GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עפר בן אליעזר: היא אומרת דבר אחד מאוד פשוט: רוב הרשויות במדינת ישראל הן לא רשויות גדולות.
עפר בן אליעזר: בואו לא נתבלבל.
עפר בן אליעזר: מתוך 257 רשויות יש 200 רשויות קטנות.
עפר בן אליעזר: בואו ניקח את רמת ישי לדוגמא, והיא רק דוגמא, שיש לי שני מכורים.
עפר בן אליעזר: אני לא יודע לטפל בהם ואף אחד לא יספר לי, לא משרד הרווחה ולא שר הרווחה ולא מנהל אגף הרווחה שאני יודע לטפל בהם, ואני אומר לך כבוד היושב ראש, היום הגיע מכתב לרשויות, חבר'ה, יש לכם תקן לחצי משרה לעובדת למבוגרים, לקשישים, ואם לא תנצלו אותו, אנחנו ניקח לכם את התקן הזה.
עפר בן אליעזר: עכשיו אני רוצה לראות את הרשויות באות ומוצאות מישהו בחצי תקן שייקחו אותו ויעשה את העבודה הזאת ואם לא, הוא ילך להם כי הם צריכים להביא מצ'ינג של 25%, אבל כשאתה שם את זה בפעולות, זה עובד אחרת, זה לא בכוח אדם.
עפר בן אליעזר: כשאתה לוקח בן אדם, אתה צריך להתחייב בו.
עפר בן אליעזר: המכורים זה on-off.
עפר בן אליעזר: זה יכול להיות שיש לך מכור ויכול להיות שאין לך מכור.
עפר בן אליעזר: אנחנו מדברים כרגע על הרשויות הקטנות, לא מדבר על גדולות ולכן אני אומר, ההחלטה הזאת היא החלטה הזויה בעיניי, לא פחות מזה, ולזה צריך להוסיף, זה לא רק כוח אדם, כבוד היושב ראש, יש לזה נלווים.
עפר בן אליעזר: יש לזה מנהלה ושולחן ומבנה ורופא למי שלא יודע, ש"אל סם" מתעסק בו.
עפר בן אליעזר: איפה זה נמצא?
עפר בן אליעזר: מאיפה נביא את זה?
עפר בן אליעזר: בשורה התחתונה, מכת הסמים תהיה יותר גדולה ובמיוחד בעבודה המקודשת שעושה "אל סם" עם הנוער, כי אנחנו מדברים פה על "אל סם", אבל זה לא רק "אל סם", יסלחו לי, זה גם "אפשר" שמתעסקת באוכלוסייה היותר מבוגרת.
עפר בן אליעזר: אסור לתת לעמותה הזאת להיסגר.
עפר בן אליעזר: לא לתת לה זמן עוד שנה לראות איך מסתדרים.
מאיר כהן: תגידו, מישהו ב"אל סם" עצבן מישהו במשרד הרווחה?
אורנה לשם: ממש לא.
אורנה לשם: בדיוק להיפך.
אורנה לשם: אנחנו מקבלים רק מחמאות.
עפר בן אליעזר: כבוד היושב ראש, צריך החלטה שתוך שנה יסדירו איזה רשויות רוצות להיות בפנים, איזה רשויות רוצות להיות בחוץ, אבל בטח לא לסגור את עבודת הקודש הזאת.
עפר בן אליעזר: יתרה מזאת, על אחת כמה וכמה ששמענו כמה כסף הם מביאים מתורמים שאני כרשות בחיים לא אצליח להביא, אז קודם כול שוב תודה רבה ואני מצפה שהוועדה תקבל החלטה שתוביל לשינוי ההחלטה הנמהרת הזאת של משרד הרווחה.
עפר בן אליעזר: לצערי הרב אני אומר את זה, שבי.
איתן גורני: איתן גורני, אני היום כבר לא הרשות למלחמה בסמים.
איתן גורני: את הרשות למלחמה בסמים מייצג חגי שיושב פה.
איתן גורני: אני היום חבר הנהלת "אל סם".
איתן גורני: פרשתי והדבר הראשון שעשיתי, פניתי ל"אל סם" להתנדב, להיות שם בהנהלה וזה משום שאני יודע מה "אל סם" עשתה.
איתן גורני: "אל סם" קיימת 40 שנה.
איתן גורני: אני עובד איתם, עבדתי איתם כ-20 שנה.
איתן גורני: אתה יודע את זה.
איתן גורני: העבודה שנעשית היא נהדרת.
איתן גורני: מה החוכמה לפרק את הרשות, לפטר את אנשיה, 25 עובדים סוציאליים ואנשים מסביב ולהקים גוף חדש, להקים פירורים-פירורים ברשויות מקומיות ואז צריך לגייס אנשים, להכשיר אותם, ולהכשיר אנשים לטיפול בנוער זה לא עניין של יום-יומיים, וכאן יש לך גוף עם 25 עובדים מנוסים וטובים, מטפלים כרגע ב-300 כי זה התקציב.
איתן גורני: אם היה יותר תקציב גם היה אפשר לטפל ביותר אנשים, ואלה הולכים הביתה.
איתן גורני: אין שום התחייבות לאף אחד לקבל אותם חזרה לעבודה, וזה לא ילדים קטנים, זה אנשים בגיל הביניים.
