GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ירונה שלום: אנחנו לא מחליטים.
רבקה פריאור: אנחנו מיידעים, לא מפנים.
ירונה שלום: אנחנו רק מיידעים שיש את הנושא של “יד מכוונת” עם הגשת התביעה.
ירונה שלום: ומי שרוצה פונה, מתקשר לשם, מזמן לעצמו תור והולך לשם.
ירונה שלום: אנחנו רואים לאורך השנים עלייה מאוד-מאוד גדולה במספר הפונים ל”יד מכוונת”.
שי גלברג-סומך: אין סינון גם.
שי גלברג-סומך: אין סינון.
ירונה שלום: אין סינון.
נעה בן שבת: אבל זה אומר שמה?
נעה בן שבת: שהם לא מסומנים פה בתור?
נעה בן שבת: שבגלל זה הם לא מסומנים פה כמיוצגים על ידי - - -
ירונה שלום: לא, כי בטופס התביעה הם לא ממלאים את זה.
ירונה שלום: הם עדיין לא פנו.
מירב בן ארי: הם עדיין בכלל לא שם.
מירב בן ארי: רק אחרי שהם - - -
ירונה שלום: יכול להיות שהבעיה הזאת עקרונית קיימת עם גופים אחרים, לא רק עם “יד מכוונת”.
ירונה שלום: ויכול להיות שחלק מאנשים גם לא רוצים לסמן חלק מהדברים.
ירונה שלום: זה משהו שצריך לקחת בחשבון.
מירב בן ארי: ורצית להעיר עוד הערה?
רבקה פריאור: אני רוצה, ברשותך.
רבקה פריאור: קודם כול, החוק מחייב אותנו לדווח על דברים מסוימים והוא מתייחס לאנשים שמקבלים גמלה.
רבקה פריאור: הוא לא מתייחס לאנשים שתובעים גמלה, שזה דיווח שונה לחלוטין.
רבקה פריאור: אנחנו לא יודעים מי תבע גמלה ונדחה, ומי לא תבע.
רבקה פריאור: אין לנו את המידע הזה, כך שאנחנו לא יכולים לענות לשאלה שלכם בכמה מקרים - - -
רן מלמד: מה זאת אומרת?
רן מלמד: יש את המידע הזה.
רן מלמד: כמובן שיש אותו.
רן מלמד: יש אותו באתר.
קריאה: אתמול העברתם לנו אותו.
מירב בן ארי: מה שאת אומרת זה שאת יודעת מי רק מגיש, את לא יודעת מי - - -
רבקה פריאור: לגבי הייצוג, אני יודעת לגבי מי שמקבל גמלה.
קריאה: גם את מי שמגיש.
רן מלמד: אבל ברגע שהוא סימן את יודעת שהוא הגיש, לא שהוא קיבל.
רבקה פריאור: אני רוצה להבהיר, כנראה שדיברתי - - -
רן מלמד: נניח אלה שסימנו, ברגע שהם סימנו הם הגישו, הם עוד לא קיבלו, אבל את יודעת מי הגיש.
רבקה פריאור: תראו, יש הבדל בין סימול בטופס לבין סימול במערכת הממוכנת.
רבקה פריאור: לגבי התביעות שנדחות אין לנו את הסימול הזה.
רן מלמד: אז בואו נעביר את הדיון למחר בוועדת המדע שנראה איך המערכת המקצועית כושלת.
רבקה פריאור: אפשר ללעוג כמה שרוצים אבל זה לא רציני.
רבקה פריאור: ירונה הסבירה פה לפני רגע שגם בזמן הגשת התביעה חלק מאנשים אפילו עדיין לא יודעים שהם יהיו מיוצגים.
רן מלמד: תבואו מחר לדיון.
רבקה פריאור: ולגבי אלה שנדחים, חלקם אני מניחה מיוצגים, חלק לא מיוצגים.
רבקה פריאור: אני לא יודעת את המקרים האלה.
רבקה פריאור: אני רוצה אבל גם להתייחס למה שנאמר כאן, שהקצבה היא קצבה אחידה.
רבקה פריאור: יש הבדל, כשם שיש הבדל בין מי שדרגת אי הכושר שלו נמוכה מ-40 או 60 לבין מי שדרגת אי הכושר שלו היא 100, אז יכול להיות שהחברות או המקרים, אני לא רוצה להתייחס מי, מעבירים אותו את הסף הרפואי שמזכה בגמלה, אבל גם יכול להיות שעם או בלי הייצוג הוא עולה לרמה גבוהה יותר של הקצבה.
רבקה פריאור: הקצבה היא לא לגמרי אחידה.
רבקה פריאור: יש ארבע או חמש דרגות אי כושר.
הילה פלג: דיברנו אבל בכל דרגה.
קריאה: כל דרגה זה אחיד.
רבקה פריאור: בתוך דרגה זה אחיד.
הילה פלג: לכן זה תמיד יהיה שווה.
רבקה פריאור: לא, כי יש הבדל.
רבקה פריאור: נניח, תאורטית, שהמוסד היה קובע לכולם 100%, ומי שבא בעזרת החברות מקבל 60%.
הילה פלג: פה, כשאת עוברת הדרגות, תמיד זה יהיה שווה, נכון?
רבקה פריאור: נכון.
הילה פלג: זאת השאלה.
