GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמרית שקד: אז אתם ביקשתם למעט מהסייפה, ולומר, שבעצם הסייפה להגדרה האמורה הזאת, כלומר, גם אם יש לו חלקיות משרה, אני לא יהפוך אותו למאה אחוז משרה, אני אשאיר אותו על חלקיות המשרה שלו.
שמרית שקד: למה בעצם קבעתם את זה?
שמרית שקד: למה אנחנו לא נשארים עם ההגדרה של משכורת הקובעת משוקללת, שאומרת, אני אחשב את המשכורת הקובעת משוקללת לפי 100%?
נור חאיך: זה הדיונים הקודמים.
שמרית שקד: נכון, אבל זה קשור לדיון של היושב-ראש.
שמרית שקד: כי המצב ההתחלתי אומר, שמשכורת קובעת משוקללת - - -
נור חאיך: לא זו לא הגדרה של משכורת קובעת.
נור חאיך: אנחנו לקחנו אותה מסעיף 32 - - -
שמרית שקד: הנה, אנחנו לקחנו את ההגדרה – משכורת קובעת משוקללת, אבל הורדנו אותה - - - של התיקון למאה אחוז.
נור חאיך: אבל אנחנו לקחנו אותה מסעיף 32 שמדבר על כסף - - -
שמרית שקד: גם פה מדובר קצת על כסף - - - זה דומה.
נור חאיך: לא, אבל שם זה מישהו שעבד גם במדינה.
נור חאיך: זה עבד במקום נוסף, אז יש לו זכויות גם במדינה, וגם במקום הנוסף.
נור חאיך: יש גבול עד כמה אפשר לקבוע לו תקרות, בכל זאת, אם לצורך העניין עבד באוניברסיטה שהיא לא קשורה בכלל למדינה, אז אני עדיין פוגע לו בקצבה שהוא מקבל ממני בגלל שהוא מקבל קצבה מהאוניברסיטה.
נור חאיך: במצב כזה יש גבול עד כמה אפשר לקבוע לו, ואז אמרו לו, אנחנו לא ניקח לך את התקרה של העבודה שלך במדינה, בכל זאת, עבדת בשני מקומות אז אנחנו נמיר לך את התקרה למאה אחוז, אבל זה משהו ספציפי למישהו שעבד גם במדינה, וגם בגוף נוסף של קופה ציבורית.
נור חאיך: לכן, סעיף 32 שמדבר על כפל גמלאות במצב של שני מקומות עבודה, לקחנו תקרה שהיא קצת יותר גבוהה, יש את ההחרגה שם של להעביר את זה למאה אחוז חלקיות משרה, אבל נקודת המוצא של משכורת קובעת, זה משכורת קובעת שנגררת לסעיף 12, שהחישוב שלה חישוב משוקלל.
נור חאיך: יש מקרים שבאמת המחוקק חשב שלא צריך לקחת את המשוקלל במקרה של מוות או מצב בריאותי לקוי, במידה והגמלאי עומד בתנאים שנקבעו בסעיף 12, כפי שאירית עכשיו קראה אותו, אז מחשבים לו בצורה מיטיבה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם את הנקודה הזאת בעיקרון אחד.
אלי אלאלוף: מטרת החוק הזה לא להוריד את רמת ההכנסה של המשפחה אחרי שהאסון קרה.
אלי אלאלוף: כל המשחקים של חישובים אם, לפני, זה לא מעניין.
אלי אלאלוף: אנחנו צריכים לדאוג לכך שהמשפחה לא תשלם יותר על האסון הזה מאשר האסון עצמו.
אלי אלאלוף: היא לא צריכה אחר כך לסבול מהורדת רמת ההכנסה שלה, זה מה שאתם צריכים להבין.
שמרית שקד: יש לי שאלה לאליסה, אני לא יודעת אם היא יודעת לענות על זה בשלוף.
שמרית שקד: אבל כשאצלכם נניח היה אדם בחלקיות משרה, אז המשכורת הקובעת המשוקללת שלו בסוף תהיה לפי מאה אחוז או לפי החלקיות משרה?
שמרית שקד: זו שאלה משפטית.
שמרית שקד: השאלה איך מחשבים אצלכם את המשכורת הקובעת המשוקללת.
אליסה אקרנוויץ: אין חלקיות משרה, גם במשרת אם לצורך העניין, משלמים חופשה, לא מורידים את המשכורת.
אליסה אקרנוויץ: אני יכולה לבדוק את זה.
שמרית שקד: בעצם, אירית הסבירה לנו מה זו המשכורת הקובעת המשוקללת.
שמרית שקד: אבל צריך להבין מה המשמעות שלה אצלנו.
שמרית שקד: אירית נתנה איזושהי דוגמה, שבסוף היא הגיעה למשכורת של 9,000, שזה אגב יותר גבוה או הממוצע אצלכם.
אירית צייגר: עשיתי ממוצע – 10,000.
שמרית שקד: לא משנה, נניח 9,000.
שמרית שקד: אז היא אומרת שהמשכורת הקובעת תהיה 9,000.
שמרית שקד: אז מה שזה אומר ככה: שאם יש להם תגמולים באיבה, נניח התגמולים שמגיעים לה מאיבה היא 10,000, ואז בעצם לכאורה היא הייתה אמורה עכשיו לקבל את הפנסיה התקציבית שלה, אבל יש לנו את התקרה של 9,000, המשמעות היא שהיא תקבל פנסיה תקציבית אפס.