איתן גורני: הם ילכו הביתה, הכוח הטכני ילך הביתה ויישאר חור, וכבר נאמר, ילדים זה לא מזוודות ולא מעבירים בן אדם באמצע טיפול ולא מעבירים בן אדם מעובד בעל ניסיון לעובד מתחיל שאתמול גמר את ההכשרה שלו וצריך לקבל מישהו באמצע הטיפול.
איתן גורני: על כל הדברים האלה צריך לחשוב קודם ולא לעשות סוף מעשה במחשבה תחילה.
אלי אלאלוף: נציג הרשות למלחמה בסמים, חגי, בבקשה.
חגי ברוש: חגי ברוש, ראש תחום בכיר, טיפול ושיקום, הרשות למאבק באלימות, סמים ואלכוהול, המשרד לביטחון פנים.
חגי ברוש: א', אני רוצה להדגיש שהרשות לא נסגרה.
חגי ברוש: היא חיה, נושמת ובועטת במבנה ארגוני אחר.
חגי ברוש: יש לזה גם לא מעט יתרונות.
חגי ברוש: הרשות החדשה הולכת לפעול בכמעט כל הרשויות המקומיות בארץ, כ-255, לפחות ברמת התכנון ב-1 בינואר עם משאבים מתוגברים ביחס למה שהיה בעבר, אז קודם כול, אלי, לא סגרו אותנו, אנחנו בוורסיה אחרת.
חגי ברוש: אני מבקש לומר כמה מילים לגבי השירות להתמכרויות במשרד הרווחה שלה
חגי ברוש: ערכתי בשנים האחרונות עושים עבודה יוצאת מן הכלל במגוון רחב של תחומים.
חגי ברוש: לא צריך פה לשכוח, יש פה מערכת שרק בשנה האחרונה פיתחה מסגרות לטיפול בנשים בצורה בלתי רגילה ופועלת רבות ועושה דברים יפים וטובים.
אלי אלאלוף: יותר טוב מ"רוח במדבר"?
חגי ברוש: "רוח במדבר", דרך אגב, הם עכשיו פתחו יחד עם שותפים נוספים קהילה טיפולית לסובוקסון, שזה טיפול תרופתי, ממש בימים האחרונים.
אלי אלאלוף: דברים מסוג זה לא המשרד יזם.
אלי אלאלוף: העמדנו אותו בפני עובדה מוגמרת אז בקרן רש"י.
אלי אלאלוף: זה הכוח של העמותות, לקחת אחריות להתחיל ואחר כך להביא את המשרד למלא תפקידו, אז למה הולכים לפגוע בו?
חגי ברוש: כל מה שאני רק מבקש לומר, שבאמת בראיה לאומית אנחנו רואים את זה גם בסוגיה של כל מה שקורה פה במדינה בסוגיה של הקנאביס עם כל הבלבול שקיים בציבור.
חגי ברוש: הגורם הכי מבולבל זה בסופו של דבר הילדים ובני הנוער.
חגי ברוש: אנחנו מקיימים ממש בתקופה הזאת סקר מקיף לגבי רמות השימוש בסמים בקרב בני נוער.
חגי ברוש: אני חייב לומר ברמה האישית שאני לא כזה אופטימי.
חגי ברוש: אנחנו יודעים שכתוצאה מכל מה שקורה פה בשבע-שמונה שנים האחרונות רמות השימוש בקנאביס צמחו באופן משמעותי לפחות על פי הסקר שעשינו ב-2016 בקרב האוכלוסיות של 18-65 ואין לנו סיבה להניח שבבני הנוער חלה נסיגה או ירידה.
אלי אלאלוף: מה עם הניסיון שלכם עם "אל סם"?
אלי אלאלוף: באנו לדון ב"אל סם" היום.
חגי ברוש: אני רוצה לומר שהניסיון שלנו מצוין.
חגי ברוש: אני חושב שמהווים תחליף פנטסטי באמת למציאות.
עפר בן אליעזר: לא תחליף, פתרון.
חגי ברוש: סוג של פתרון, כי לפי דעתי הוא פחות כובל את תקציב המדינה, הוא פחות כובל את תקציב הרשות המקומית, הוא נותן מענה שלא מכביד ונותן מענה שביכולת שלו על פי התקשי"ר של העבודה ב"אל סם" יכול לתת גם פתרון אזורי והגעה לפעמים לחמישה מטופלים באיזשהו קיבוץ מסוים.
חגי ברוש: יש להם נגישות וגמישות הרבה יותר רבה מאשר לנו יש כעובדי מדינה, ואני חושב שבסופו של דבר, ואנחנו נעשה את זה מול משרד הרווחה, יש לנו רעיונות, יש לנו הצעות איך באמת להתמודד עם הסוגיה הזאת.
חגי ברוש: אנחנו רק יכולים להציע, אנחנו לא יכולים להחליף את המשרד.
חגי ברוש: זה סדר העדיפות בסופו של דבר של משרד הרווחה ואנחנו נעשה את זה בקרוב.
חגי ברוש: יש לי להגיד על "אל סם" לאורך ההיסטוריה והיא היסטוריה רחוקה של 30 שנים, רק דברים טובים.
מאיר כהן: לפרוט את זה לפרוטות.
מאיר כהן: והיה ו"אל סם" לא נמצאים ובא עפר ואומר לך, יש לי שלושה-ארבעה חבר'ה צעירים שצריכים לטפל בהם.