הילה פלג: סליחה, גברתי, פה כשיש דרגות, ב"יש מייצג לא מייצג", זה תמיד יהיה שווה.
הילה פלג: בסוף, בחוק זה קבוע.
הילה פלג: הדרגה קבועה בחוק.
הילה פלג: הנה, גם המוסד לביטוח לאומי אמר, אי אפשר להסיק מזה דבר לגבי אם אתה מקבל יותר או פחות אם אתה מיוצג, נכון?
רבקה פריאור: בסדר, אבל זה מה שהתבקשנו.
הילה פלג: נו, זהו.
הילה פלג: יש כותרות בעיתונים היום, סליחה, של המוסד לביטוח לאומי, כותרות בעיתונים שהמוסד לביטוח לאומי - - -
רבקה פריאור: אני היא זאת שאחראית למעשיי, בוודאי לא אחראית על עיתונים.
הילה פלג: סליחה, אבל ככה המוסד לביטוח הלאומי הוציא נתונים שהכותרות בעיתונים היום אומרות - - -
רבקה פריאור: העיתונאים קיבלו את הדוח - - - חברי הכנסת.
הילה פלג: והנה, חבר הכנסת רוזנטל אומר: אפשר להסיק באופן חד משמעי.
הילה פלג: אי אפשר להסיק כלום.
הילה פלג: ואתם מודים בזה.
רבקה פריאור: נו, כל תחלואי המדינה על ביטוח לאומי?
הילה פלג: זו לא אשמתך.
הילה פלג: זה מה הורו לעשות.
הילה פלג: אני בכלל אין לי תלונה אלייך.
הילה פלג: זה מה שביקשו ממך.
הילה פלג: אני רק אומרת שלשבת פה ולהציג מצג כאילו הדוח הזה מציג איזושהי תמונה – הדוח הזה לא מציג שום תמונה.
רבקה פריאור: עוד משפט שחשוב לי לומר אותו - - -
מירב בן ארי: הוא מציג תמונה מסוימת.
הילה פלג: הוא לא מציג תמונה.
נעה בן שבת: הוא מציג את התמונה שהתבקשה בחוק.
מירב בן ארי: את לא יכולה, עם כל הכבוד, את לא יכולה לבוא ולהגיד - - -
הילה פלג: אבל אי אפשר להסיק מזה - - -
מירב בן ארי: זה מה שהחוק הגדיר לה.
מירב בן ארי: החוק, דרך אגב, לא הגדיר לה שזה תנאי חובה.
מירב בן ארי: זה לא העניין - - -
הילה פלג: אבל החוק רצה להבין האם יש ערך בייצוג או אין ערך בייצוג ובסיוע.
הילה פלג: זה מה שהחוק רצה להבין.
הילה פלג: ואני אומרת: מהנתונים האלה אתם לא לומדים כלום.
הילה פלג: זה מה שאנחנו אומרים.
נעה בן שבת: החוק רצה לראות שאין פגיעה, שלא יורד, שאין ירידה משמעותית במספר המטופלים.
מירב בן ארי: אין ירידה.
הילה פלג: גם את זה את לא יכולה להבין.
הילה פלג: אבל גם את זה לא יכולה להבין, נעה.
מירב בן ארי: תסיימי רק.
רבקה פריאור: חשוב לי לומר משפט אחד.
רבקה פריאור: הילה טענה מספר פעמים שאנחנו טוענים שהדוח הוא חד משמעי.
הילה פלג: לא, חבר הכנסת רוזנטל טען.
רבקה פריאור: נדמה לי שאני פתחתי והסברתי עד כמה הדוח הוא בעייתי מבחינת הסקת המסקנות.
רבקה פריאור: אז אני לא טוענת שהוא חד משמעי.
מירב בן ארי: הבנתי את מה שקורה כאן.
נעה בן שבת: אולי רק להגיד.
נעה בן שבת: המטרה של הדוח הייתה לראות האם יש ירידה.
נעה בן שבת: אמרו שאם יגדילו את שכר הטרחה, אז לא יהיו מייצגים ואז ממילא יפגעו גם הפונים וגמלאות ירדו, ומספר התביעות ירדו.
נעה בן שבת: וזה מה בעצם הדיווח רצה להציג.
הילה פלג: גם את זה את לא רואה.
נעה בן שבת: אבל למשל, אותם נתונים שנשלחו רק אתמול, למרבה הצער, כן יכולים להצביע על מגמה.
נעה בן שבת: יכול להיות שצריך לשקול אולי אפשר להמשיך את הדיון ולדון ולבדוק את הנתונים האלה כנתוני המשך לפי בקשת הוועדה.
דורון יהודה: אני מבקש בכל מה שקשור לניידות - - -
מירב בן ארי: המטרה של הדוח הזה הייתה, מטרת החוק הייתה גם, שבעקבותיו הגיע הדוח, זה לבדוק האם הייצוג הוא בעצם קריטי לקבלת הקצבה.
רן מלמד: מטרת החוק הייתה להוריד את שכר הטרחה.
רן מלמד: זו הייתה מטרת החוק.
מירב בן ארי: הצעת החוק בוודאי, אבל אני אומרת שהמחקר הזה היה אמור להראות האם בעצם אם מישהו הולך בלי המייצגים, הוא מקבל.
מירב בן ארי: הבעיה היא, בעיניי, זה גם שהדוח חסר קודם כול, ואמנם הוא מוצג בצורה מאוד מסוימת אבל בסוף הוא לא באמת מייצג, וזו הבעיה בדוח.
