.
אלי אלאלוף: הוא חייב לעזור לתורם.
ינון אזולאי: לעזור.
יעל סלנט: אנחנו בעצם מדברים על זה ש אפשר יהיה להיעדר לצורך תרומת איברים על-ידי הורה אם בן זוגו של ההורה לא נעדר, ואם אין אח אחר באותה משפחה שנעדר מכוח הזכאות שלו לפי אותו חוק.
יעל סלנט: כלומר, רק אחד יוכל להיעדר.
יעל לינדנברג: ומי יצטרך לבדוק את זה?
יעל לינדנברג: את הדבר הזה?
יעל לינדנברג: המעסיק?
יעל סלנט: צריך לדבר על זה.
יעל לינדנברג: זאת השאלה.
יעל לינדנברג: כי במהות הרי אנחנו תוחמים את זה עדיין לאותה אוכלוסייה, 200 או 250 אנשים, השאלה היא למי יש את היכולת לאכוף את הסוגיה הזאת.
יעל לינדנברג: על מי אנחנו מטילים כאן?
יעל סלנט: תראי, הרי היום כל דרכי ההוכחה הן בעצם בתקנות, אז אפשר שגם דרכי ההוכחה של הדבר הזה גם יהיו בתקנות.
יעל לינדנברג: בסדר, אבל האם זה באמת אפשרי לעשות את הדבר הזה?
יעל סלנט: אפשר לדוגמה לדבר על הצהרה.
ינון אזולאי: הוא מביא הצהרה, הוא מצהיר.
יעל לינדנברג: למעסיק?
יעל סלנט: הצהרה, כמו שאת עושה במחלת ילד.
סיגל סודאי: או של המעסיק השני.
סיגל סודאי: אם בן הזוג לא יכול להיעדר מהעבודה, אישור מהמעסיק השני שהוא לא נעדר, ואז זה בן משפחה אחר.
סיגל סודאי: למעשה יש כאן שינוי של הגדרת החוק, זאת אומרת, במקום היעדרות של בן זוג עקב תרומת איבר של בן משפחה.
סיגל סודאי: זאת היעדרות של בן משפחה כשאומרים מקרבה ראשונה, אז זה או אח או מישהו אחר.
סיגל סודאי: אנחנו כלשכת מסחר לא נתנגד כל עוד מבחינת דרכי הוכחה רק אחד מבני המשפחה נעדר לצורך הסיוע.
אלי אלאלוף: אני שומע אתכם, אין איזו התנגדות עקרונית.
אלי אלאלוף: אז אם אין התנגדות עקרונית אני מציע שנצביע כדי להעביר את זה לקריאה ראשונה, ובינתיים תעשו את שיעורי הבית המשלימים, וגם אנחנו נעשה.
אלי אלאלוף: ולקראת קריאה שנייה ושלישית אם זה יעבור במליאה אז נתקן בהתאם.
יעל לינדנברג: בעצם אנחנו נשארים עם היעדרות לצורך תרומת איברים של בן זוג, ולקראת שנייה ושלישית - -
אלי אלאלוף: אפשר יהיה לתקן.
יעל לינדנברג: - - נדבר איתכם על הנוסח כדי להחיל את זה באמת גם על מחלת הורה.
מוטי עזרן: לקראת הקריאה השנייה כבר אפשר יהיה להוסיף את עניין ההצהרה ואישור המחלה.
ענת כהן שמואל: ומה עם התשלום מהיום הראשון?
יעל סלנט: התשלום לא מהיום הראשון, כי זה מה שהוא הכריע.
אלי אלאלוף: בשלב זה ככה.
יעל סלנט: אפשר גם את זה לבחון לקראת שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: כל אחד יעשה את הבדיקה.
ינון אזולאי: נכון, גם על הנושא שלה.
אלי אלאלוף: אני מעדיף להעביר את זה כמו שזה.
ינון אזולאי: אין בעיה, זה בסדר גמור.
אלי אלאלוף: אם ככה הישיבה מהירה, קולעת, עניינית.
אלי אלאלוף: אפשר לקרוא את זה?
יעל סלנט: נקריא.
דניאל בלמס: "הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת בן זוג) (תיקון - היעדרות בשל החלמת בן זוג לאחר תרומת איברים), התשע"ט–2018
דניאל בלמס: אנחנו בעצם מפרידים את זה מסעיף 1.
דניאל בלמס: בן הזוג בעצם לא צריך להיות תלוי לחלוטין, ובעצם מגיעים לו שבעת ימי היעדרות נפרדים גם אם הוא לא תלוי לחלוטין.
דניאל בלמס: וכמובן שאם הוא תלוי לחלוטין, כמו שאמרנו כאן מקודם, אז הוא יהיה זכאי גם לשישה ימים וגם לשבעה ימים נוספים.