אירית צייגר: נכון, כי הוא עבר את התקרה.
שמרית שקד: זה אומר שהיא מקבלת פנסיה תקציבית אפס.
שמרית שקד: זו המשמעות של התקרה הזאת.
אסנת כהן: שמרית, מינימום 9,000 שקלים זו אלמנה ללא ילדים, זאת הקצבה שלנו.
שמרית שקד: זו הקצבה המינימלית.
שמרית שקד: זאת אומרת - - -
שולי מועלם-רפאלי: אצלה הם מקבלים מלא - - -
שמרית שקד: אבל אצלכם היא תקבל אפס פנסיה תקציבית.
אירית צייגר: במקרה הזה, ולא בהכרח יש אנשים שיעלו על המשכורת הקובעת.
שמרית שקד: אנשים עם משכורות נמוכות יותר מ-9,000 שקלים יקבלו אפס פנסיה תקציבית, אם אני יודעת לנתח את הנתונים תוך כדי חשיבה.
שמרית שקד: בעצם, אם אסנת אומרת שזה המינימלי, ואנשים בעצם מאז ככל שהמשכורת הקובעת שלהם יותר גבוהה, יכול להיות שיהיה להם פנסיה תקציבית.
אלי אלאלוף: אני רוצה להבין בעברית הפשוטה שלי, שמשפחה שאיבדה יקיר שלה, נשארת במקסימום ברמת ההכנסה שהייתה לה לפני פטירתו.
דוד חיים בן-דור: הקובעת זה לא מה - - -
אלי אלאלוף: מבחינת השכר הממוצע האמתי ולא התוספות והשעות הנוספות - - -
נור חאיך: בדרך כלל התוספת שהיא לא תוספת גבוהה, זאת אומרת, תוספת שחוק הגמלאות לא חל עליה, אז יש הפרשות לקופת פנסיה צוברת.
נור חאיך: יש כספים שהם צבורים והמדינה מפרישה לשם.
שולי מועלם-רפאלי: שאותם הם כן מקבלים, זה ברור שהם מקבלים.
נור חאיך: בהתאם לתקנון של קרן הפנסיה.
אלי אלאלוף: תחשבו טוב אם זה צדק, אני לא חושב, זה לא צדק.
שמרית שקד: אין פה שינוי מהקריאה הראשונה.
שמרית שקד: זה בעצם תגמולים שלא מובאים בחשבון כשאני מחשבת בעצם את התקרה.
שמרית שקד: סעיף 63יב, דן בסיטואציה שבה עובד שירותי הביטחון שזכאי לפנסיה תקציבית, זכאי גם מחמת הפטירה לתגמולים לפי חוק משפחות החיילים, מחילים בעצם על השאירים הוראות מסוימות מתוך חוק שרות הקבע בצה"ל בשינויים המחויבים.
שמרית שקד: בעצם אנחנו אומרים, את אותו הסדר שחל לגבי חיילי עובדי שרות הביטחון שהם זכאים מחמת פטירתם ותגמולים לפי חוק משפחות החיילים, יחול גם על עובד שרותי הביטחון שמשפחתו זכאית לתגמולי איבה.
שמרית שקד: זאת אומרת, אותו הסדר.
שמרית שקד: גם כאן יש התאמה של הסיטואציה לגבי שוטרים, סוהרים.
שמרית שקד: ההוראות שחלות לגבי מי שנפטר וזכאי גם לתגמולים לפי חוק משפחות חיילים בעקיפין שחלים גם על שוטרים, יחולו גם את אותו הסדר לגבי מי שזכאי לנפגעי איבה.
אליסה אקרנוויץ: למיטב ידיעתנו, הקושיה הזאת מאוד - - - אבל בעצם משפחות משרתי הקבע שנפגעו, לא תוך כדי ועצם השרות הצבאי שלהם, ואז במקרה כזה הם זכאים לתגמולים לפי חוק נפגעי איבה.
אליסה אקרנוויץ: במקרה כזה, משפחות משרתי הקבע שלא נפגעו תוך כדי ועקב השרות הצבאי שלהם, שהם יהיו זכאים לתגמולים לפי חוק נפגעי איבה.
שמרית שקד: מדובר על משרת קבע שחלילה נהרג בפיגוע איבה.
אליסה אקרנוויץ: לא במסגרת התפקיד שלו, למשל, אם היה בחופשה.
שמרית שקד: ואז למשפחה יש זכאות גם לפנסיה תקציבית, וגם לתגמולי איבה, באמת, ללא קשר לפעילות צבאית.
שמרית שקד: פיגוע בבית קפה, נניח.
אליסה אקרנוויץ: נכון.
אליסה אקרנוויץ: לא שהוא היה שם בעת ביצוע התפקיד שלו.
שמרית שקד: אז המשפחה זכאית גם לתגמולי איבה וגם לפנסיה מכוח שרות האיבה, פנסיה צבאית, תקציבית.
שמרית שקד: אז בעצם אותו חישוב שחל לגבי מי שזכאי לפנסיה תקציבית ולחוק משפחות חיילים יחול גם עליהם.
אלי אלאלוף: מעניין למה הוצאתם את החיילים שנהרגים בתאונת נסיעה בסוף השבוע או נכי צה"ל, ופה אתם - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד, שבפרקטיקה הנוהגת, תתקני אותי, לא יודעת אם זה בסדר להגיד או לא.