מירב בן ארי: הוא לא באמת מייצג את כל האוכלוסייה, אותה אוכלוסייה שמגישה תביעה.
מירב בן ארי: הדוח הזה חשף רק חלק קטן ממנה.
שי גלברג-סומך: 94,000 איש.
מירב בן ארי: זה לא נכון, שי.
שי סומך: 94,000.
מירב בן ארי: זה לא נכון, כי בסוף אתה אומר 84,000 בעצם הגישו את התביעה לביטוח לאומי, נכון?
מירב בן ארי: לא חויבו - - -
קריאה: קיבלו.
נעה בן שבת: וגם קיבלו גמלה.
רן מלמד: למה אתה באת?
מירב בן ארי: אבל את לא באמת יודעת את המשמעות של - - -
נעה בן שבת: אנחנו לא יודעים את התביעות שהוגשו לעומת אלה שאושרו.
רן מלמד: אבל למה לא לבקש מהחברות, לפחות הגדולות, שיציגו את הנתונים שלהן?
מירב בן ארי: אבל אני לא עושה את זה עוד פעם כאן.
מירב בן ארי: קודם כל, אני רוצה, רן, שהם ישבו ביניהם.
רן מלמד: אז מה שאני מתכוון זה שאם רוצים לתקן את הדוח שלהם, לבקש שיעבירו.
הילה פלג: העברנו, העברנו.
הילה פלג: תשאל אותם, העברנו.
רן מלמד: אפשר לקבל את הנתונים גם?
הילה פלג: לא, אתה לא המוסד לביטוח לאומי, סליחה.
מירב בן ארי: סליחה רן, עם כל הכבוד, הן לא צריכות להעביר לך.
מירב בן ארי: הן צריכות להעביר לביטוח לאומי.
הילה פלג: בוא תעביר לי את הנתונים של העמותה שלך.
רן מלמד: יש, הכול מופיע, חופשי.
רן מלמד: יש אתר.
רן מלמד: כנסי, הכול שם.
מירב בן ארי: רן, תקשיב, הם היו צריכים להעביר לביטוח לאומי, ולביטוח לאומי לא – קיבלת את זה?
שרית דמרי -דבוש: נתונים אישיים פרטניים על אנשים, כפי שביקשנו בעבר, לא.
שרית דמרי -דבוש: טופס ויתור סודיות שאתם מבקשים שנחתום - - -
הילה פלג: אני הייתי אמורה לחתום על סודיות 500 פעמים בשביל זה.
שרית דמרי -דבוש: לא, אבל אנחנו ביקשנו – אני לא אנהל כאן – אבל ביקשנו להוריד סעיפים מסוימים מטופס ויתור סודיות, לרבות סעיף שמתייחס לזה שאני לא יכולה להשתמש בנתונים לצורך - - - אני לא אנהל את זה כאן.
דנה ויתקון: שרית, שרית, אני רוצה להגיד משהו קטן.
דנה ויתקון: אני מנכ"לית החברה והנתונים האלה והאזרחים והנכים מאוד חשובים לי.
דנה ויתקון: אנחנו נעביר כל מה שתרצו.
דנה ויתקון: תשבו איתנו בשיתוף פעולה.
שרית דמרי -דבוש: אין בעיה.
דנה ויתקון: אני באמת חושבת שזה לא המקום להידיין על זה.
דנה ויתקון: אני באמת חושבת זה לא המקום להתדיין על זה.
שרית דמרי -דבוש: בסדר.
שרית דמרי -דבוש: אנחנו נקבע ישיבה מסודרת.
דנה ויתקון: אבל אי אפשר להגיד שלא העברנו.
דנה ויתקון: אנחנו מעבירים, אנחנו תמיד מנסים לייצר קשר עם הביטוח הלאומי.
שרית דמרי -דבוש: בסדר, נשב ביחד בישיבה מסודרת.
מירב בן ארי: אני צריכה לחזור לסיכום, כמו שאומרים.
מירב בן ארי: אחד, אני מבקשת מהביטוח הלאומי לשבת עם הארגון.
מירב בן ארי: הייתם צריכים לעשות את זה לפני.
מירב בן ארי: המרכז למימוש זכויות רפואיות ואתם תשבו ביחד ממש בחודש הקרוב.
מירב בן ארי: תקבעו פגישה, תשבו.
מירב בן ארי: ואנחנו ננסה לקבל נתונים יותר ברורים.
מירב בן ארי: אמרתם תוך 60 ימים תעדכנו על אותו נתון שהיה חסר, כולל היכולת שלכם – אם הפרט הזה לא נמצא, אז הטופס לא שלם.
מירב בן ארי: וזה מאוד חשוב.
רות פרמינגר: יש עוד חברה.
רות פרמינגר: לא רק החברה למימוש זכויות.
רן מלמד: יש הרבה חברות.
מירב בן ארי: את יודעת מה, יש עוד חברות.
מירב בן ארי: אבל בסוף הם הגיעו לכאן, הן היחידות שנמצאות כאן, אז אני אשמור על זכותן, שהן ינהלו את הדיון מול הביטוח הלאומי.
מירב בן ארי: אם למישהו היה כל כך חשוב, ורק הדוח היום שקטע את פרנסתו, אני לא יודעת מה, הסב לו נזק – אם הן טרחו והגיעו לכאן שישבו איתן.
