GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קארין אלהרר: זה חלק מן העניין.
קארין אלהרר: אם הוא מכניס ילד אליו הביתה, אתה המדינה מחויב לילד הזה.
קארין אלהרר: אם אתה יודע שיש סכנה אתה המדינה לא יכול להכניס לשם ילד.
קארין אלהרר: אגיד לך יותר מזה: אם היום למשרד הבריאות הייתה יכולת לקבוע חובה לחסן את כל הילדים הם היו עושים את זה.
קארין אלהרר: זה היה פותר להם את כאב הראש שהם נקלעו אליו.
קארין אלהרר: אז לכם יש כלי לדאוג לילדים שהם באחריות שלכם.
ניבה אזוז: זה עלול להזיק.
ניבה אזוז: אני דוקטור, רופאת משפחה.
ניבה אזוז: אני חוששת שיהיו מצבים שילדים שכבר נמצאים אצל משפחת קרובים שלהם לא יוכלו להישאר אצלה.
ניבה אזוז: יש את האלמנט הנפשי, שהוא גם חלק מן הבריאות, ויש את ההיבט הבריאותי.
קארין אלהרר: דוקטור, אני שואלת אותך.
קארין אלהרר: אני לא רופאה ואת כן.
קארין אלהרר: מה ההמלצה שלך?
ניבה אזוז: ההמלצה היא להתחסן.
קארין אלהרר: עזבי לרגע את העניין של קרובי משפחה.
קארין אלהרר: ניתן לזה פתרון.
קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע את האמת המקצועית שלך.
אלי אלאלוף: היא אומרת: להתחסן.
אלי אלאלוף: תני לה לענות תשובה.
ניבה אזוז: צריך להתחסן, אבל צריך למצוא את האיזון בין טובת הילד מבחינה נפשית ובין טובת הילד מבחינת החיסונים.
ניבה אזוז: יכול להיות שהכי טוב לו במשפחה הזאת, אבל הם לא מתחסנים.
אלי אלאלוף: היית מכניסה את הילד למשפחה כזאת?
ניבה אזוז: צריך לבדוק נקודתית את המקרה.
ניבה אזוז: אני חושבת שצריך לקבל החלטה פרטנית ולא לקבוע באופן גורף שמשפחה שלא מחסנת לא תקבל ילד.
אלי אלאלוף: ואז מה הפתרון?
אלי אלאלוף: מי קובע האם לשים את הילד או לא לשים את הילד במשפחה כזאת?
ניבה אזוז: זה תלוי מאוד במקרה ספציפי.
קארין אלהרר: אבל אנחנו צריכים לקבוע כלל.
אלי אלאלוף: מצאו את זה.
ניבה אזוז: הכלל הוא שיהיו הנחיות.
ניבה אזוז: יהיה דיון עם משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: עכשיו נתחיל דיון?
אלי אלאלוף: אנחנו צריכים לגמור את התקנות עכשיו, בעוד 20 דקות.
אלי אלאלוף: תחשבי.
ניבה אזוז: הילד יקבל את החיסונים.
ניבה אזוז: זה סביר.
ניבה אזוז: להכריח את כל ילדי המשפחה לקבל את החיסונים – זה נראה לי- - -
אלי אלאלוף: זה לא מסכן את ילד האומנה להגיע למשפחה שלא עושה חיסונים?
ניבה אזוז: זה מסכן אותו, אבל אם הוא לא יתקבל למשפחת האומנה זה גם מסכן אותו.
נועם פליק: אם הוא מחוסן זה מסכן אותו עדיין?
ניבה אזוז: אם הוא מחוסן אז זה פותר את הבעיה.
קריאה: הם מתחייבים שהילד יהיה מחוסן.
קארין אלהרר: אם הילד מחוסן זה פותר את הבעיה?
רחל לוין איגר: זה שומר עליו היטב.
ניבה אזוז: אין מאה אחוז ברפואה אבל אם הילד מחוסן זה מגן עליו ברמה טובה.
אלי אלאלוף: אז החובה היא לחסן את הילד.
אלי אלאלוף: הבנות מבית ספר יד ביד, אין לכן דעה?
נתנאלה כספי קיי: זה מעניין אותנו מאוד וזה גם חשוב לנו.