שולי מועלם-רפאלי: בפרקטיקה הנוהגת, אדוני, מחיילי צה"ל שנהרגים בפיגועים מוכרים כחיילי צה"ל שנספו במערכה – הם לא מוצאים מחוץ לחוק.
שולי מועלם-רפאלי: נראה אותך מוציא את אברהם גביש שנרצח בפיגוע, וניסה בכל כוחו להילחם במחבל הזה, להוציא אותו כקצין בסיירת מטכ"ל מתוך משפחות חללי צה"ל.
שולי מועלם-רפאלי: באמת, אני מביאה פה את הקצה, כי הקצה בסוף הוא הדבר.
עלי בינג: צריך לבחון את הסוגיה.
אליסה אקרנוויץ: הכלל, פשוט ההכרה בחללי צה"ל היא קצת שונתה, וזה באופן כללי לא קשור - - -
שמרית שקד: תחילה ותחולה - - -
אלי אלאלוף: ההיגיון אומר, חבר'ה, אתם גם אזרחים פשוטים.
אלי אלאלוף: הסיפור שחיילי צה"ל שנהרגים בפעולות איבה, אם הוא הולך לסוף שבוע עם החברה שלו, וחס וחלילה קורה לו אסון, הוא נכה צה"ל, והוא מקבל פיצויים, ומלווה.
עלי בינג: זה השתנה כפי שאתה יודע.
עלי בינג: יו"ר הוועדה מכיר את זה היטיב.
שולי מועלם-רפאלי: הדיונים לא מפסיקים בנושא הזה בחדר הוועדה.
נור חאיך: הערה ניסוחית.
נור חאיך: מבחינה משפטית, אנחנו מתקנים את סעיף 23(א), אנחנו מוסיפים גם על חוק משפחות חיילים, גם חוק נפגעי פעולות איבה, ואז בתוך הרישה כתוב בסעיף זה תגמולים, אם אנחנו חוזרים לסעיף המקורי, אז אנחנו כן רוצים שהמלה תגמולים, כאילו תחזור לשני התגמולים ביחד, שהיא תחול על שני התגמולים, ולא על התגמול האחרון.
נור חאיך: אני לא יודע איך מבחינה משפטית צריך לעשות את זה, אבל צריך לוודא שזה מה שקורה.
שמרית שקד: זה עניין של מהות.
שמרית שקד: בזמנו, עברתי עם ג'ני – הלכנו קדימה לראות שבכל מקום שאומרים תגמולים, זה רלבנטי שזה יהיה באמת גם חוק משפחות חיילים, וגם חוק התגמולים נפגעי פעולות איבה.
נור חאיך: נכון, אבל רק ברישה צריך לוודא שזה קורה.
נור חאיך: כי ברישה כתוב: "בסעיף זה תגמולים", ואז צריך לוודא שהמלה "תגמולים" חוזרת לשני החוקים, ולא רק לחוק האחרון שהוזכר פה בתוך הרישה.
שמרית שקד: אם אתה אומר שזה לא יהיה בסעיף זה, אלא להלן.
שולי מועלם-רפאלי: ה"להלן" צריך לדבר על שני הדברים.
אלי אלאלוף: תשמרו על המהות.
נור חאיך: אנחנו מסכימים שהמלה תגמולים, לאורך כל הסעיף תחול על שני החוקים, גם משפחות חיילים וגם נפגעי האיבה.
נור חאיך: רק מבחינת הנסחות.
שמרית שקד: אליסה רצתה שזה יחול גם בהמשך, בסעיפים הבאים, לא רק בסעיף הזה.
נור חאיך: מבחינת נסחות לוודא שזה קורה.
שמרית שקד: אנחנו מדברים על הסעיף הזה, וזה נראה לי בסדר הנוסח.
שמרית שקד: בכל הסעיף הזה כשאומרים תגמולים, זה אמור להיות גם תגמולים לפי חוק משפחות חיילים, וגם לתגמולים לפי - - -
נור חאיך: זה נכון.
נור חאיך: רק צריך מבחינת נסחות לוודא שזה קורה.
שמרית שקד: תשימו לב, זו הייתה הערה של המוסד לביטוח לאומי.
שמרית שקד: מכיוון שהחישובים הם חישובים חודשיים, הגמלה היא גמלה חודשית, אז החוק בעצם מפורסם ברשומות, אנחנו לוקחים את ה-1 בחודש שלאחר יום פרסומו.
שמרית שקד: כלומר, כל העובדים או חיילים שנפטרו לפני יום התחילה, זה חל עליהם גם כן לגבי השאירים שלהם כמובן, אלא אם כן, יש להם בעצם אפשרות לבחור.
שמרית שקד: לגבי אוכלוסייה שכבר הייתה קיימת, מדובר על אוכלוסייה שהייתה קיימת, לא מדובר על אוכלוסייה חדשה, הם יכולים לבחור שיחולו עליהם הוראות הדין הישן.
שמרית שקד: מה זה אומר הוראות הדין הישן פה?
שמרית שקד: זה אומר, בעצם החוק ללא התיקון שלנו.
שמרית שקד: אם הם רוצים לבחור את המצב המשפטי הקודם.
שמרית שקד: כלומר, אמרנו, שהתחילה זה ה-1 בחודש שלאחר פרסומו.
שמרית שקד: יש בעצם חודשיים שבהם אפשר לדחות את התשלומים, אבל התשלומים הם חוזרים אחורה ליום תחילה ואילך.