מירב בן ארי: ואם יש ארגון ששומע וזה נורא חשוב לו, ידבר עם הביטוח הלאומי.
מירב בן ארי: אני מניחה שהוא מכיר את הטלפונים של האנשים כאן.
מירב בן ארי: וגם ההתנהלות הזאת של לבוא ולשלוח לוועדה, וליועצת המשפטית, נתונים אתמול בלילה – אנשי הביטוח הלאומי, שאני לעולם לא משתלחת בהם, אני אף פעם לא עושה את זה, אבל לא מתנהלים כך.
מירב בן ארי: לא מתנהלים בדיון כזה חשוב, לשלוח לנו נתונים בלילה.
מירב בן ארי: אני אפילו לא ראיתי אותם אם היא לא הייתה באה ולוקחת אותי חמש דקות לפני שאני עוד מהבוקר מנהלת את הדיונים כאן.
מירב בן ארי: זה נתון מאוד חשוב, ואתן לא יכולות להתנהל בצורה כזאת.
מירב בן ארי: אני מאוד-מאוד מבקשת גם למנוע מצב כזה בעתיד, אבל אם אנחנו רוצים לקיים דיון רציני, תנו לנו נתונים בזמן כדי שנוכל להעמיק בהם ולהבין אותם.
מירב בן ארי: תראו, אני אדבר עם יו"ר הוועדה.
מירב בן ארי: אני חושבת שאנחנו נשב שוב פעם על הנושא הזה גם כי קיבלנו נתונים לא ברורים.
מירב בן ארי: אני מניחה שזה יתנהל בחודשים הקרובים, אחרי שאתם – ירונה , אמרת שתכניסו את זה בהקדם.
ירונה שלום: אנחנו נבדוק את ה בהקדם.
מירב בן ארי: ואז אנחנו נשב פה.
מירב בן ארי: נקבל נתונים יותר ברורים אחרי, א', שסיכמתם, וב', שישבתם עם המרכז שהגיע לכאן.
דורון יהודה: לגבי אי ייצוג, אני רוצה לדעת איך אתם פותרים לנכים שיוכלו לקבל ייצוג.
מירב בן ארי: על זה דיברנו עם היועצת המשפטית ואנחנו ננסה לבחון את העניין, אוקיי?
אלי אלאלוף: חברים, אנחנו עם איחור קל, אבל עם פחות איחור מהיוזמת של תיקון החוק.
אלי אלאלוף: נקיים את הדיון בזמן.
אלי אלאלוף: היום 28.11.2018, כ' כסלו התשע"ט.
אלי אלאלוף: השעה 10:10 כמעט.
אלי אלאלוף: על סדר-היום: הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 36) (מקום קבורתו של נפגע והוראות לעניין הוצאות קבורה), התשע"ט–2018, לא עלינו.
אלי אלאלוף: הצעת חוק של רויטל סויד, יחד עם מספר חברים.
אלי אלאלוף: מעניין למה הצעות החוק האלה הן כמעט מסיעה אחת.
אלי אלאלוף: בבקשה, ענת מימון, היועצת המשפטית הנהדרת שלנו, כמו כל היועצות המשפטיות.
ענת מימון: אנחנו נמצאים אחרי הקריאה הראשונה, אנחנו מכינים אותה לשנייה-שלישית.
ענת מימון: בדיון שנערך לפני הקריאה הראשונה למעשה החלטנו על כמה עקרונות שבאו לידי ביטוי בנוסח, והדגש של חברת הכנסת המציעה וחברי הכנסת בוועדה והיושב-ראש היה שהרצון של בני המשפחה של אותו נפטר יוכלו לבחור את בית העלמין, והם לא יהיו מוגבלים בשל מקום הפטירה או מקום המגורים.
ענת מימון: בנוסף, דובר על נושא המימון.
ענת מימון: אמרנו שמלוא המימון יעבור על-ידי הביטוח הלאומי ישירות לחברה שעוסקת בקבורה, מבלי שהמשפחה תהיה מעורבת בנושא - בלי השתתפות, סכום שהמשפחה תעביר, והסכום מוגבל בעד כפל הסכום שמופיע בתוספת לחוק שירותי הדת.
ענת מימון: בוועדה אני מדגישה שנאמר, שלא יהיה מצב שבעקבות הסכום המוגבל הזה הם לא יוכלו לקבור במקום מסוים או בסוג קבורה מסוים, כלומר הסכום הזה שמועבר אמור לכסות את מלוא ההוצאות של המקום שהם יבחרו ללא הגבלה במקום הקבורה.
ענת מימון: אלה העקרונות.
ענת מימון: נקריא את הנוסח אחר כך, אבל אלה היו העקרונות שהבאנו לידי ביטוי בנוסח.
שלמה מור: בוקר טוב.
שלמה מור: שלומי מור, הביטוח הלאומי.
שלמה מור: ההצעה מצוינת ואנחנו שמחים עליה.
שלמה מור: אני רק רוצה לוודא – אני לא יודע אם יש פה נציגי חברות קדישא, שהמנגנון שלפיו הם לא יגבו שום דבר נוסף, כולל בתי עלמין סגורים?
ענת מימון: דובר על זה במפורש בראשונה.