מאיר כהן: אין לי את המיומנויות, אין לי את הכוחות.
מאיר כהן: משרד הרווחה נתן לי רבע משרה.
מאיר כהן: מה אתה יכול לתרום לו?
מאיר כהן: אתה מדבר על שיתופי פעולה.
מאיר כהן: מה אתה יכול לתרום?
מאיר כהן: אם תגיד לי משהו, אז חל שינוי ואני מצדיע לך, כי כשאני הייתי ראש עיר הגוף שלך לא יכול היה לתרום לי כלום.
חגי ברוש: ברמה האמיתית שהולכת לקרות כמות המשאבים שהרשות החדשה הולכת להוריד לשטח ל-255 רשויות, גדולה לאין ערוך ממה שהרשות הלאומית בזמנו הייתה מורידה.
אלי אלאלוף: באיזה סוג תקציב?
אלי אלאלוף: אם תוריד 250 מרכזים, לא עשינו כלום.
עפר בן אליעזר: זה עיר ללא אלימות ומציל"ה שמאחדים אותם ביחד.
חגי ברוש: אני רק בא ואומר שבסופו של דבר המהלך שנעשה, הוא לא עשה לעם ישראל.
חגי ברוש: שניים, אני לא יכול כמשרד ממשלתי לבוא לדוגמא ולהחליף את פאולה רושקה ממשרד הבריאות בטיפול התרופתי הממושך.
אלי אלאלוף: מה אתה הולך לממן שם?
חגי ברוש: אנחנו הולכים להפעיל תוכניות למניעת אלימות, אנחנו הולכים להפעיל מערכים של שיתופי פעולה בתחום שיקום של מכורים, מתואמים עם השירות להתמכרויות.
חגי ברוש: אנחנו הולכים להיכנס לתחום האיתור.
חגי ברוש: יש נישות שהן בנסיגה מאוד ברורה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שהבנתי, שאין לך תשובה לשאלות.
חגי ברוש: של מה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: הלכת לכיוון של אלימות ואנחנו מדברים על סמים.
חגי ברוש: לא, לא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: סגרו את "אל סם".
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יכול למלא את מקומם?
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה אתה יכול לתרום ואיך?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מסביב הולך.
חגי ברוש: לא, אני לא הולך מסביב.
חגי ברוש: כל מה שאני בא ואומר, "אל סם" יכולים להמשיך ולפנות לקרן החילוץ שתומכת בפעילות שלהם מקדמת עדן.
חגי ברוש: הקרן מנוהלת על ידי הרשות ואני מניח שנוכל להמשיך ולתמוך בהם, אבל בסופו של דבר הגורם המרכזי זה החברים שלי במשרד הרווחה.
חגי ברוש: אני אומר שלנו יש רעיונות אבל שקודם כול נצטרך לדון בהם יחד איתם כדי לקדם את הנושא הזה ולראות אם אפשר לטפל בזה טוב יותר.
חגי ברוש: זה הכול.
מאיר כהן: כשאתה מדבר על איתור, בישיבות ביניכם יושבים אנשי משרד החינוך?
מאיר כהן: שפ"י יושבים שם?
מאיר כהן: אני שמח לשמוע את זה, כי לאיתור אתם צריכים אותם שם.
אלי אלאלוף: מאיר, ברשותך, ניתן לכמה אנשים פה לדבר בקיצור.
עמיחי תמיר: הפעם הד"ר בגלל הרלוונטיות כמומחה לנוירופרמקולוגיה.
עמיחי תמיר: אין בכלל ויכוח שהטיפול מאוד מקצועי בנושא התמכרויות בעיקר בבני נוער ועמותת "אל סם" זה מפעל חיים שפועל כל כך הרבה שנים ולכן אני כאן.
עמיחי תמיר: אני רוצה לשאול את נציג משרד הרווחה האם שר הרווחה מר חיים כץ מודע באופן אישי לכוונה לסגירת העמותה?
פאולה רושקה: שלום, ד"ר פאולה רושקה, מנהלת מחלקה להתמכרויות.
פאולה רושקה: אני מוכרחה לומר שאני מאוד מודאגת מההכרזה על הסגירה של שתי עמותות, גם "אל סם" וגם עמותת "אפשר" שדרך אגב משרד הבריאות עובד ומעביר כסף עבור הרופאים שעובדים שם.
פאולה רושקה: ההחלטה נלקחה ללא התייעצות עם המשרד וללא שיתוף פעולה למרות שאנחנו, שני המשרדים אמונים על הטיפול.
פאולה רושקה: אני מאוד מודאגת מזה שעמותה כמו עמותת "אפשר" שנותנת מענה לנוער הולכת להיסגר.
אלי אלאלוף: "אל סם" לנוער ו"אפשר" למבוגרים.
פאולה רושקה: אנחנו בתור משרד הבריאות מטפלים במקרי קצה, אלה הקשים יותר שלא הצליחו בטיפול שהם נותנים ומגיעים אחר כך לאשפוזית בשביל גמילה או שהם מפתחים מחלת נפש ומגיעים אחר כך לתחום שלנו.
פאולה רושקה: זה יהיה בהחלט חסר.
פאולה רושקה: חסרה נישה חשובה מאוד שזה מניעה, זיהוי, איתור וטיפול נכון בקהילה.
אורי שנבל: אורי שנבל, חבר הנהלת "אל סם" ואבא למכור נקי.