אירית צייגר: קצת בעייתי החודשיים האלה, לאור זה שאנחנו צריכים לאתר את האוכלוסייה.
שולי מועלם-רפאלי: חודשיים זה כפול מהזמן שאני חשבתי שזה צריך לקחת, אני לא אסכים לפחות מזה.
שולי מועלם-רפאלי: מדובר על מערכות של המדינה, עובדי מדינה הם נמצאים במערכת.
אלי אלאלוף: אם לא, אז אנחנו פה.
נור חאיך: הזכאות כן תהיה.
שולי מועלם-רפאלי: אירית, אם לא תמצאו אותם, יושב ראש הוועדה פה אמר לכם חזרו.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא רוצה יותר מ-60 יום, אין צורך.
שולי מועלם-רפאלי: תאמיני לי, המשפחות האלה מקבלות פחות ופחות, הן לא צריכות את זה אחר כך בבת אחת.
שולי מועלם-רפאלי: הן צריכות את זה כדי להבין שהם חזרו לקבל את מה שמגיע להן.
אסנת כהן: אני רוצה להגיד כמה דברים.
אסנת כהן: קודם כל, תיקון חקיקה, מי שמקבל תקציב 25%, אנחנו יכולים לעשות את זה מהר, תוך חודש אין שום בעיה.
אסנת כהן: אני גם מתחייבת להוציא מכתב לכל האלמנים והאלמנות, ליידע אותם בתיקון חקיקה.
אסנת כהן: לשאול אם הם יודעים שהחלל היה עובד בשרות המדינה, ואז אנחנו נעביר למשרד האוצר את המידע.
אסנת כהן: בנוסף, אנחנו נפרסם בעיתונות את תיקון החקיקה.
אסנת כהן: נעשה כל שביכולתנו לקדם את זה.
אסנת כהן: אם נצליח לעזור, נעזור.
אלי אלאלוף: מברכים את היזמות של הביטוח הלאומי.
שמרית שקד: כרגע, אם אני מבינה נכון, ההצבעה היא על הנוסח כפי שהיא כרגע.
דוד חיים בן-דור: אני רוצה להגיד המון תודה לכל מי שליווה אותנו – לחברת הכנסת שולי מועלם, ליושב-ראש הוועדה.
אלי אלאלוף: מותר לי להגיד, פשוט זה תפקידנו.
דוד חיים בן-דור: וכמובן, ליועצת המשפטית לשמרית.
דוד חיים בן-דור: אבל יש כאלה שעושים את זה בצורה עמוקה.
דוד חיים בן-דור: תודה.
דוד חיים בן-דור: לגבי מה שיושב-ראש הוועדה אמר בהתחלה – אני מבין שזה משהו לגבי תחולת התשלום.
אלי אלאלוף: אגיד בסיכום שלי.
נור חאיך: לעניין איתור האוכלוסייה.
נור חאיך: יכול להיות שנצטרך לפנות למוסד לביטוח לאומי, כדי לקבל רשימה שהיא מעבר למידע הדרוש, ואז לעשות הצלבה מול משרד האוצר, אולי נציבות שרות המדינה, או כל גוף אחר במדינה שיכול להיות שהוא מחזיק במידע שנצטרך להשתמש בו.
נור חאיך: אבל החלפת מידע בין גופים ציבוריים כי כפופה בפנייה מסודרת דרך ועדה משרדית במשרד הרלבנטי, וועדה בתוך הגוף שממנו מבקשים מידע.
נור חאיך: לצורך העניין נצטרך להכין פנייה עכשיו לוועדה במשרד האוצר, היא תאשר את הפנייה, הוועדה תפנה לוועדה המקבילה בגוף המקביל, והוא יבחן אותה, ובמידה והוא יאשר, צריך להתחיל לעבוד על נתונים, ולהעביר אותם אלינו.
נור חאיך: מהיכרות שלנו, של העבודות של שתי הוועדות, וגם הזמן לאתר את הנתונים, ה-60 ימים הם פשוט משהו שאי אפשר - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני אדבר עם מנכ"ל משרד האוצר ועם מנכ"ל הביטוח הלאומי, ואני אבקש לתת לזה קדימות עליונה.
אלי אלאלוף: בתוך המשרד אתם לא מצליחים?
אלי אלאלוף: פשוט יצרנו גולם.
אלי אלאלוף: כל הסדרות, כל הפניות, כדי להכניס סדר, זה הכניס סרבול ופגיעה באזרח, זה לא מעניין אתכם האזרח הפשוט?... אני לא משנה, 60 יום, ולא יום אחד ואנחנו פה.
איילה ויינשטין: אני מהמשרד לביטחון פנים.
איילה ויינשטין: אם אפשר לבקש הבהרה לנוסח בסעיף הראשון של התיקון.
איילה ויינשטין: הנוסח כרגע הוא עובד שנפטר בזמן שירותו, זאת אומרת, אין כאן איזושהי דרישת קדם לעקב שירותו, או עקב מילוי תפקידו בדומה למה שקיים היום בחוק - רק לקבל הבהרה.
שמרית שקד: לא הבנתי.
שמרית שקד: אנחנו נכנסים לתוך הנוסח הקיים שלכם לפי איך שאתם עובדים היום, רק אנחנו מוסיפים פשוט את אותו דבר שאתם עושים לגבי מי שנפטר במשפחות חיילים, זה חל גם לגבי איבה, זאת אומרת, אנחנו לא שינינו לכם את הנוסח של הסעיף, את יודעת.