שלומי מור: אני לא בטוח שזה בא לידי ביטוי בנוסח, ואני גם לא בטוח שבא לידי ביטוי בנוסח העובדה שהם לא רשאים לגבות דבר מהמשפחות הללו.
ענת מימון: כתבנו במפורש: לא יישא קרובו בתשלום כלשהו בשל הקבורה, כלומר מבחינתנו זה אמור לכסות את כלל המצבים, בלא שייגבה סכום מסוים.
ענת מימון: הוספנו את זה בדיון לקריאה ראשונה.
ענת מימון: השילוב בין זה שהם לא ישלמו כלום, והוא יכול לבחור, קרוב המשפחה, בכל מקום, אמור להביא לתוצאה שלא ישולם סכום נוסף – הבחירה בידיהם.
שלמה מור: בית עלמין סגור – כדאי לציין את זה?
קריאה: זה כתוב בנוסח החדש.
אלי אלאלוף: נקרא, ואם זה לא יהיה מספיק, נתקן בהתאם.
אלי אלאלוף: לא נעים לי לנזוף בחבריי חברי הכנסת, אבל אני לא מעריך חוסר נוכחות גם בנושא שנראה קטן, ולדעתי לא שולי.
אלי אלאלוף: לא חותמים על הצעת חוק בלי לקחת את האחריות, אז שיראו את זה כנזיפה.
ענת מימון: אקרא את הנוסח.
ענת מימון: הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 36), התשע"ט–2018.
ענת מימון: בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש"ל–1970‏ , בסעיף 7ב – (1) במקום כותרת השוליים יבוא "מקום קבורה והוראות לעניין הוצאות קבורה"; (2) האמור בו יסומן "(ב)" ולפניו יבוא: (א) נפגע שנפטר יובא לקבורה בבית עלמין אשר בחר בו קרובו, ולא יישא קרובו בתשלום כלשהו בשל הקבורה [לרבות בבית עלמין סגור כמשמעותו בסעיף 14א לחוק שירותי הדת היהודיים ובחלקה חריגה כמשמעותה בהוראות לפי חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995]; בסעיף זה, "קרוב" – הקרוב ביותר לנפגע לפי הסדר הזה: (1) בן זוגו; (2) בניו ובנותיו; (3) הוריו; (4) אחיו ואחיותיו; (5) אחיהם ואחיותיהם של הוריו.
ענת מימון: "; (3) בסעיף קטן (ב), בסופו יבוא "נוסף על האמור ובלי לגרוע מהוראות כל דין, ישולמו הוצאות בשל רכישת חלקת קבר לקבורת נפגע שנפטר בבית העלמין שבחר קרובו לפי סעיף קטן (א), בסכום הנהוג לגבי קבורה באותה חלקה ובאותו בית עלמין ושלא יעלה על כפל התעריף הקבוע בתוספת הראשונה לחוק שירותי הדת היהודיים [נוסח משולב], התשל"א–1971‏; הסכום ישולם ישירות לחברה, כהגדרתה בהוראות לפי חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב] התשנ"ה-1995, שטיפלה בקבורה ויתווסף לדמי הקבורה המשולמים לחברה כאמור לפי סעיף 266 לחוק הביטוח.
ענת מימון: תחולה.
ענת מימון: חוק זה יחול על קבורה של מי שנפטר עקב פעולת איבה ביום התחילה ואילך.
ענת מימון: אדגיש כמה נקודות.
ענת מימון: בסעיף קטן (א) יש בסוגריים: "לרבות בבית עלמין סגור ובחלקה חריגה".
ענת מימון: ככל שאנחנו לא מחריגים את זה בנוסח, לכאורה אין צורך בתוספת הזאת, אבל עלתה בקשה, להדגיש את זה בכל זאת.
ענת מימון: כנראה שניסוחית זה אפשרי, ולכן נוסיף את זה.
ענת מימון: מבחינת ההגדרות של בית עלמין סגור וחלקה חריגה, ההגדרה של בית עלמין סגור היא בחוק.
ענת מימון: ההגדרה של חלקה חריגה היא בתקנה 3א2 לתקנות הביטוח הלאומי.
ענת מימון: נבדוק את זה ניסוחית, בדיוק איך נפנה, אבל ברור לכולנו שהכוונה היא לאותה חלקה חריגה כפי שמוגדרת באותן תקנות, שמדובר על קבורה בבתי עלמין בשטחים מוגדרים שהוסכם עליהם בין המוסד לחברה ושמסומנים במפה וידועים.
ענת מימון: בנוסף, בפסקה (3), גם פה מדובר על הגדרת חברה.
ענת מימון: בנוסח לקריאה ראשונה דובר רק על חברה קדישא, אבל מבירור שעשינו, עלה שלא תמיד חברה קדישא היא שמבצעת את הקבורה; לפעמים מדובר במועצה דתית, רשות מקומית, ועד מקומי בישוב שיתופי, ולכן אנו מגדירים את זה כמו בתקנות הביטוח הלאומי, דמי קבורה.
ענת מימון: גם פה נמצא בנוסח איך נפנה.
ענת מימון: אדוני, בישיבה הקודמת דובר לגבי מי שהקבורה שלו מתבצעת בחו"ל, ונציגי הביטוח הלאומי הסבירו שמשולם להם סכום של 1,300 דולר, שזה בנוסף לסכום שמקבלים לפי התקנה פה, ונאמר שמבחינתנו, הוועדה אמרה שזה מספיק.