אלי אלאלוף: אפשר להכניס את ההורה, זה לא מפריע, אבל אני לא יודע.
אלי אלאלוף: רציתם לברר את הסיפור אם מכניסים את ההורים ואת הקרוב הראשון.
אלי אלאלוף: אתם רוצים לעשות בירורים או שאפשר להכניס, ואם יש הערות נתמודד איתן לקראת הקריאה השנייה והשלישית?
איה דביר: זה חוק אחר.
איה דביר: את ההורה להכניס עכשיו?
יעל סלנט: לא, את ההורה נכניס במחלת הורה כמובן.
איה דביר: בחוק אחר.
מוטי עזרן: בחוק אחר.
יעל סלנט: בחוק אחר, אבל נתייחס ליחס.
יעל סלנט: נגיד: ובלבד שבן זוגו לא נעדר מכוח זכאותו לפי חוק דמי מחלה (בשל מחלת בן זוג).
ינון אזולאי: קרבה ראשונה.
איה דביר: יהיו טענות ניסוחיות שכדאי יהיה ללבן.
יעל סלנט: אבל אנחנו אומרים פה את העיקרון.
יעל סלנט: העיקרון זה שהילד יוכל להיעדר בשל מחלת ההורה בתנאי שבן הזוג של ההורה לא נעדר ושאין ילד אחר במשפחה שנעדר מכוח אותה זכאות.
איה דביר: שמכסת הימים היא בכל מקרה שבעה ימים בסך כול ההיעדרויות מכל מקורות הזכות, ולא משנה מי זהות הנעדרים.
איה דביר: עלינו במשרד המשפטים זה מקובל.
אלי אלאלוף: זה מקובל, אז בואו נצביע.
יעל לינדנברג: אבל בגלל שזה חוק אחר כן נשמח לראות את זה.
איה דביר: זה יצריך תיאום נוסח.
יעל לינדנברג: זה יצטרך תיאום נוסח של כלל המשרדים.
אלי אלאלוף: המסמך יועבר אליכם בטוח.
יעל סלנט: אבל את העיקרון פה הוועדה יכולה לאשר כי דיברנו על כל הפרטים של העיקרון.
יעל סלנט: אז אנחנו מאשרים כולל מה שדיברנו על ההיעדרות בשל מחלת הורה לצורך תרומת איברים.
אלי אלאלוף: אבל רק אחד משניכם.
דן סיידה: ניתן לו את הזכות.
אלי אלאלוף: אנחנו באמת שמחים שהחיינו וקיימנו והגענו לזמן הזה שלך.
ינון אזולאי: נברך על המוגמר בעזרת השם כמה שיותר מהר.
אלי אלאלוף: אז אתה ממשיך, ואתה צריך להיות עם כתפיים גדולות כדי להמשיך את המסורת של אבא שלך שהיה אלוף החקיקה, זיכרונו לברכה.
אלי אלאלוף: נעלה את זה למליאה.
ינון אזולאי: תודה רבה לכם לכולם.
אלי אלאלוף: היום 10 בדצמבר 2018, ב' טבת התשע"ט.
אלי אלאלוף: ביקשנו לציין את הפרקים שאנחנו נתייחס אליהם היום.
אלי אלאלוף: יש לנו שלוש שעות כמעט, אז נוכל להתייחס בצורה מעמיקה.
אלי אלאלוף: זימנתי את הפגישה למרות שחלק מהנושאים עוד בטיפול, כולל הצוות של רא"ם - ראינו את הנושא של מבחן הכנסה – אין לנו עוד בשורה סופית.
אלי אלאלוף: יש לנו דיון עוד השבוע, ב-12, עם האוצר, מאוד מעמיק, עם אגף התקציבים; והנושא השני הוא ניידות.
אלי אלאלוף: אולי נתייחס אליו חלקית, אבל לא בצורה סופית.
אלי אלאלוף: אתם יודעים – זה לא חידוש שלי, אני מציין עובדה - אף אחד מאתנו לא יודע מתי הבחירות ומתי מפסיקים לתפקד כוועדה, לכן אנחנו רוצים כמה שיותר מהר לקדם את הצעת החוק הזו.
אלי אלאלוף: זו הזדמנות בלתי-רגילה, לדעתי, אפילו חלקית, לסיים את הדברים שעומדים מולנו.
אלי אלאלוף: החוק הזה הוא מורכב, התקדמנו, יש מספר נקודות לשביעות רצון כולם, חלקן לא לשביעות רצון כולם.
אלי אלאלוף: עדיף לתקן חוק מאשר להתמודד עם התחלה של חוק.