איילה ויינשטין: לצורך המחשה, שוטר שכרגע נמצא בחופשה, ונהרג, שלא נדע, בפיגוע איבה - - -
שמרית שקד: הוא זכאי לפנסיה תקציבית?
שולי מועלם-רפאלי: הוא זכאי לחוק חללי צה"ל שנספו, לחוק משפחות, והוא - - -
שמרית שקד: אלא אם כן, אני לא יודעת, יכול להיות שעל אף שהוא היה בחופשה, כמו ששולי אומרת, הוא עבד בסוף כשוטר.
שולי מועלם-רפאלי: ואז אתם מכירים בו בדרך שלכם.
נור חאיך: חוק לשרות הקבע, סעיף 23(ו) שאומר – "לעניין סעיף זה יראו בבן זוג לשעבר, או פרוד של קבע שניתן לגביו פסק דין לאיזון, שזכאי לתגמולים כבן זוג" - - -.
נור חאיך: סעיף כזה מבחינה עקרונית הוא קיים גם בחוק הגמלאות, והוא חל על כל חוק הגמלאות.
נור חאיך: אני לא בטוח שאם נצטרך סעיף מפורש בתוך הסיכום שאנחנו עושים עכשיו ללמוד את הסעיף שכבר קיים, רק טכנית מבחינת המהות אנחנו רוצים להחיל גם את זה.
שמרית שקד: זה לא עניין טכני לחלוטין, זה עניין מאוד מהותי שאתה אומר עכשיו.
שמרית שקד: זה לא עניין טכני, אתה אומר לי, אני רוצה עכשיו לקחת מהות ולהחיל אותה.
נור חאיך: המהות היא חלה לגבי חוק הגמלאות על כל חוק הגמלאות.
נור חאיך: הכוונה היא פרוד של קבע, שמבחינה עקרונית, אם ביום הפטירה הוא לא יהיה זכאי לקצבה, כי הייתה לו פרידה ביום הפטירה, אז נקודת המוצא שהוא לא זכאי לקצבה.
נור חאיך: לאחרונה, עבר תיקון חקיקה שאיפשר להתחשב - - - שהם כן בכל זאת היו כתא משפחתי, ואז לשלם לו חלק מהקצבה למרות שביום הפטירה לא היה זכאי לקצבה.
נור חאיך: במצב כזה, אנחנו פשוט אומרים שרואים אותו פרוד של קבע, שביום הפטירה לא היה זכאי, ובכל זאת הוא זכאי לקצבה לפי פסק דין ליזום משאבים שניתן בעניינו, רואים אותו כזכאי לגמלה.
נור חאיך: סעיף כזה, מבחינתנו, הוא קיים לאורך כל חוק הגמלאות.
נור חאיך: אני לא יודע למה בחוק שרות הקבע הכניסו סעיף ספציפי בתוך הסעיף שמדבר - - -
אלי אלאלוף: לא, אני מציע לא לפתוח את זה לדיון.
אלי אלאלוף: אני מודה לכולם, באמת, בלי יוצא מן הכלל, כל המשרדים, ודאי אנשי האוצר, וחברת הכנסת שולי מועלם, וחבר הכנסת ודן סיידה, על המאמץ לקדם את החוק שלכם.
אלי אלאלוף: זה תיקון עוול, זה תיקון חוסר צדק.
אלי אלאלוף: זה תיקון טעות עבר, לא עשינו פה שום שיפור.
אלי אלאלוף: אני בעד כדי לא לעכב, להצביע בעד החוק כפי שהוא מוצע, כולל רביזיה שתאפשר לנו בשבועיים הקרובים לראות אם אנחנו יכולים לבדוק אפשרות שתהיה תחולה רטרו-אקטיבית על החוק, על הפיצויים שיקבלו המשפחות.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את העבודה, ולא, אם אני רואה שאני לא מצליח, בעזרת החברים והחברות שלנו, אז אנחנו נבטל את הרביזיה.
אלי אלאלוף: אבל נשב גם אתכם ונבדוק את האפשרות הזאת – שבועיים של רביזיה.
אלי אלאלוף: אני מוכן גם להכריז.
אלי אלאלוף: שבמידה ואין פנייה, אוטומטית הרביזיה מתבטלת.
אלי אלאלוף: לא, אז אנחנו נמשוך את הרביזיה, אם לא.
אלי אלאלוף: אם כן, נתכנס בשבועיים וננסה לאשר את הרביזיה.
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ומזכיר לכל המנגנון הנפלא של המדינה, שפה אנחנו לא מתעסקים בסתם אזרחים, אלא באזרחים שנפגעו עקב חולשה של המדינה, ולכן, המדינה צריכה להתחשב בהם יותר, בוודאי לא לחפש להעניש אותם ברמת החיים שלהם, ובהכנסות שלהם דווקא בגלל האסון שנפל עליהם.
אלי אלאלוף: אני גם רוצה להזכיר, שום חוק שנעשה לא ישנה את העדיפות הניתנת לחללי צה"ל ולמשפחות שלהם, זה ברור.
אלי אלאלוף: לא עשינו את זה בשום דבר, כולל את בחוקים.
אלי אלאלוף: אנחנו מכירים ומחויבים לעליונות של אלה שמשרתים בצה"ל ובכוחות הביטחון בכלל.