אורי שנבל: קודם כול אני מודה לך ולחברים פה על הדיון הזה.
אורי שנבל: ההדים שאני מופתע לחיוב לשמוע מהצד שלך ושל ראש מועצת רמת ישי הם מאוד מעודדים.
אורי שנבל: אני רק רוצה לחזק את הצד האנושי והאישי.
אורי שנבל: אני כמובן בהתנדבות בהנהלת "אל סם" ואני באתי רק על מנת להשמיע את הקול, אני יכול להגיד, עוד מעט הבכי על מה שעוברת משפחה כשהבן שלה פתאום הופך להיות מכור, ומה קורה למשפחה הזו כשהבן הזה הופך להיות מכור נקי ומנסה לשמור על עצמו כמכור נקי, כי כולנו יודעים שיש לזה המשכיות.
אורי שנבל: אני לא מאחל לאף אחד פה ואני מציע לכל אחד מאיתנו לחשוב טוב פנימה, כולל לאנשי משרד הרווחה שמסתכלים על מספרים ועל טכניקות וכו', ולהסתכל טוב פנימה ולחשוב מה היה קורה אם בתוך המשפחה שלהם היה קורה.
אורי שנבל: הם היו נזעקים.
אורי שנבל: ישנו פה גוף שעושה עבודת קודש.
אורי שנבל: ישנם פה אנשים כמו היושב ראש שעושים עבודת קודש.
אורי שנבל: כולם, דרך אגב, בגילאים של כבוד היושב ראש.
מאיר כהן: צעירים.
אורי שנבל: צעירים, כן.
אורי שנבל: כולנו צעירים ועושים את המיטב שאנחנו יכולים.
אורי שנבל: אמרו פה פיונים.
אורי שנבל: לא פיונים.
אורי שנבל: יש פה ילדים, יש פה נערים.
אורי שנבל: יושב לידי בחור שתיכף יאמר את שלו, שהוא התנקה ועבר את כל הטיפול ב"אל סם" והיום הוא כבר מטפל בבני נוער אחרים.
אורי שנבל: גם הבן שלי כבר עוזר ומטפל בבני נוער אחרים והיום הוא עוד הולך לתת הרצאה.
אורי שנבל: אני מקווה שככה זה ימשך ולא יקרה לו משהו אחר.
אורי שנבל: הדבר הזה לא יכול להיפסק וצריך לתת למומחים לטפל בזה ולאלה שאמונים ויש להם את הניסיון לטפל.
אורי שנבל: זה לא איזשהו דבר שאפשר להזיז עכשיו לרשות מקומית כזאת או אחרת, מה עוד שהם לא צריכים את זה בדיוק על הראש שלהם עכשיו.
אורי שנבל: אין להם גם את המומחיות.
אורי שנבל: אני מבקש מכם להסתכל על הפן האישי האמיתי של העניין.
טוהר נעים: שלום לכולם, שמי טוהר נעים, אני מכור נקי שמונה שנים, תשעה חודשים, ארבעה ימים, אבל מי סופר?
טוהר נעים: אני הגעתי ל"אל סם" אחרי שברחתי מקהילת אילנות.
טוהר נעים: אני אתן לכם בקצרה, מכמה עולמות.
טוהר נעים: כיום אני גם מרצה, גם מאמן מנטלי, שנה שלישית ללימודי הדרכה לנוער בסיכון.
טוהר נעים: אצל יוסי חקלאי בתל אביב, דרך מכללה, אבל זה פחות רלוונטי כרגע לדיון.
טוהר נעים: אני הגעתי ל"אל סם" אחרי שבחרתי מאילנות והמטפלת שלי הייתה תמי קידר.
טוהר נעים: אני הייתי חריג גיל.
טוהר נעים: אני טופלתי שם במשך שנה וחצי.
טוהר נעים: חריג גיל זה אומר שעד גיל 24 אפשר להיות מטופל ב"אל סם".
טוהר נעים: אני הייתי מטופל עד גיל 24.5.
טוהר נעים: בעקבות זה שהייתי חריג גיל והאישור הופסק, העבירו אותי לעיריית רעננה לטיפול ברווחה, לצורך העניין.
טוהר נעים: אני הייתי שם מספר פגישות והפסקתי להגיע.
טוהר נעים: בואו, אני אספר לכם בתור אחד שהיה מטופל, מטפל היום ועובד עם נוער, על כל הנושא הזה של העבודה.
טוהר נעים: ברמה האישית זה שאני יוצר אמון עם מטפל ואני משתף אותו ברבדים הכי אישיים שלי, שאני נעזר בו גם ברמה הרגשית ומה אני עובר ביום-יום במהלך השבוע.
טוהר נעים: ברמה הסביבתית, מה המחירים שאני משלם מעבר לקבוצות תמיכה, כי אני תמיד צריך את העזרה המקצועית, המטפל שיעבוד איתי.
טוהר נעים: ברמה האישית זה רכישת כישורים חדשים בעצם להתמודדויות.
מאיר כהן: טוהר, סליחה שאני מפריע לך.
מאיר כהן: כשעברת לרשות, לרעננה - - -
טוהר נעים: בוא אגיד לך משהו על רעננה.
טוהר נעים: רעננה היא עיר של 80,000 תושבים.
טוהר נעים: אין בעיר הזאת תוכנית מניעה מוסדרת מטעם העירייה.