אלי אלאלוף: אם לא נסיים את העבודה שלנו, הוועדה הבאה בכנסת הבאה תצטרך להתחיל כמעט מאפס, וחבל על העבודה האדירה שנעשתה על-ידי כולנו.
אלי אלאלוף: נדמה לי שאנחנו בישיבה ה-23.
אלי אלאלוף: תכפילו במספר השעות - בין 2 ל-4 – תראו איזו עבודה ענקית נעשתה.
אלי אלאלוף: שום נושא לא היה בהיקף של מפגשים ושעות העבודה כמו הנושא של נכי צה"ל, ובצדק – אין לי טענה אלא אני רק מציין.
אלי אלאלוף: הוי הסתייגויות.
אלי אלאלוף: נתחיל בדיון בהן.
אלי אלאלוף: חלק מההסתייגויות היו של חבר הכנסת אורן חזן, שלא יכול פה להציג אותן, אז היועצת המשפטית שלנו תציג אותן, ואם הוא פה, תהיה לו זכות להצביע - רק להצביע.
יעל סלנט: יש פה שני חברי ליכוד.
אלי אלאלוף: שניהם יכולים להצביע.
אלי אלאלוף: אני מזכיר – כי היו לי מספר ישיבות הכנה.
אלי אלאלוף: אני רוצה שנתייחס רק לנושאים שעלו לדיון.
אלי אלאלוף: לא הסכמים שהיו בין אגף השיקום לארגון הנכים וכל מיני.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה שנתייחס לחוק, בלבד.
יעל סלנט: בדיון הקודם דנו בפרק של הדיור, ולמען האמת כמעט סיימנו אותו, אבל לא הצבענו עליו.
יעל סלנט: עכשיו נעבור הסתייגות-הסתייגות, למרות כבר עברנו עליהן, כי צריך לעבור - ולהצביע בעד או נגד.
יעל סלנט: אחרי זה נצביע על כל הסימן.
יעל סלנט: ההסתייגות הראשונה היא בעמוד הראשון, להגדרת בעלות, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס ושל חברת הכנסת ענת ברקו.
יעל סלנט: רוצה שאציג אותה?
יעל סלנט: הגדרת בעלות בדירה אומרת שזה כולל בעלות מלאה או חלקית בדירה, שאנחנו מגדירים מה זה בעלות חלקית.
יעל סלנט: יש חלק מהבעלויות - מה שמתחת ל-25% מדירה או מתחת ל-400,000 שקל, החרגנו לגמרי מהגדרת בעלות.
יעל סלנט: זה אומר שהאדם הוא לא בעל דירה, לרבות חכירה לדורות או הזכות להירשם כבעלים או כחוכר לדירות.
יעל סלנט: מה שחברות הכנסת ברקו ולוי אבקסיס מבקשות להסתייג – להוריד את הסיפא שמדברת על חכירה, כלומר למחוק את המילים לרבות חכירה לדורות או הזכות להירשם כבעלים או כחוכר לדורות.
יעל סלנט: יושב-ראש הוועדה ביקש ממשרד הביטחון, למרות שכבר בדקו, ולשוב ולבדוק את הנושא.
יעל סלנט: נשמח לקבל את התשובה.
פזית תדהר: פזית תדהר, יועצת משפטית, משרד הביטחון.
פזית תדהר: נושא החכירה לדורות נמצא, כי במדינת ישראל חלק ניכר מהקרקעות הן בבעלות המדינה, מנוהלות על-ידי רשות מקרקעי ישראל, רמ"י, לכן מי שקונה דירה על קרקע של רמ"י לא יכול להיות הבעלים שלה אלא הוא נחשב לחוכר לדורות.
פזית תדהר: זה לא הופך אותו לאחד שהוא מחוסר דיור.
פזית תדהר: אם נגיד שכל מי שיש לו הסכם חכירה עם רמ"י, וגר בדירה כזאת, הוא מחוסר דיור - המשמעויות ברורות - רוב-רובם של הנכים ייחשבו מחוסרי דיור.
פזית תדהר: לכן הוסף הביטוי של חכירה לדורות.
פזית תדהר: זה משהו שמקובל גם בדברי חקיקה אחרים – עשינו את הבדיקה, ואנחנו מבקשים שזה יישאר.
אלי אלאלוף: זה אומר שהמינהל יכול להעביר את הקרקע לבעלות פרטית?
ענת ברקו: שזה יהיה רשום.
אלי אלאלוף: קרה לי אישית – אני בעל קרקע של הדירה בבית שלי, לפני ארבעים שנה, ורואים את החכירה.
אלי אלאלוף: יום אחד אני מקבל מכתב שלא הבנתי מה הם רוצים ממני – סוף-סוף משהו טוב.