אלי אלאלוף: אז מקובל הסיכום בינינו.
אלי אלאלוף: אני מודה ליועצת המשפטית המדהימה שלנו.
אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם, השעה 9:09, אז אנחנו יכולים להתחיל.
אלי אלאלוף: היום אנחנו ב-19.11.2018, י"א בכסלו התשע"ט והשעה כפי שאמרתי, 09:09 כמעט.
אלי אלאלוף: יש לנו דיון מהיר בהצעה של מספר חברות כנסת שכולן תקועות בפקק, כי תל אביב זה תמיד יותר רחוק מבאר שבע כפי שאתם יודעים.
אלי אלאלוף: יש פה הצעה של מיכל רוזין, רויטל סויד, חברת הכנסת תומא סלימאן, חברת הכנסת מירב בן ארי ותמנו פנינה.
אלי אלאלוף: לא הציעו לי להצטרף.
אלי אלאלוף: הייתי מצטרף בשמחה, כי הנושא הזה הוא מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה אחרי שנלחמים כדי להשיג תקציבים, לעשות חוק, לשלב בין המשרדים הרלוונטיים, לא מפעילים את התקציב.
אלי אלאלוף: אני אשמח לשמוע את זה ממשרד הרווחה שיגידו לנו איפה אנחנו עומדים.
אלי אלאלוף: אני באמת רוצה להודות לקרן הידידות של טורונטו שהיא מריצה את זה שבע שנים.
אלי אלאלוף: באמת לברך אתכם קודם כול על המאמץ הזה שעשיתם.
אלי אלאלוף: משרד הרווחה יגיד לנו למה המצב הוא כזה.
חגי מויאל: חגי מויאל, מנהל תחום אלימות במשפחה, בקהילה, משרד הרווחה.
חגי מויאל: לגבי הסטטוס של המכרז, המכרז אמור היה להתפרסם לפני שבועיים.
חגי מויאל: בגלל איזו תקלת ניסוח שלמזלנו עלינו עליה לפני כן והיא הייתה תוקעת את התהליך המכרזי, זה מתעכב ברגע זה אבל אני משער שעד סוף החודש המכרז ייצא לפרסום.
אלי אלאלוף: כמה זמן כתבתם את המכרז?
חגי מויאל: אנחנו עוסקים במכרז הזה כבר שנה וחודשיים.
אלי אלאלוף: שנה וחודשיים ובסוף מוצאים תקלה שמאריכה עוד פעם?
חגי מויאל: כן.
חגי מויאל: אם אני אומר בכנות, הייתה איזו תקלה שטוב שעלינו עליה, כי אם לא זה היה מעכב.
אלי אלאלוף: אתה יכול להסביר לי מה התקלה הייתה?
חגי מויאל: משהו בתחום של תשלומים, של צורת העברת כספים, תשלומים לספק.
אלי אלאלוף: זה אחר כך אי אפשר בצורה טכנית לתקן?
חגי מויאל: תיקנו את זה עכשיו ומוציאים את זה.
אלי אלאלוף: אז למה עוד חודשיים?
חגי מויאל: לא, לא, אני אומר שעד סוף החודש הזה זה יפורסם.
אלי אלאלוף: תוך כמה זמן זה מעשי אחרי הפרסום?
חגי מויאל: זה יוצא להתייחסויות של הספקים.
חגי מויאל: זה יחזור אלינו עם שאלות.
אלי אלאלוף: כמה חודשים?
חגי מויאל: האמת, בנושא הזה אני מה זה לא בקיא בתהליך הטכני.
אלי אלאלוף: אתה לא בקיא בתהליך הטיפול בנשים מוכות?
אלי אלאלוף: זה הדבר שצריך להדאיג אותך.
אלי אלאלוף: אם אתה משאיר את זה ככה, עם הזמן, אז נשים מוכות לא יקבלו את מה שמגיע להן.
חגי מויאל: אני אומר שאני לא בקיא בתהליך הטכני של התנהלות המכרז מהרגע שהוא יוצא.
אלי אלאלוף: אני שאלתי פקיד ואני גאה להיות פקיד בעבר.
אלי אלאלוף: אני הייתי יודע את כל פרטי הפרטים של כל דבר שקשור בתוכניות שלי.
אלי אלאלוף: כדאי שתלמדו את זה.
חגי מויאל: אני פשוט נזהר מלהגיד בגלל שהתהליכים האלה הם תהליכים בירוקרטיים שלוקחים זמן.
חגי מויאל: אני לא רוצה לא לעמוד באמירה שלי לגבי לוחות הזמנים.
אלי אלאלוף: אבל איך אתה תדע שמכינים לך איזו תקלה כדי שהנושא לא ייצא לפועל?
חגי מויאל: אני קודם כול מעורב בזה במשך כל השנה הזו.
חגי מויאל: אני מלווה את היציאה של המכרז הזה.
חגי מויאל: ברור לי שהוא הולך לצאת תוך שבועיים, עושים לו רק איזה תהליך של הנגשה שהוא תהליך טכני ולאחר מכן הוא יפורסם.
חגי מויאל: הוא עבר את כל התהליכים הנדרשים במשרד הרווחה.
חגי מויאל: זה אכן לקח יותר זמן ממה שציפינו.
חגי מויאל: אנחנו קיווינו להוציא את המכרז הזה בתקופה יותר קצרה.
אלי אלאלוף: ומתי לדעתך אחרי כל התקלות והתיקונים ניתן ליישם אותו?