נתנאלה כספי קיי: אני חושבת שצריך לחסן את כולם, זה הדעה שלי.
נתנאלה כספי קיי: אותי חיסנו ולא קרה לי שום דבר והחיים שלי המשיכו רק בטוב משם.
נעה בן שבת: יש לנו עוד שאלה.
נעה בן שבת: לא הקראנו עוד תוספת של "מתן אפשרות להורים הביולוגים לקחת את הילד מביתך".
נעה בן שבת: זה במקרה שהילד הולך לביקורים במשפחה הביולוגית.
נעה בן שבת: מבקשים את יחס המיועדים לשמש אומנים לנושא הזה.
נעה בן שבת: יש שאלון נוסף, טופס 4א': שאלון למועמד לשמש כאומנת קרובים.
נעה בן שבת: אולי אוכל לבקש מן המשרד להסביר למה נדרש השאלון הזה, במה הוא שונה מן השאלון הרגיל, באילו עניינים עיקריים.
רחל לוין איגר: הרעיון הוא שיהיה טופס אחר.
רחל לוין איגר: יש דברים אחרים, כי בעצם הילד כבר נמצא בקרב בני משפחתו.
רחל לוין איגר: הרקע של הסבים והדודים, על פניו הוא חלק מן הנתון מדוע אנחנו רוצים להשאיר אותו בחיק המשפחה, ויש דברים שהם פחות רלוונטיים לצורך הערכת הכשירות, בין השאר גם בגלל הגמישות בתנאיי הסף.
רחל לוין איגר: אני מדגישה שהשאלון הוא פתיח לשיח עם המשפחה.
רחל לוין איגר: הדברים שמעניין אותנו לשאול, למשל אצל קרובי משפחה, הוא איזה מקום הם יתנו להורים של הילד בתוך הבית, שזה דברים הרבה יותר עקרוניים והם לא רלוונטיים באומנה שהיא לא בקרב קרובי משפחה.
רחל לוין איגר: לכן עשינו את ההתאמות לנושא של קרובי המשפחה.
אלי אלאלוף: יש גם צורת פנייה שונה לגמרי.
אלי אלאלוף: כי אם זה אומנת קרובים אצל משפחה קרובה זה בדרך כלל, שלא עלינו, שלא יקרה, או בגלל אסון או בגלל שהמשפחה רואה שהמצב לא תקין וכדאי שהילד יוּצא מביתו.
אלי אלאלוף: לכן זה תהליך אחר, זה לא תהליך שאתם מכינים מלאי של משפחות פוטנציאליות לאומנה.
אלי אלאלוף: באומנת משפחות זה תהליך אחר.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש מקום לשאלון נפרד עם רגישות אחרת.
נעה בן שבת: זה השאלון שנמצא פה, שאלון 4.
נעה בן שבת: יש פה את חלק ב', שצריך להיות טופס נפרד: שאלון לנוער ולילדים מעל גיל 10 במשפחה הקולטת, בין אם היא משפחת אומנה רגילה ובין אם היא אומנת קרובים.
נעה בן שבת: לאחר מכן יש לנו את טופס 5: טופס התחייבות לעבור קורס הכשרה.
נעה בן שבת: "אני החתום מטה מתחייב/ת שכחלק מההכנה לשמש אומן וכתנאי לקבלת ילד לאומנה אעבור קורס בחירה, מיון והכשרה למשפחות אומנה.
נעה בן שבת: אני מודע/ת לכך שהקורס דורש התארגנות מקדימה (2 ימי חופש מהעבודה, סידור לילדים).
נעה בן שבת: " בתחילת הדיון דובר על כך שהתנאי הזה צריך להיות תנאי מקדים לקבלת הילד לאומנה ולא צריך להתרחש אחרי קבלת הילד לאומנה.
נעה בן שבת: אולי צריך להגיד: "כתנאי מקדים לקבלת הילד לאומנה".
אלי אלאלוף: לפעמים אחרי היומיים האלה מגיעים הצדדים להבנה שזה לא- - -
טלי חלף: מדובר רק על אומנה רגילה ולא על אומנת קרובים.
נועם פליק: צריך להחריג את זה מאומנת קרובים, כי לפעמים הילד כבר שם.