טוהר נעים: אני יכול להגיד לך שברעננה יותר קל להשיג סמים מאשר להשיג קולה.
טוהר נעים: אני יכול להביא לך לכנסת סמים.
טוהר נעים: אם אני צריך שירותים אני צריך ללכת לקנות, נכון?
טוהר נעים: לפה אני יכול להביא לך סמים בלי לזוז.
טוהר נעים: כמה המצב פה חמור ואני יכול להגיד לך שברגע שהעבירו אותי, לא מצאתי את עצמי.
טוהר נעים: כשבאתי לטיפול אני חזרתי מאילת באוטובוס בשביל פגישה של שעה עם המטפלת שלי, וחזרתי באוטובוס בחזרה כי הייתי שם כבר.
מאיר כהן: אני מקווה שלא היית מסטול באילת, הולך-חזור.
טוהר נעים: לא, הייתי בסטרט כי אני גם קונדיטור.
טוהר נעים: אני יכול להגיד לך שגם שם התוכנית למניעת אלימות וכל הדברים האלה, אין.
טוהר נעים: עד עכשיו אין, לא קוראים לבעיה בשמה במיוחד בהרבה רשויות.
טוהר נעים: גם הרשויות שקוראים לבעיה בשמה, יש בעיה של תקנים.
טוהר נעים: יש מקומות בערים מאוד מרכזיות שבעיית הסמים והפשיעה שם חוגגת, שאין שם תקנים, שהנוער, לוקח לו זמן המתנה בין חודשיים לארבעה חודשים זמן להתקבל.
טוהר נעים: אין מקומות לתקנים בעיקר לנוער.
טוהר נעים: אין את המקום הזה שהוא נבנה, שנער יכול לבוא, אז לבוא ולקחת את המקום הזה?
טוהר נעים: יש הרבה אנשים בהרבה מגזרים, מעבר למגזר של סוציו אקונומי נמוך, אם זה מגזר ערבי, סתם דוגמא, לא שהוא סוציו אקונומי נמוך, אני נותן כמה מגזרים.
טוהר נעים: מעבר למגזר הערבי ומעבר למקומות של מעמד סוציו אקונומי נמוך יש גם מעמדים של מעמד סוציו אקונומי בינוני וגבוה שלא יכנס לרווחה.
טוהר נעים: אתם שוכחים את זה.
טוהר נעים: זו אוכלוסייה שאתם מפקירים אותה ללא טיפול.
טוהר נעים: דבר שני נורא משמעותי, אני, שבחרתי מאילנות שהייתי באילנות 11 חודשים, אבא שלי לא יצא הבית.
טוהר נעים: 11 חודשים בית-עבוד, בית-עבודה.
טוהר נעים: אתם יודעים מתי הוא חזר לשגרה שלו?
טוהר נעים: כשהיו לו קבוצות טיפול ב"אל סם".
טוהר נעים: בוא תיתן לי ברווחה קבוצות טיפול להורים.
טוהר נעים: אין את זה.
טוהר נעים: זה לא קיים.
מאיר כהן: אני רק רוצה להגיד משהו, טוהר ואורי.
מאיר כהן: זה לא סיפור של אנשים טובים ואנשים רעים.
מאיר כהן: אתה אמרת משהו לגבי החבר'ה של שבי ממשרד הרווחה.
מאיר כהן: הנשמה שלהם במקום טוב.
מאיר כהן: העובדים, הנשמה שלהם במקום טוב.
מאיר כהן: הוויכוח הוא ויכוח על קבלת החלטות, אז זה לא ש"אל סם" עושים את העבודה והחבר'ה האלה, זה הטובים וזה הרעים.
מאיר כהן: אני לא מוכן לקבל את זה.
טוהר נעים: לא, לא, חלילה.
מאיר כהן: אני מכיר אנשי משרד הרווחה, הם המובחרים שבמובחרים, תאמינו לי.
מאיר כהן: השאלה זה מדיניות, השאלה זה תקציבים.
מאיר כהן: פה המקרה הזה, אני מתווכח איתם.
מאיר כהן: ההחלטה של משרד הרווחה לסגור את "אל סם" היא החלטה שגויה.
אורנה לשם: שמי אורנה לשם, אני מנכ"לית של עמותת "אל סם".
אורנה לשם: אני רוצה להגיד שמעבר לטיפול ש"אל סם" נותן, יש לנו עוד שתי יחידות: יחידת מניעה ויחיד של "קו חם".
אורנה לשם: חשוב לי להגיד שאם חלילה "אל סם" ייסגר, יסגרו שירותים שהם חיוניים וחשובים ביותר למדינת ישראל, וענת תדבר אחר כך מה המשמעות של "קו חם".
אורנה לשם: חשוב לי להגיד שאם חלילה תתקבל ההודעה הזאת, אני רוצה להציף בעיות שיכולות חלילה לקרות.
אורנה לשם: ראש עיר לא רוצה או לא יכול מכל מיני סיבות, לטפל בבני הנוער של העיר שלו.
אורנה לשם: לאן הם ילכו?
אורנה לשם: האם עיר אחת תקבל את העיר השנייה?
אורנה לשם: לא יודעת.
אורנה לשם: מי מבטיח מי יטפל בבני הנוער?
אורנה לשם: נושא הפריפריה – חשוב לי להתייחס לזה.