חגי מויאל: אני לא רוצה להתחייב בלוחות זמנים.
אלי אלאלוף: מה באת לעשות?
חגי מויאל: אני לא רוצה להתחייב.
חגי מויאל: לתהליך של מכרז יש את התהליכים שלו אבל אני מעריך שבפברואר 2019 הספק כבר יוכל להתחיל לעבוד.
אלי אלאלוף: אתם לא יודעים שהנושא שאתם מטפלים בו הוא נושא אקוטי, בהול, דחוף, שהנשים סובלות מחוסר תקצוב שלהן, מחוסר הפעלת התוכנית שאתה אמור להפעיל?
חגי מויאל: לא רק שאנחנו יודעים שזה אקוטי, משרד הרווחה מוביל עכשיו ובשנים האחרונות את כל התהליך גם של הוועדה הבין-משרדית וגם של העבודה הטיפולית ברשויות המקומיות.
חגי מויאל: אני לא חושב שאפשר לבקר את משרד הרווחה ברמה הטיפולית וברמת השירותים הניתנים.
אלי אלאלוף: אתה מכיר את המושג "שורה אחרונה"?
חגי מויאל: השירות הזה לא מופעל, זה נכון.
אלי אלאלוף: אז מה טוב בכל זה?
אלי אלאלוף: כל הישיבות האלה מיותרות.
אלי אלאלוף: הן אמורות לשרת מטרה אחת, הנשים שזקוקות להחלטות שלכם.
אלי אלאלוף: כל זה לא מעניין, שאתם יושבים.
אלי אלאלוף: שם למעלה לא יספרו לכם את זה.
אלי אלאלוף: יספרו לכם על זה שנשים ממשיכות לסבול.
אלי אלאלוף: כל התירוצים שיושבים, ודיברנו ועשינו תיאום, זה בולשיט, סליחה על הביטוי בערבית המרוקאית שלי.
אלי אלאלוף: יש פה אוכלוסייה שבמקרה אני גם מכיר אותה טוב, שהיא סובלת.
אלי אלאלוף: כל גרוש חשוב לה, כל טיפול חשוב לה, כל התמודדות חשובה לנו כאזרחים ואנחנו נמצאים בתהליך שמתמשך שנה וחודשיים ואולי עוד חודשיים, ואם ימצאו ששכחו איזה פסיק בשורה ה-17, אז עוד פעם חודשיים?
אלי אלאלוף: חבר'ה, תיקחו אחריות על עצמכם.
חגי מויאל: זה בעניין המכרז.
אלי אלאלוף: ומה קורה חוץ מהמכרז?
חגי מויאל: בנושא של טיפול באלימות?
חגי מויאל: קודם כול קורים הרבה דברים.
חגי מויאל: מחר תוצג כל העשייה של משרדי הממשלה בתחום הזה של האלימות במשפחה, בוועדה בכנסת.
חגי מויאל: קורים הרבה דברים.
חגי מויאל: אם אני אפרט, זה לפרט את כל התוכניות.
אלי אלאלוף: תן את הקווים הגדולים.
חגי מויאל: לפני יומיים הורדנו לרשויות המקומיות 70 תקנים לטיפול בילדים נפגעי אלימות במשפחה.
חגי מויאל: מה שזה אומר, שב-70 רשויות נוספות, במרכזים לטיפול באלימות במשפחה יהיו אנשי מקצוע שיוכשרו לטפל בילדים גם חשופים וגם נפגעי אלימות אבל בתוך המשפחה.
אלי אלאלוף: בתוך המשפחה כשהמשפחה עוד לא יצאה מהבית.
חגי מויאל: ילדים חשופים זה בדרך כלל ילדים שהפגיעה בהם היא אחת מהפגיעות המשמעותיות ביותר שיש, אבל יש קושי מאוד גדול לזהות אותם ולהצביע עליהם.
חגי מויאל: רק אחרי שההורים נכנסים להליך טיפולי, אנחנו מצליחים להגיע גם לילדים האלה ולתת טיפול גם לילדים שהם חשופים.
חגי מויאל: ילד חשוף, קשה לזהות אותו בגלל שהוא לא המוקד העיקרי של האלימות כביכול, אבל בגלל כל החוויות שהוא חווה בבית, יש צורך לעשות התערבות מאוד משמעותית טיפולית ולכן הוועדה הבין-משרדית הקצתה באמצעות משרד הרווחה 68 תקנים לרשויות המקומיות לטיפול בילדים.
אלי אלאלוף: איך בחרתם ביישובים?
חגי מויאל: בנינו קריטריונים שמורכבים גם על מרכזים שמסוגלים להוביל את המהלך הזה.
חגי מויאל: רשויות ברמה סוציו אקונומית כזו או אחרת הוגדרו, רשויות שאנחנו קיבלנו נתונים של היקפי אלימות במשפחה, רחבים.
חגי מויאל: זה הקריטריונים לחלוקה.
חגי מויאל: אני רק חייב לציין שבשנת 2019 ירחיבו את התוכנית הזאת בעוד 60 תקנים, כלומר ה-70 תקנים הם ל-2018 והם הועברו לרשויות וב-2019 יורחבו בעוד 60 תקנים בתחום הזה.
אלי אלאלוף: והם לא יוכלו להיות מופעלים כל עוד שאין מכרז.
חגי מויאל: לא קשור למכרז הזה.