אלי אלאלוף: העבירו את זה, כלומר החכירה בוטלה, ובמקום זה אפשרו בעלות על הקרקע.
פזית תדהר: לכן ההגדרה היא בעלות מלאה או בעלות חלקית לרבות חכירה לדורות.
פזית תדהר: הנוסח עונה על הבעיה.
אלי אלאלוף: זה פתרון, כי הקרקע לא מסודרת במירכאות, במינהל.
אלי אלאלוף: את רוצה את התיקון הזה?
ענת ברקו: אני מעדיפה שזה יהיה מאוד ברור.
ענת ברקו: אם יגידו לי בייעוץ המשפטי כאן, שהמשמעות ברורה, שאם מבטלים את החכירה, והמדינה כבר לא הבעלים, זה אוטומטית עובר לנכים.
אלי אלאלוף: שעל היום המדינה מעוניינת להעביר את כל החכירות האלה הפרטיות שעל בעלויות פרטיות של חכירה פרטית, להעביר אותה לבעלות מוחלטת.
רינת גולד גזית: רינת גזית.
רינת גולד גזית: אם אפשר להבהיר מה הפשר הזכות להירשם כבעלים או כחוכר לדורות?
רינת גולד גזית: עד לאן אנחנו מגיעים?
רינת גולד גזית: הזכות שלא קיימת – עד לאן מגיעים אתה?
אלי אלאלוף: מספיק פלפולים.
אלי אלאלוף: נעשה את זה כשנהיה בפנסיה.
אלי אלאלוף: זה ברור, ודאי לך.
רינת גולד גזית: לא ברור.
יעל סלנט: אם יש רוב להסתייגות, היא נכנסת לנוסח.
יעל סלנט: אם יש לה רוב נגד, היא נופלת, והנוסח נשאר כפי שהוא.
אלי אלאלוף: אני מציע שהנוסח יישאר כפי שהוא.
ענת ברקו: אני מוכנה להסיר, אם זה באמת כפי שהוסבר לי כאן, וזה מכסה את האופציה.
יעל סלנט: אני רוצה להבהיר – את ביקשת שמי שהוא חוכר, לא ייחשב בכלל כבעלים.
יעל סלנט: זה לא יקרה.
יעל סלנט: מי שהוא חוכר, לפי הנוסח הזה, ייחשב כבעלים.
יעל סלנט: מה שהובהר כאן - שאם ברבות הימים החוכר הופך להיות בעלים, הוא ייחשב בעלים עדיין, אבל גם הזכאות עצמו הוא בעלים.
יעל סלנט: לכן זה לא מייתר את ההסתייגות שחלך.
אלי אלאלוף: הוא יכול למכור את הבית, אם הוא רוצה.
ענת ברקו: אני משאירה את ההסתייגות, ואמנע.
אלי אלאלוף: הצבעה בעד ההסתייגות – אין נגד – 2 נמנעים – 1 ההסתייגות לא התקבלה.
יעל סלנט: הן ילכו למליאה כהסתייגות.
ענת ברקו: אדוני היושב בראש, אני רוצה לעדכן את הפורום הזה, שהיתה לי פגישה עם מנכ"ל משרד הביטחון.
ענת ברקו: דן השתתף בפגישה.
ענת ברקו: דנו בנושאים שקשורים לאגף השיקום, ואגף השיקום באו עם תשובות להרבה מאוד נושאים.
ענת ברקו: יש נושאים שמקדמים אותם.
ענת ברקו: אני רוצה שתדעו.
ענת ברקו: ההיערכות גם בנושא של טיפול רפואי וגם בנושא של מחשוב תיקים ובנושאים שעלו – אני לא רוצה לפרט את כל הדברים, אבל גם באותה הזדמנות, לעדכן שב-31 בחודש יהיה אירוע לנפגעי פעולות איבה ולנכ"י צה"ל בראשות ראש הממשלה ויושב-ראש הכנסת, וכמובן נשמח שאדוני ייטול חלק באירוע.
ענת ברקו: אנחנו ממשיכים ולא מרפים מהנושאים.
ענת ברקו: אחד לאחד הנושאים הכבדים שעלו, הועלו גם מול מנכ"ל משרד הביטחון.
ענת ברקו: אני מקווה שנצליח לקדם כמה שיותר.
עידן קלימן: עידן קלימן, יושב-ראש מחוז תל-אביב, ארגון נכי צה"ל.
עידן קלימן: בדיון הקודם העלינו הסתייגות לגבי 400,000 שקלים, לגבי אובדן הזכות של אדם, בגלל שהוא חלק מחבורת יורשים.
עידן קלימן: דיברנו על דירה- -
יעל סלנט: זה בדיוק הנושא הבא.