אורנה לשם: עובדי "אל סם" מגיעים אל הפריפריה.
אורנה לשם: הם באים לשם.
אורנה לשם: גם אם תפתח מרכז אזורי, ידרוש מנער לעשות שניים-שלושה אוטובוסים.
אורנה לשם: העובד שלנו הוא זה שמגיע לשם.
אלי אלאלוף: חבר'ה, הגענו לפרטי פרטים.
אלי אלאלוף: אני חייב לסכם עוד שלוש דקות, יהיה מה שיהיה.
אלי אלאלוף: אם את רוצה שהחברה תדבר, אז תסכמי את הנקודה שלך.
אורנה לשם: מה שאני צופה שיקרה חלילה, אחד, רשויות עשירות יתנו שירות.
אלי אלאלוף: הזהרנו מספיק.
ענת הוצלר: לי קוראים ענת, אני מנהלת את "אל סם" תל אביב-גוש דן כבר 20 שנה, תיאורטית יכולה לצאת לפנסיה, אבל פה באמת מתוך הנשמה של מה שאני יודעת שזה עושה לבני הנוער.
ענת הוצלר: תראו, "אל סם" זה מותג ולכן אני חושבת על הורה שנמצא בבית ופתאום מגלה שהבן שלו, כמו שיחה שקיבלתי אתמול, בן ה-15, אז הוא מדי פעם מעשן מריחואנה וכבר ההורים לגמרי מבולבלים, אבל פתאום האימא גילתה שהוא גם לקח קצת קוקאין והיא לא יודעת מה לעשות.
ענת הוצלר: מכיוון שזה מותג, מתקשרים אלינו מכל הארץ.
ענת הוצלר: שבי, אתה יודע את זה, הרבה פעמים "אל סם" זה כמו מה שפעם היה אמ"ה.
ענת הוצלר: אנשים, יש להם בעיית סמים, מתקשרים ל"אל סם".
ענת הוצלר: אני לא אמורה לתת טיפול, אבל אני מפנה אותם הרבה פעמים כזרוע ליחידות המתאימות.
ענת הוצלר: אני עושה עבודה שהיא הרבה מעבר לעבודה של המטופלים האישיים ששייכים לתחום הטיפול שלי.
ענת הוצלר: זה דבר אחד שהוא מאוד משמעותי.
ענת הוצלר: הורה במבוכה, מבוהל, לא יודע מה לעשות, יודע להרים טלפון ל"אל סם" כי זה הדבר הראשון שקופץ לו בראש ואז אנחנו מכווינים אותו לטיפול הנכון ובזה אנחנו מגדילים את עניין המניעה והמסוכנות של בני הנוער.
ענת הוצלר: זה דבר אחד.
ענת הוצלר: לא תהיה עמותה, הם יתחילו לחפש בתוך הרווחות למי להתקשר, כי כשאני נותנת להם טלפון ישיר ואומרת, תדבר עם מירה ממודיעין, הוא יודע מה לעשות.
ענת הוצלר: זה יתרון אחד.
ענת הוצלר: היתרון השני, יש לא מעט בני נוער, ואמרו לי יועצות והתחננו בפניי, תייצגי אותנו פה בתוך הוועדה.
ענת הוצלר: הן אמרו, קשה לנו להפנות נער.
ענת הוצלר: ההורים כועסים עלינו, אומרים שיתנו לנו עורך דין, למה אנחנו - - - , אז אם זה עובר לרווחה אנחנו לא נצליח.
ענת הוצלר: אליכם עוד איכשהו מכיוון שזה לא מתויג.
ענת הוצלר: ב"אל סם", בגלל שזו עמותה ולא הרווחה, נניח עולה הועדה 800 שקל, אומרים ההורים, אנחנו לא רוצים להיות רשומים ברווחה, אני משלם את זה, אני אעשה את זה במימון עצמי.
ענת הוצלר: למה לא פסיכולוג פרטי?
ענת הוצלר: הם אומרים, זה לא מפוקח.
ענת הוצלר: אנחנו מפוקחים, אנחנו מקצועיים.
ענת הוצלר: עם לב שלם יש להם משהו ביניים, זאת אומרת, אוכלוסיית הביניים שתמיד אוכלת מכל הכיוונים, אם אין להם לשלם 300-400 לפסיכולוג פרטי והם לא רוצים לרווחה, הם נופלים בין הכיסאות.
ענת הוצלר: ב"אל סם" הם לא נופלים בין הכיסאות, הם מקבלים טיפול יעיל, מקצועי, מפוקח במחיר מסובסד.
ענת הוצלר: לא תהיה "אל סם", אין לנו את השירות הזה, זאת אומרת, "אל סם" היא מעבר לטיפול של הרווחה, היא טיפול למען כלל האוכלוסייה בכל הדרגות, בכל הרמות ומאפשרת מגוון שירותים שלא נמצא דרך הרווחה.
ענת הוצלר: אני אומרת לך, שבי, ואתה יודע את זה.
ענת הוצלר: תודה.
ענת הוצלר: אני מדברת בשם ההורים.
נחום מיכאלי: מילה אחת מעמותת "אפשר".
נחום מיכאלי: אוקי, ממש בקצרה.
נחום מיכאלי: שמי נחום מיכאלי, עובד סוציאלי, מנהל היחידה הארצית לטיפול בעמותת "אפשר".