ענת מימון: שאלה נוספת ששאלתי לקראת הקריאה השנייה ושלישית היא לגבי מי שאינו יהודי, כי בנוסח שהיה לקריאה ראשונה דיברנו רק על חברה קדישא, ורצינו לראות מה קורה במצב שמי שלא יהודי, שנפטר במסגרת פעולת איבה, ואז הקבורה שלו מתבצעת בבתי עלמין שחברה קדישא לא מבצעת את הקבורה, אבל ברגע שאנחנו מפנים להגדרה של חברה, שכוללת גם את הוועד המקומי ומועצות דתיות וכל אדם אחר שמורשה לעסוק בקבורה, אנחנו מחילים את החוק הזה גם על מי שאינו יהודי- -
אלי אלאלוף: אז למה אנחנו מציינים פה בית קברות יהודי?
ענת מימון: לכן שינינו מחברה קדישא לחברה, ובית עלמין.
אלי אלאלוף: למה זה?
ענת מימון: חוק שירותי הדת היהודיים, בית עלמין סגור מוגדר שם.
ענת מימון: אני לא יודעת אם בקבורה של לא יהודים יש המושג הזה, בית עלמין סגור.
שמעון נבון: אין.
שמעון נבון: לא קיים.
ענת מימון: לכן לרבות בית עלמין סגור, זה רלוונטי לקבורה של מי שהוא יהודי, אבל כמובן שהחוק הזה יחול גם על קבורה של מי שאינו יהודי.
ענת מימון: רק אעיר שלפי מה שנאמר לי, יכול להיות ששם התשלום כן ייעשה ישירות למשפחה, כי לא תמיד יש חברות – אם תוכלו להרחיב על זה.
שמעון נבון: מאחר שתשלום דמי הקבורה משולם אצלנו בהגדרה לחברה, יש מקרים שבהם אנחנו משלמים ישירות למשפחה.
שמעון נבון: בדרך כלל זה רק בנפטרים שאינם יהודים, ושאין חברת קבורה כלשהי באותו ישוב בו הוא נקבר.
שמעון נבון: לכן במקרים שבהם אנחנו משלמים ישירות למשפחה שעסקה בקבורה, ואנחנו לוקחים את זה מתוך ההגדרה של חברה.
שמעון נבון: אם כתוב חברה, זה יכול להיות חברה מכל סוג – מחברת קדישא ועד – ועד דתי או ועד מקומי וכן אדם אחר, יכול לעסוק בקבורה.
שמעון נבון: ומי שיכול לעסוק בקבורה זה רק אדם שהתקנות של חברות לענייני קבורה בחוק שירותי הדת היהודיים לא חל לגביו, וזה לא חל לגבי נפטר שאינו יהודי.
אלי אלאלוף: וזה מצוין פה?
שמעון נבון: זה מצוין בתקנה לגבי ההגדרה, בתקנות הביטוח הלאומי, דמי קבורה, בהגדרת חברה.
שמעון נבון: לכן הכנסנו את ההגדרה פה, שזה חברה, בהגדרה, ובמקרים האלה שיש נפגע אינו יהודי שמובא לקבורה על-ידי המשפחה – ובאמת כמעט אין מקרים כאלה שבהם נצטרך שלם את הסכום, כי בדרך כלל במגזר הלא יהודי אין רכישות של חלקות קבר.
שמעון נבון: אולי במקרים מיוחדים, אבל יהיו מועטים ביותר.
שלמה מור: עוד דבר אעיר – כל התוספת הזאת היא מעבר למה שמשולם למשפחות נפגעי פעולות איבה על-פי התקנות שזה בגין ההוצאות הנלוות בגובה השכר הממוצע במשק, בגין הוצאות ההלוויה ודברים נלווים, שזה משולם בפרד.
שלמה מור: זו תוספת על כך.
שלמה מור: למען הסר ספק, זה מיתוסף על מה שניתן כבר היום.
ענת מימון: אם אפשר עוד שאלה לחדד את זה, למשרד לשירותי דת – כי הנציגים של חברה קדישא לא פה – בדיון הקודם הם אמרו שלא יגבו סכום נוסף, והם כן יאפשרו קבורה גם בחלקות היקרות ביותר.
ענת מימון: אני רוצה לוודא שזו הכוונה.
עובדיה ויזל סנקרי: עו"ד ויזל סנקרי, מהמשרד לשירותי דת.
עובדיה ויזל סנקרי: קודם כל, המשרד שלנו מברך על הצעת החוק המצוינת הזאת.
עובדיה ויזל סנקרי: צריך היה ליזום אותה לפני עידן ועידנים.
עובדיה ויזל סנקרי: שלא נצטרך להשתמש בה.
עובדיה ויזל סנקרי: לפי גישת המשרד שלנו, אנחנו מצטרפים להצעה הזאת, כלומר משפחה שתבחר לקבור את יקירה בכל סוג של חלקת קבורה שקיימת בבית עלמין מסוים, תהיה החברה קדישא מחויבת להיענות לדרישתם.
אלי אלאלוף: אני רוצה לתקן אמירה שלי מתחילת הדיון.
אלי אלאלוף: אמרתי שזו הצעת חוק של סיעה אחת.
אלי אלאלוף: טעיתי – עשיתי שיעורים.
אלי אלאלוף: אני כלול פה, אז זה לא סיעה אחת.