יעל סלנט: זה ההגדרה של בעלות חלקית, שאנחנו מגיעים אליה עכשיו.
יעל סלנט: בעצם הצעת החוק – תיקנו מסלול ירוק, שאומר שמי שיש בבעלותו בעלות חלקית בדירה – שזה בעלות בשיעור שעולה על 25% או בעלות בדירה ששוייה עולה על 400,000 שקלים חדשים, רק אז הוא ייחשב בעלים.
יעל סלנט: מי שיש בבעלותו פחות מרבע דירה או בעלות בדירה שהשווי שלה נמוך מ-400,000 שקלים, לא ייחשב כבעלים אלא ייחשב כמחוסר דיור לצורך הצעת החוק.
יעל סלנט: ואז עלתה הסתייגות של חברת הכנת ברקו שרצתה לומר שהבעלות הזאת צריכה להיות בעלות שניתנת למימוש, וגם פה העליתם – מה פתאום התנאי של 25% ו-400,000 שקלים.
יעל סלנט: אני מזכירה שזה תנאי מקל.
יעל סלנט: בעצם מי שיש לו פחות מזה, לא ייחשב כבעלים.
אלי אלאלוף: יש גם ההפך – מי שיש לו בעלות חלקית מעל 400,000, יש לו דירה.
אלי אלאלוף: היום יש דירות ב-400,000?
עידן קלימן: השאלה שנשאלת היא למה, אדוני.
עידן קלימן: מה זה עניינו של משרד הביטחון?
עידן קלימן: אם לאדם יש זכאות, שיקבל את המימוש כמו חברו.
עידן קלימן: לא קשור למה שקרה לפני פציעתו.
עידן קלימן: אבל נקודה נוספת שעלתה – מה קורה לגבי מימוש הדירה.
עידן קלימן: אם אדם ירש עם שלושת אחיו, למה הם צריכים למכור את הדירה כי הוא צריך?
עידן קלימן: מה זה קשור?
עידן קלימן: הם ירשו ונהנים כל אחד מחלק של 25%, ורוצים להמשיך להשכיר אותה, למה הם צריכים למכור את הדירה כי אחיהם נפצע?
עידן קלימן: למה התנאי?
עידן קלימן: הבסיס של השאלה היא למה – גם המספר מאוד נמוך - 400,000 שקלים.
אלי אלאלוף: מה היית מציע?
עידן קלימן: למחוק את זה.
יעל סלנט: אבל אז כל בעלות היא בעלות.
יעל סלנט: משרד הביטחון הסבירו בדיון – ואולי פזית, תסבירי את זה שוב - שעד היום כל בעלת בדירה היתה נחשבת בעלות.
יעל סלנט: מה שניסינו לעשות פה זה תנאי מקל, מסלול ירוק, שמי שיש לו פחות מ-25% או פחות מ-400,000 זה בכלל לא ייחשב דירה.
יעל סלנט: הוועדה ניסתה לעשות תנאי מקל.
עידן קלימן: בואו ניתן רף במחיר של דירה.
ענת ברקו: אדוני היושב בראש, האם אפשר לקבוע שעד 25% ללא קביעת עלות?
ענת ברקו: מאיפה אנחנו יודעים מה הסכום הזה?
ענת ברקו: הוא די מגוחך.
פזית תדהר: היום לפי הוראות האגף, כל מי שיש לו איזשהו חלק בבעלות, שהוא אפילו לא מוגדר, כלומר לכאורה אפילו מי שיש לו אחוז אחד של בעלות בדירה, נחשב כבעל דירה, ולכן הוא לא יהיה מחוסר דיור לצורך קבלת הסיוע.
פזית תדהר: אני מתנגדת להורדת התנאי של מחוסר דיור, כי המטרה של הסיוע לדיור היא לעזור למי שאין לו דירה.
פזית תדהר: מי שיש לו דירה משלו, גם אם הוא קנה אותה לפני הפציעה – כמובן, בתנאי שהיא מתאימה לנכותו וכו' – אין סיבה שהוא יקבל עוד סיוע מהמדינה.
פזית תדהר: אני לא רואה פה בעיה של אפליה בין זכאים.
פזית תדהר: זה לעניין עצם הצורך בהגדרה של מהי בעלות בדירה.
פזית תדהר: כמו שאמרתי, היום הוראות האגף בעניין הזה קובעות שמי שיש לו איזשהו חלק בבעלות בדירה נחשב לבעלים של דירה ולכן לא יקבל את הסיוע.
פזית תדהר: במסגרת הדיונים שהיו כאן בוועדה – לדעתי לפני למעלה משנה – עלה הנושא הזה, ומתוך ניסיון להיטיב, נקבעו פה שני התנאים: אחד, 25% בדירה, או העניין של 400,000.