נחום מיכאלי: כל מה שנאמר לגבי "אל סם" נכון גם לגבינו, רק פי 2.5.
נחום מיכאלי: אנחנו מטפלים ב-804 מטופלים נכון להיום ומשרתים 143 רשויות.
אלי אלאלוף: קיבלתם אותה הודעה כמו "אל סם"?
נחום מיכאלי: אותו דבר בדיוק.
נחום מיכאלי: אנחנו קיבלנו רק למרץ כי זה החוזה שלנו, ועכשיו ההארכה לעוד שלושה חודשים, עד יוני.
נחום מיכאלי: מתוך 143, 94 רשויות מפנות אלינו לא יותר מאשר מטופל אחד עד שלושה.
נחום מיכאלי: רמת ישי אחת מהן.
נחום מיכאלי: יש לנו מטופל אחד.
נחום מיכאלי: בא המשרד ואומר, אנחנו לקטנות האלה נקים עירייה אחת שתטפל בהם, אבל יש כבר עמותה אחת שמטפלת בהם, אז מה שהולכים לעשות, סוגרים את העמותה ומקימים במקום זה עירייה אזורית.
נחום מיכאלי: אין שום סיבה לעשות את הדברים האלה.
נחום מיכאלי: דבר אחד, חבר הכנסת חאג' יחיא, חשוב לי לומר.
נחום מיכאלי: 30% מהאוכלוסייה שלנו הם מהמגזר הערבי בצפון ובפזורה מסביב לבאר שבע, מכל היישובים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: באזור המשולש, מהמרכז?
נחום מיכאלי: גם, כולל אזור המשולש.
נחום מיכאלי: מטייבה, מג'לג'וליה מגיעים אלינו.
נחום מיכאלי: 30% רשויות כולל מרכזים שנמצאים בתוך הרשויות האלה.
נחום מיכאלי: אחת הבעיות הגדולות ברשויות הערביות, בעיקר המוסלמיות, שלא ממש רוצות לטפל באלכוהוליסטים, ודאי לא אלכוהוליסטים מבוגרים.
נחום מיכאלי: הסיכוי היחידי לאותן הרשויות או לאותם האנשים לקבל טיפול זה שיש מערכת אזורית של עמותה שנותנת.
נחום מיכאלי: זה המיינדד שלנו.
נחום מיכאלי: אנחנו עוסקים רק בתחום הזה.
נחום מיכאלי: ברשויות, יש להם אלף ואחד דברים.
נחום מיכאלי: המטופלים האלה פשוט יגיעו לתחתית הרשימה מבחינת סדר עדיפויות.
אלי אלאלוף: אני מודה לך ואני מתנצל שלא כללנו מראש דיון על "אל סם" ועמותת "אפשר".
אלי אלאלוף: אנחנו בסיכום נתייחס.
אלי אלאלוף: כן, בבקשה שבי, אתה רוצה לסכם?
אהרון שבי: כן, אז אני אומר כך.
אהרון שבי: השר מודע לסגירת העמותות.
אהרון שבי: בעיקרו של דבר, הייעוד העתידי הוא לתת כפי שקיים היום גם.
אהרון שבי: המערכת היא מערכת בחלקה אזורית שנותנת מענה גם על ידי רשויות מקומיות וגם על ידי "אל סם" ו"אפשר" לצורך העניין, למקומות קטנים ביותר.
אהרון שבי: המצ'ינג, שאל חבר הכנסת, נמצא בכל מקרה.
אהרון שבי: גם כאן יש מצ'ינג.
אהרון שבי: כאשר אתה עושה את זה דרך העמותות, הרשויות כולן משתתפות ב-25%, לא משנה מה, בעניין הזה.
אהרון שבי: אני חייב לומר שהרשויות ככלל קולטות בצורה יפה מאוד את התוכניות.
אהרון שבי: במגזר הערבי אנחנו הקצאנו עכשיו כמות מאוד נכבדה של תוכניות חדשות.
אהרון שבי: הוקצו בצפון 37 עובדים סוציאליים.
אהרון שבי: מתוך 90 שהיו, לפחות חצי אם לא יותר הלכו לרשויות המקומיות הערביות.
אהרון שבי: כל הרשויות המקומיות הערביות לקחו את זה.
אהרון שבי: לא היה סירוב אחד מכיוון שהבעיה של טיפול בהתמכרויות חשובה גם לראשי הרשויות הערביות ולמנהלי מחלקות הרווחה.
אהרון שבי: אני חושב שזה לא פייר במידה מסוימת לדבר כך על מחלקות הרווחה ועל העבודה שנעשית שם.
אלי אלאלוף: אני לא שמעתי שום דבר.
אהרון שבי: נאמר בהקשר הזה, נעשית עבודה מאוד מסורה על ידי עובדים סוציאליים במחלקות הרווחה.
אהרון שבי: ניתנים גם שירותים אזוריים.
אלי אלאלוף: אתה יכול להגיד לי מה ההתייחסות שלך לדיון הזה?
אלי אלאלוף: עם איזו משימה אתה יוצא מפה?
עפר בן אליעזר: שבי, מה שאלי מתכוון זה שתגיד שבינתיים לא סוגרים את העמותה ונעשה דיון.
אהרון שבי: החלטת המשרד הייתה לעשות תהליך מסוים ולא לסגור עד לאמצע יוני, וזה נעשה גם עם מרכז השלטון המקומי ויצאה הודעה משותפת בנושא הזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עם איזו המלצה אתה חוזר למשרד אחרי הישיבה הזו?