אלי אלאלוף: רוב סיעות הכנסת פה מיוצגות.
אלי אלאלוף: סליחה על הטעות שלי.
אלי אלאלוף: מי נגד הצעת החוק?
אלי אלאלוף: זה בעצם הצעת תיקון.
אלי אלאלוף: הצעת תיקון חוק הזאת אושרה.
אלי אלאלוף: זה עולה לקריאה שנייה ושלישית.
ג'מעה אזברגה: אני מתכבד לפתוח את הישיבה על נושא האוטיזם במגזר הערבי ובניית תכנית עבודה.
ג'מעה אזברגה: זה חתירה שלנו להגיע למצב שאנחנו בונים תכנית עבודה, אולי לטווח ארוך, לשנים.
ג'מעה אזברגה: אבל אני רוצה בהתחלה להודות לממ"מ על העבודה היפה שעשו והנתונים שאספו מכל מיני מוסדות.
ג'מעה אזברגה: ודבר שני אני רוצה להודות ליושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות שנתן לנו הזדמנות בעקבות הישיבה שהייתה ברהט על עמותת אלראזי.
ג'מעה אזברגה: ואני מתכבד בהתחלה לתת את רשות הדיבור למחלקת המחקר על מנת להציג את הנתונים ואנחנו נמשיך את הדיון בהמשך.
מתן שחק: לבקשת חבר הכנסת ג'מעה אזברגה כתבנו מסמך - - - בנושא אנשים עם אוטיזם בישראל בכלל ובחברה הערבית בפרט.
מתן שחק: המטרה הייתה, כמובן, להשיג נתונים לפילוח שתי קבוצות אוכלוסיה, דבר שלא היה פשוט מאחר ולא כל הנתונים מוצגים בצורה כזאת.
מתן שחק: וכמו שאני אציג בהמשך קיבלנו בסוף נתונים שמאפשרים איזושהי אינדיקציה לפילוחים כאלה גם מהמוסד לביטוח לאומי על ילדים עד גיל 18 שמקבלים קצבת ילד נכה עם אוטיזם לפי ישוב מגורים שזה נותן איזושהי אינדיקציה.
מתן שחק: המקום השני היה נתוני משרד הרווחה על הרשומים בלשכות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות, נזקקויות שקשורות לאוטיזם ואני אחרי זה אפרט בדיוק מה ההבדלים.
מתן שחק: לפני זה אני רוצה רק להציג בקצרה את העניין של האבחון.
מתן שחק: אבחון באוטיזם הוא משמעותי לקבלת שירותים וזכויות נוספות ממגוון גורמים, כמובן מהמוסד לביטוח הלאומי, משרד החינוך, משרד הרווחה ומגורמים נוספים.
מתן שחק: תהליך האבחון נקבע בנהלי משרד הבריאות ולפי ועידה של בדיקה גופנית, נוירולוגית ורפואית התפתחותית שיערכו על ידי פסיכיאטר של ילדים ונוער, רופא ילדים או נוירולוג ילדים.
מתן שחק: ובנוסף לכך על הילד לעבור אבחון פסיכולוגי קליני או התפתחותי.
מתן שחק: האבחון נערך במכונים להתפתחות הילד בקופות החולים והוא כלול בסל שירותי בריאות שבאחריות קופות החולים לילדים עד גיל 18.
מתן שחק: האבחון כמובן נדרש כדי לקבל את שאר הזכויות שמגיעות ממוסדות אחרים, למשל זכאות לקצבת ילד נכה עם אוטיזם מהמוסד לביטוח לאומי, זה אישור של 100% אם הוא עונה על תנאי הזכאות הבסיסיים.
מתן שחק: משרד הרווחה מפעיל שירותים למען ילדים ומבוגרים עם אוטיזם - - - מרכזי ייעוץ ותמיכה, מסגרות טיפוליות, מסגרות חינוך ופנימיות, נופשונים וקייטנות ומסגרות תעסוקתיות יומיות.
מתן שחק: נציין שכדי לקבל את השירותים שמשרד הרווחה מציע הוא דורש הכרה באבחונים שנערכו כבר לילדים.
מתן שחק: כלומר, הוא דורש לאשרר את האבחונים באמצעות גורמי המשרד.
מתן שחק: שירותי בריאות נוספים בקופת החולים שניתנים לילדים כאלה – כל מיני טיפולים פארא רפואיים כמו פיזיותרפיה, קלינאות תקשורת וריפוי בעיסוק.
מתן שחק: באשר לנתונים על אנשים עם אוטיזם בחברה הערבית – שוב, יש לנו שני מקורות נתונים: המקור הראשון, נתוני המוסד לביטוח לאומי על ילדים עד גיל 18 שמקבלים גמלת ילד נכה עם אוטיזם, שהם כמובן כולם עברו אבחון באוטיזם.
מתן שחק: מהנתונים עולה שנכון לחודש מאי 2018 היו כ-17,300 מקבלי גמלת ילד נכה עם אוטיזם, כ-6% מהם גרים ביישובים המוגדרים לפי הלמ"ס יישובים ערבים או שבט בדואי.
מתן שחק: כ-17% מהם גרים ביישובים שמוגדרים כמעורבים וכ-74% גרים ביישובים המוגדרים יהודים.