פזית תדהר: 400,000 זה משהו שהיה כתוצר של הדיונים בוועדה.
פזית תדהר: באותה מידה אפשר להעלות את זה ל-500,000 שקלים.
פזית תדהר: זה מספר שמעיד על משהו בדירה.
אלי אלאלוף: אם יש לו 25%, ואצל השמאי זה יותר מ-400,000?
פזית תדהר: זה או.
פזית תדהר: זה שני תנאי חלופיים.
פזית תדהר: או יש לו 25% בעלות בדירה, או החלק שלו זה 400,000.
יעל סלנט: אם נכתוב:
יעל סלנט: לפי הגבוה – זה יכול להיות מקובל?
יעל סלנט: 25 או 400,000 לפי הגבוה.
אלי אלאלוף: 400,000 מאפשר לומר שזה רק 25%.
אלי אלאלוף: 400,000 זה לא בעלות.
אלי אלאלוף: אי-אפשר לקנות היום חדר בסכום הזה.
יעל סלנט: אבל יכול להיות שבעלות ברבע דירה באזורים מסוימים בארץ יכולה להיות שווה גם מילונים.
יעל סלנט: השאלה אם זה לפי הגבוה או זה שני תנאים חלופיים, שזה לפי הנמוך – שאם זה 400,000 – זה 400,000.
יעל סלנט: כדאי להבהיר בנוסח אם זה לפי הנמוך או לפי הגבוה.
חזי משיטה: כשאומרים 25% ו-400,000, אומרים שדירה ממוצעת עולה מיליון ו-600.
חזי משיטה: מזה זה נגזר.
חזי משיטה: אפשר להגדיל את זה ל-2 מיליון שקל, ואז נגדיל ל-500,000 וזה יהיה לפי הנמוך.
חזי משיטה: אחרת יכול להיות 25% בדירה שעולה – מה זה משנה?
ענת ברקו: אבל זה כמובן צמוד.
חזי משיטה: כמובן.
פזית תדהר: אני רוצה להוסיף – הכלל כאן הוא לגבי מתן הזכות במסלול הירוק.
פזית תדהר: תמיד מי שהוא לכאורה לא נכנס בהגדרה ולא ייחשב כמחוסר דיור, יש ועדת החריגים לדיור שנמצאת פה בהמשך הפרק, שדנה במקרים האלה ותוכל לקבל החלטות.
יעל סלנט: אבל יש לה סמכות לדון בדבר מהסוג הזה?
פזית תדהר: זה הסעיף הראשון – סיוע בדיור לנכה שאינו מחוסר דיור.
יעקב זכאי: קובי זכאי.
יעקב זכאי: אני חושש שהדיון סטה מהעיקר והלך לפינות שהן בכלל לא רלוונטיות.
יעקב זכאי: השאלה שצריכה לעמוד במרכז הדיון היא האם לנכה יש פתרון דיור או לא.
יעקב זכאי: יש לו דירה או לא.
יעקב זכאי: מה זה משנה אם יש לו 25%, 33% או 400,000 שקל בדירה?
יעקב זכאי: כל עוד הוא לא יכול לממש ולגור בדירה הזאת, אין לו פתרון דיור.
יעקב זכאי: מה ההבדל בין מישהו שיש לו 25% בדירה כלשהי - נניח שה-25% שווה 600,000 שקל, והוא לא יכול לממש אותה, ומה ההבדל בינו לבין מי שיש לו 10 מיליון שקל בבנק - מישהו בודק כמה כסף יש לו בבנק?
יעקב זכאי: יש לו דירה או אין לו דירה, ולפי זה הוא מקבל את הסיוע.
יעקב זכאי: לכן זה לא משנה אם יש לו שווי של 400,000 בדירה או לא.
יעקב זכאי: זה בסך הכול נכס שיש לו, שהוא לא פתרון דיור.
יעקב זכאי: ולכן השאלה המרכזית היא אם יש לאדם פתרון דיור או לא.
יעקב זכאי: ואם אין לו, בבקשה לתת לו.
יעקב זכאי: לא צריך לשלוח אותו לוועדת חריגים לבקש טובות מיוחדות.
יעל סלנט: האם מקובל לכתוב, משרד הביטחון, בעלות שניתנת למימוש?
פזית תדהר: זה ביטוי עלום ונתון לפרשנויות.
פזית תדהר: זה ירק יסבך.
ענת ברקו: אם יש מאבק בין יורשים על דירה, וקורים הרבה מקרים כאלה - לא מצליחים לפתור את הבעיה.
ענת ברקו: זה לוקח שנים.
ענת ברקו: מה יעשה הנכה באותו זמן?