חגי מויאל: בגלל זה אני נזהר במה אני צריך לפרט פה, כי זה לא קשור למכרז הזה.
חגי מויאל: אני חוזר למכרז.
חגי מויאל: במכרז יש עוד שני תחומים, תחום אחד זה הנושא של מענק לנשים יוצאות מקלט שהוא כבר פועל.
חגי מויאל: הוא נכנס גם לתהליך המכרז הזה, אבל הוא במקביל פועל כבר מספר שנים.
חגי מויאל: הנושא הנוסף זה הרחבת דירות המעבר לנשים יוצאות מקלט, שגם נמצא בהליך מכרזי ואז יורחבו כל הדירות לנשים יוצאות מקלט, דירות המעבר, כאשר דירות המעבר עכשיו ינותבו גם לנשים שמגיעות מהקהילה ולא עוברות באמצעות המקלטים.
חגי מויאל: יש הרבה נשים שנמצאות באותה רמת סיכון, אבל יש פתרונות הגנתיים בקהילה ואין צורך לשלב אותן במקלטים.
אלי אלאלוף: מחוץ לקהילה שלהן או בקהילה?
חגי מויאל: לפעמים בתוך הקהילה שלהן, לפעמים הן יוצאות מחוץ לקהילה שלהן לקהילה אחרת, אבל יש המון נשים.
חגי מויאל: אנחנו מטפלים ב-8,000 נשים בשנה.
חגי מויאל: מתוך 8,000 הנשים בשנה, לא הנשים שמגיעות למקלטים, סך כול הנשים שמטופלות בקהילה, מתוכן יש נשים שהן ברמת סיכון גבוהה אבל לא מגיעות למקלטים מכל מיני סיבות.
חגי מויאל: לפעמים אין צורך כי יש אמצעי הגנה אחרים, לפעמים הן לא מתאימות למקלטים ולכן הנשים האלו בהמשך לטיפול שהן עוברות אצלנו ורמת הסיכון יורדת, יכולות להשתלב גם בדירות מעבר שמאפשרות להן השתלבות קצת יותר קלה ומלווה על ידי אנשי מקצוע לפתיחת חיים חדשים בקהילה.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה הרצאה של איש עם ניסיון בעבר.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך, אם אתם רוצים לדעת מה המצוקה של הילד, אל תחכו רק לעובדים הסוציאליים שהם עושים את העבודה שלהם.
אלי אלאלוף: גם תתבססו על הידע בבתי הספר.
אלי אלאלוף: אחת התוכניות שאנחנו אז הפעלנו בקרן רש"י, שהידע הכי אמין והכי כמעט מיידי הוא ההתנהגות של הילד בבית הספר, התופעות שרואים בבית הספר ומשם אתם יכולים לדעת.
אלי אלאלוף: במערכות שיש שילוב של שתי המערכות, חינוך, רווחה, זה נפלא, אבל לצערנו אנחנו יודעים כמו כל היהודים, שיש כאלה שלא מדברים לשני, אז הם לא הולכים להביא את האינפורמציה הנדרשת על הילד.
אלי אלאלוף: אם אתם שמים דגש על 70 עובדים סוציאליים, אז תחברו אותם גם למערכת החינוך.
חגי מויאל: קודם כול זה נעשה.
חגי מויאל: תוכניות ההכשרה גם ל-70 האלה וליועצות בבתי הספר.
חגי מויאל: בשנה הבאה אנחנו מוציאים ארבעה מחזורים לטיפול בילדים נפגעים וחשופים שמיועדים גם למערכת החינוך ולא רק למערכת הרווחה, מתוך הראיה שאתה מעלה כאן, הנושא הזה של שיתופי הפעולה והבנה הדדית לגבי הנושא של אוכלוסיית הילדים במיוחד החשופים לאלימות, עם כל מה שמתבטא מבחינה התנהגותית אצל ילדים כאלה בבתי הספר.
אלי אלאלוף: טוב, אז מתי טורונטו, תשתחררו?
אורלי סטוצ'ינר כהן: אורלי סטוצ'ינר כהן, אני מנהלת את תחום הרווחה בידידות טורונטו.
אורלי סטוצ'ינר כהן: אנחנו מפעילים את הפרויקט כמו שנאמר, מ-2012.
אורלי סטוצ'ינר כהן: בימים האלה זה כבר שבע שנים, כאשר באמת חשוב לומר שהמטרה שלנו כפילנטרופיה היא כמובן ליזום פרויקטים מסוג זה כמו שהיושב ראש ציין בתחילת דבריו, ולאחר מכן בעצם לעבור לדבר הבא.
אורלי סטוצ'ינר כהן: אנחנו כבר מבחינתנו התחלנו לעשות את המיפוי של הדבר הבא בתחום האלימות ואנחנו מעוניינים בעצם להעביר את הכסף שעד כה השקענו, כ-20 מיליון שקלים במהלך השנים האחרונות סביב הנושא הזה, והיינו מעוניינים בעצם להשקיע אותם בדבר החשוב שעדיין יש צרכים שלא הוכרו על ידי מדינת ישראל ואנחנו היינו רוצים להשקיע אותם שם.
אלי אלאלוף: אתם עושים את זה בתאום?
אורלי סטוצ'ינר כהן: בוודאי.
אורלי סטוצ'ינר כהן: אנחנו בקשר מצוין גם עם משרד הרווחה, וגם יושבים פה מהמקלטים.