מתן שחק: כמובן שקשה לפלח את זה בדיוק לפי קבוצות האוכלוסייה מאחר וחלק גדול מהציבור הערבי גר בערים מעורבות ולגבי זה אין לנו פילוח - -
דן סיידה: אי אפשר לפי לאום?
מתן שחק: זה לא קיבלנו.
מתן שחק: זה מה שקיבלנו.
מתן שחק: צודק שבאופן עקרוני אם היו מצליבים את זה עם מרשם האוכלוסין אז היו יכולים לקבל את הנתונים האלה, אבל זה מה שקיבלנו.
מתן שחק: מקור הנתונים השני הוא בעיבוד מיוחד שנערך במשרד הרווחה לאנשים שרשומים במחלקות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות, שלהם רשומות נזקקויות שקשורות לאוטיזם.
מתן שחק: כלומר, לאו דווקא מאובחנים או כאלה שהאבחון שלהם קיבל הכרה אלא גם אנשים שהם בתהליך של אבחון או נרשמו עם בעיות שקשורות לאוטיזם.
מתן שחק: לפי נתוני משרד הרווחה בשנת 2017 היו רשומים כמעט 16,000 אנשים עם נזקקויות שקשורות לאוטיזם - -
מתן שחק: לא, באופן כללי.
מתן שחק: זה פחות מאשר אלה שזכאים לקצבת ילד נכה - - - שוב, כמעט 16,000 רשומים במשרד הרווחה בכל הגילאים, לא רק עד גיל 18.
מתן שחק: כ-9% מהם ערבים והיתר יהודים ואחרים.
מתן שחק: זאת כמובן בעוד ששיעור הערבים באוכלוסייה הוא כ-21% - -
חנין זועבי: פחות מ-10% שמאובחנים כאוטיסטים ערבים - -
מתן שחק: לא מאובחנים, אלא רשומים במחלקות כאנשים עם נזקקויות לאוטיזם.
חנין זועבי: ולמה רק פחות מ-10% מהם נרשמים במשרד הרווחה?
מתן שחק: עוד מעט נגיע באמת להבדלים בין הביטוח הלאומי למשרד הרווחה.
מתן שחק: - - - ל-10,000 נפש בכל אחד מהמדגמים שיעור הרשומים עם אוטיזם ב- - - היהודים גבוה פי 3 משיעור הערבים הרשומים עם אוטיזם, שזה כ-21% לעומת כ-7%.
מתן שחק: משרד הרווחה מייחס את ההבדלים האלה להבדלים במודעות לתופעה, לאבחון ולדיווח חסר באוכלוסייה הערבית בהשוואה לאוכלוסייה היהודית.
מתן שחק: מהשוואה בין נתוני משרד הרווחה לנתוני הביטוח הלאומי עולה שמספר הילדים עד גיל 18 בלבד שקיבלו גמלת ילד נכה עם אוטיזם מהמוסד לביטוח לאומי נכון למאי 2018 גדול ב-10% מאשר מספר הרשומים במחלקות לשירותים חברתיים נזקקות עם אוטיזם בכל הגילאים.
מתן שחק: לכן, כנראה, יתכן שנתוני משרד הרווחה לאנשים עם אוטיזם הרשומים במשרד מציגים הערכת חסר מאחר והן נמוכות באופן משמעותי ביחס למספר האוטיסטים המאובחנים.
מתן שחק: לאורך זמן ניכרת מגמה של עלייה במספר המאובחנים ובשיעור המאובחנים ל-10,000 נפש.
מתן שחק: כשבשנים 2007 עד 2017 מספר הרשומים גדל פי 4 ושיעורם ל-10,000 נפש גדל פי 3 בכלל האוכלוסייה.
מתן שחק: כאשר לשיעור הרשומים עם אוטיזם בחברה הערבית ניכרת גם מגמת עליה כזאת ואפילו עליה יותר משמעותית בשנים האחרונות.
מתן שחק: כי בשנת 2010 שיעור הערבים מכלל הרשומים עם אוטיזם היה כ-3%, ב-2013 השיעור הזה עלה ל-5.5% וכיום נכון ל-2017 שיעורם הוא כ-9%.
ג'מעה אזברגה: המודעות עלתה.
מתן שחק: מספר הרשומים עם אוטיזם במשרד הרווחה משתנה לפי - -
איימן עודה: סליחה, השוואה לקבוצות אחרות בבקשה.
מתן שחק: קבוצות אחרות למשל?
מתן שחק: מה הכוונה?
איימן עודה: אם זה בקרב האוכלוסייה הערבית אז איך זה בקרב האוכלוסייה היהודית.
מתן שחק: לא, זה שיעור מכלל המאובחנים.
מתן שחק: 9% מכלל הרשומים במשרד הרווחה עם אוטיזם הם מהחברה הערבית.
מתן שחק: כל השאר הם - -
דן סיידה: נקודה אחת שלא ברורה לי – אתה לא ענית לי למה שלא ידווחו במגזר הערבי.
דן סיידה: למה אתה חושב שלא מדווחים.
דן סיידה: בכל המקומות ודברים אחרים שקשורים לנכויות שונות הם מדווחים בצורה שגרתית, זה מופיע בכל הוועדות שישבנו, למה שבנושא הזה הם ידווחו בחוסר?
מתן שחק: יש כל מיני סיבות - -
ג'מעה אזברגה: בגלל שיש פחות מודעות אצל הערבים לעניין הזה.