אלון דהן: אלון דהן, יושב-ראש הנהלת בית הלוחם, ירושלים.
אלון דהן: אני רוצה להסב את תשומת לב הוועדה הנכבדת לעניין, שהזכויות הן תוצאה של הפציעה.
אלון דהן: הן בלתי תלויות במצב שקדם לפציעה מטעם הנכה.
אלון דהן: למה הדבר דומה – ששני אנשים ייפצעו בתאונת דרכים, שניהם מבוטחים באותו ביטוח.
אלון דהן: אחד מהם היתה לו דירה ולאחד לא התה דירה לפני כן, וחברת הביטוח תגיד שבגלל שהמצב הסוציו אקונומי של העשיר יותר, לא ניתן לו את הזכויות המגיעות לו.
אלון דהן: הזכויות צריכות להיות בלתי תלויות במצב של החייל שנפצע עוד טרם הפציעה.
אלון דהן: לא ייתכן שזה יהיה סלקטיבי, וזה יהיה נתון לשיקול דעתו של אדם כזה או אחר אם כן לתת את הזכות או לא.
אלון דהן: הזכות היא נגזרת של הפציעה – לא של מה שיש לי או אין לי לפני כן.
אלון דהן: הקהילה הזאת לכתחילה הולכת לכיוון של קהילה מוחלשת, כי התנאים שלנו בהעסקה וביכולת לצאת לשוק העבודה ולהשתלב הם ממילא נמוכים יותר.
אלון דהן: לכן לפגוע עוד יותר בגלל שהמצב הסוציו אקונומי של אדם פלוני אלמוני לפני הפציעה היה טוב יותר ולכן צריך לפגוע לו בזכויות, זה נראה לי לא נכון.
חזי משיטה: ההשוואה לא נכונה ולא רלוונטית.
חזי משיטה: ביטוח אתה משלם, ומתחשבן עם הביטוח.
חזי משיטה: אתם מוכרים על-ידי משרד הביטחון - זו חברת הביטוח והפנסיה הכי טובה למי שנפגע והמדינה אחראית עליו.
חזי משיטה: אין שאלה בכלל.
חזי משיטה: לכן ההשוואות ההפוכות יכולות להזיק.
חזי משיטה: הן לא במקום.
חזי משיטה: אני מזכיר שזה תיקון שעלה.
חזי משיטה: והבאנו את זה למצב הזה, כי קודם היה מצב הרבה יותר גרוע.
חזי משיטה: חלק קטן בדירה נחשב כבעלות על דירה.
חזי משיטה: העלינו את זה לשני תנאים.
חזי משיטה: אני חושב שזה מגלם דירה של מיליון ו-600.
חזי משיטה: אפשר להעלות את זה ל-500,000.
חזי משיטה: פזית הזכירה את ועדת החריגים.
חזי משיטה: קרה לי פעם אחת בשנתיים שאני ראש אגף שיקום, שהיתה בעיה כזאת של יורשים, עם חלקים יותר קטנים, ופתרנו את הבעיה.
חזי משיטה: כלומר יש סעד אחרי ההטבה הזאת שהלכנו מהמצב הקודם שהיה, ויש עוד בקצה שלה למי שיש לו בעיה, להגיע לוועדת חריגים שתדון בעניין הזה.
חזי משיטה: וזה לא חברת ביטוח.
אלי אלאלוף: אני חושב שמיצינו את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: אני חושב שההצעה של להעלות את זה ל-500 ו-25%, זה מספק את הוועדה.
יעל סלנט: אבל זה יהיה לפני הנמוך.
יעל סלנט: אם זה 500, זה בעלות, ואם זה 25% - זה לא שני תנאים מצטברים.
יעל סלנט: אחד מהם.
יעל סלנט: או.
אלי אלאלוף: נתקן בהתאם.
יעל סלנט: חברת הכנסת ברקו, את משאירה את ההסתייגות?
ענת ברקו: אמנע.
עפר שלח: לפי התנאי שנאמר פה עכשיו, נוצר מצב משונה, כי 26% מדירה ששווה 600,000, שקול כאילו לחצי מיליון בחצי השני של הסעיף.
יעל סלנט: אפשר גם לפי הגבוה, אבל אז צריך לכתוב זאת מפורשות.
אלי אלאלוף: לפי הגבוה מהשניים.
אלי אלאלוף: מה שמיטיב עם הנכה.
חזי משיטה: הגבוה מהשתיים יכול לגלוש ל-25% מדירה של 10 מיליון, זה 2.5 מיליון שקל.
חזי משיטה: זה לא מה שהוועדה מתכוונת.
יהודה גליק: ולא יפחת.
אלי אלאלוף: מה הנוסחה, פזית?
חזי משיטה: התנאי השני הוא 500,000.