עבד אל חכים חאג' יחיא: נשארת באותה עמדה איך שנכנסת או שאתה תמליץ משהו אחר?
אהרון שבי: בעיקרו של דבר אני חייב לציין ולומר כך שיש כאן סוגיה משמעותית.
אהרון שבי: אני חושב שהמקום של הרשויות המקומיות הוא מרכזי.
אלי אלאלוף: בשבילך זו הייתה ישיבה מיותרת?
אהרון שבי: לא.
אהרון שבי: אני ציינתי את המשמעות של העבודה שהייתה.
אלי אלאלוף: חברים, אני רוצה לסכם, ברשותכם.
אלי אלאלוף: אני שוב מודה ל"אל סם" שהביא לידיעת הוועדה את המצב.
אלי אלאלוף: תרשו לי לצרף את עמותת "אפשר" שהיא באותו מצב ולא ידענו מראש.
אלי אלאלוף: על כך אני מתנצל.
אלי אלאלוף: אני שוב אומר, הידע שלי על "אל סם" הוא לא מקרי.
אלי אלאלוף: הוא לא מהיום.
אלי אלאלוף: שנים רבות אחורה עם החיים שלי היו בתחום הרווחה והחינוך.
אלי אלאלוף: זה עניין של עשרות שנים, אז אני מכיר את העמותה והאימפקט שלה לטיפול הפרטני המאוד חשוב שהיא מספקת.
אלי אלאלוף: אני נגד מערכות ממשלתיות ועירוניות בטיפול אישי.
אלי אלאלוף: אדמיניסטרציה, לא תפקידה לטפל באופן אישי באנשים, וטוהר נתן לנו פה דוגמא מדהימה של עצמו, לכן אני פונה עכשיו דרכך לשר, אבל אני גם אדאג לבד לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אני פונה לשר לבטל את ההחלטה שלו לגבי סגירת שתי העמותות.
אלי אלאלוף: זאת לא הסמכות שלו והוא לא יכול לקבוע תוכנית חדשה ללא התייעצות עם העמותות, עם מרכז השלטון המקומי ועם גורמים נוספים שהוא ימצא לנכון, כולל הרשות למלחמה בסמים.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות, כמובן תודה, ועפר, ולקיים דיונים שאני מבקש להתכנס פה בישיבה נוספת תוך שלושה חודשים.
אלי אלאלוף: במהלך חודש פברואר אנחנו נקיים דיון נוסף ובינתיים אנחנו נקיים שיחות גם ברמה אישית מקצועית וחברית עם השר ועם המנכ"ל של משרד הרווחה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שפה שמענו עדויות שרק מחזקות את הגופים האלה והעשייה שלהם, מה גם שזה תחום שתקציבו תמיד יהיה לא מספיק.
אלי אלאלוף: אי אפשר לוותר על ההכנסות שבאות בזכות, הקשרים הנפלאים של "אל סם".
אלי אלאלוף: "אפשר", אני לא יודע אם אתם גם מגייסים, אבל זה גם גיוס כספים וגם מוטיבציה שמנוצלת לטובת הגדלת הפעילות של הגופים האלה ואי אפשר היום לוותר על 2 מיליון שקל כך.
אלי אלאלוף: אני יודע כמה זה קשה.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים עוד ועדה, אני בעד.
אלי אלאלוף: תלכו לאן שתרצו.
אלי אלאלוף: אנחנו את המעקב נעשה פה כי זה בתחום הסמכות של הוועדה.
אלי אלאלוף: משרד הרווחה זה מהות הוועדה ואנחנו נקיים את זה כפי שאמרתי, במהלך פברואר.
אלי אלאלוף: תודה לכולכם, הישיבה נעולה.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מציינים היום את יום הפג בכנסת, יום שמובילה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שגם עומדת בראש הפורום ביחד עם נציגי עמותת לה"ב (למען הפגים בישראל), רופאים, אחיות וכל מי שניאונטולוגיה יקרה לליבו.
שולי מועלם-רפאלי: רק אפתח ואגיד שהיום הוא י"ט בכסלו, שהוא יום לדברים טובים.
שולי מועלם-רפאלי: בחב"ד מציינים את חג הגאולה שבו הרבי יצא מן הכלא, ובציונות הדתית מציינים את האזכרה של הרב נריה, שהוא אבי דור הכיפות הסרוגות.
שולי מועלם-רפאלי: אני מקווה שהטוב הזה יבוא לידי ביטוי גם בדיון שלנו.
שולי מועלם-רפאלי: יש לנו שני נושאים שנדון עליהם בשעה הקרובה.
שולי מועלם-רפאלי: ברוכות הבאות.
שולי מועלם-רפאלי: אין לי מושג מי אתן, אבל אתן נראות לי כמו קבוצה, אז ברוכות הבאות.
קריאה: הן מעמותת לה"ב.
שולי מועלם-רפאלי: אז הזכרתי אתכן רגע לפני שנכנסתן.
שולי מועלם-רפאלי: יש לנו שני נושאים לדיון היום.
שולי מועלם-רפאלי: בחלק הראשון נעסוק במודל התמריצים בפגיות, אותו מודל כוכבים ידוע, ובחלק השני נדבר על ההטמעה של חוזר הפג בקופות החולים.