חזי משיטה: אחרת זה יכול להגיע להרבה.
חזי משיטה: זה עונה למה שחבר הכנסת שלח אמר.
יעל סלנט: אלה שני תנאים – אם ה-500,000 שקל נמוך מ-25%, זה כבר ייחשב בעלות.
עפר שלח: הבעיה היא כשה-25% נמוך משמעותית מה-500,000 שקל.
יעל סלנט: אבל ההנחה היא שהם יהיו גבוהים מה-500,000 שקל, כי הדירות בשוק הן 2 מיליון, 3 מיליון, 10 מיליון.
עפר שלח: דירה ממוצעת במדינת ישראל זה מיליון ו-300, נדמה לי.
עפר שלח: אם הדירה היא 800,000, 200,000 עושה את זה לבעלות.
עפר שלח: אין התאמה בין שני החלקים.
דני בן אבו: דני, ארגון נכי צה"ל, מחוז השפלה.
דני בן אבו: בסופו של דבר אנחנו מדרים על מי שייחשב בעל דירה ולתת לו סיוע לדיור.
דני בן אבו: הסיוע הוא הלוואה, ברובו.
דני בן אבו: אחוז קטן מזה – זה המענק.
דני בן אבו: שולי לעומת ההלוואה.
דני בן אבו: כלומר זה כסף שמוחזר.
דני בן אבו: בהרבה מקרים זה נכים שנהיה קשה למשפחה, ומתגרשים, ומוצאים את עצמם עם דירה שלהם לא שלהם, ופה מתחילים מחדש את כל הסיפור עקב הנכות.
דני בן אבו: זה רוב המקרים.
דני בן אבו: הנוסחה היא פשוטה מאוד.
דני בן אבו: זרקו מספר של 25%.
דני בן אבו: למה לא מחצית דירה?
דני בן אבו: זה בדרך כלל מה שהולך.
דני בן אבו: אומר לך למה אלף.
דני בן אבו: כי במקרה של נכה שמתגרש ומתפרקת לו המשפחה, אני רוצה לעזור לו לקבל הלוואה לרכוש דירה.
דני בן אבו: זה מה שעושה הסיוע - הוא לא נותן מענקים.
עידן קלימן: אדוני, אני מבקש להדגיש - ה-25% זה תיאוריה.
עידן קלימן: אף אחד לא גר תחת גג תיאורטי.
עידן קלימן: לקבל את הסעיף אז איז זה להטיל על המשפחה אחריות.
עידן קלימן: להטיל על החלק היחסי אחריות.
עידן קלימן: אני מציע לבטל את זה.
עידן קלימן: הקטע של בעלות חלקית בדירה הוא לא רלוונטי.
עידן קלימן: הנכה נפגע לעומת חברו שאין לו החלק היחסי.
עידן קלימן: הוא ומפלה לרעה.
עידן קלימן: סופו של דבר סיוע לדיור – וזה ניסה לומר חברי אלון דהן פה - ניתן עקב הנכות, עקב הפציעה.
עידן קלימן: אין שום קשר למצב הקודם.
עידן קלימן: אם חוששים שיש למישהו נכסים בעשרות-מיליונים, זה מקרה קיצון.
עידן קלימן: פה זה המקרה הכי קרוב למציאות, שבו אתה המדינה מטיל פתאום אחריות על המשפחה.
עידן קלימן: יבואו למשפחה ויגידו: החוק קובע שאתם צריכים למכור את זה.
עידן קלימן: מה זה קשור אליהם בכלל?
עידן קלימן: מה זה קשור לאגף שיקום?
עידן קלימן: למה אגף שיקום בודק מה היה לו לפני?
מאיר חלבי: מאיר חלבי, נכה צה"ל.
מאיר חלבי: לא שייך לארגון נכי צה"ל.
מאיר חלבי: אדוני היושב-ראש, אני מציע – הסעיף הזה יכול לחול אך ורק במצב של גירושין.
מאיר חלבי: אני מכיר מק שיש 7 אחים, ויש 11 עורכי דין על ירושה.
מאיר חלבי: שאלתי: למה 11?
מאיר חלבי: אמרו ששני אחים נפטרו והילדים גם לקחו עורכי דין.
מאיר חלבי: נהיה מצב מסובך.
מאיר חלבי: המספרים שעולים לא רלוונטיים במקרה של ירושה.
מאיר חלבי: אפשר לבוא לקראת משרד הביטחון.
מאיר חלבי: אני הייתי מוחק את כל הסעיף הזה, אבל בנושא של ירושה, שזה לא יחול.
אלי אלאלוף: אני רוצה לשאול את אדף השיקום - מי שאין לו 25% ולא עלות חלקית, מה הוא מקבל?