אלי אלאלוף: אבל צריך גם להיזהר מזה כדי שלא יגיע למשפחת קרובים, אבל יש קרובים שלא כדאי להיות קרובים אליהם.
נעה בן שבת: אנחנו חוזרים לטופס 6: טופס התחייבות לעניין חיסונים במשפחת אומנה.
נעה בן שבת: "אני החתום מטה מתחייב/ת שכל ילד אומנה שאקלוט למשפחתי יקבל את החיסונים הדרושים, לפי הגדרת משרד הבריאות והנחיית הגורם המקצועי בשירות האומנה ובגוף המפעיל.
נעה בן שבת: " זו הדרישה לגבי החיסונים של הילד.
נעה בן שבת: אנחנו לא מדברים פה על חיסוני העבר.
נעה בן שבת: אנחנו מדברים על החיסונים הנדרשים לו לפי גילו.
נעה בן שבת: טופס 7 הוא טופס של פרטי ממליצים.
נעה בן שבת: יש פה ממליצים מן המשפחה, מן העבודה, ממערכת החינוך ומגורם טיפולי.
נעה בן שבת: כל אחד מבני הזוג ממלא את זה בנפרד.
נעה בן שבת: בסוף הטופס נכתב: "לידיעתך, מנחה אמנה רשאי לדבר עם אנשים נוספים שהוא חושב שהם משמעותיים בחייהם של המבקשים, גם אם לא הוצגו כממליצים על ידם.
נעה בן שבת: " אולי צריך פשוט לאשר את אותה אמירה בחתימתו, שהוא מסכים ונותן את הסכמתו לכך שידברו עם אנשים.
נועם פליק: "או כל אדם אחר שהוא רואה לנכון.
נועם פליק: "
נעה בן שבת: "ויברר פרטים נוספים לגביהם", לגבי הפרטים שהוא מסר בשאלון.
נעה בן שבת: או אולי לא רק לגבי מה שהוא מסר בשאלון.
אלי אלאלוף: נציג הארגון יכול ללכת אל מי שהוא רוצה ולשאול על מישהו אחר?
טלי חלף: לא, אל מי שהם רשמו בטופס.
רונן כהן: אני מ"א.ד.נ.מ".
רונן כהן: המשפחה המועמדת נותנת לנו את השמות של הממליצים.
אלי אלאלוף: הנוספים, פרט לאלה שרשומים פה.
נעה בן שבת: אלה הממליצים שהמועמד להיות משפחת אומנה רושם, אבל נניח שהוא המליץ על אדם מסוים בעבודה ואתה יכול לפנות לאדם אחר אם אתה חושב שזה רלוונטי.
נעה בן שבת: השאלה אם לא צריך להגיד: "אני מסכים כי מנחה האומנה יפנה לגורמים נוספים כדי לברר פרטים בעניינים שפורטו בשאלון", לא משנה אם הוא כתב את שמם בשאלון.
רונן כהן: על פי איזשהו שיקול דעת שלנו, על פי ההכרות עד לאותה נקודה.
נעה בן שבת: זה יהיה: "הוא מסכים כי מנחה אמנה יפנה לגורמים נוספים לבירור פרטים אודותיי בנושאים הרלוונטיים שפורטו בשאלון".
רונן כהן: כפי שעלו בבדיקה.
אלי אלאלוף: אנחנו נתראה בעוד שלושה חודשים.
אלי אלאלוף: בינתיים נצביע.
אלי אלאלוף: רועי פולקמן, אם אתה רוצה גם להצביע אתה יכול.
רועי פולקמן: לא הייתי בדיון אבל אחזק את ידיכם.
אלי אלאלוף: מי בעד התקנות כפי שתיקנו?
אלי אלאלוף: תמשיכו לעבוד קשה.
אלי אלאלוף: צוהריים טובים.
אלי אלאלוף: אנחנו ב-6 בנובמבר 2018, כ"ח בחשוון התשע"ט, השעה 12:30.
אלי אלאלוף: אתם יודעים על מה אנחנו הולכים לדון: העברת האחריות על משקאות משכרים ממשרד הכלכלה למשרד הבריאות והצעת צו שמאפשר לדחות את ההעברה היות ואנחנו עוד לא מוכנים.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת פולקמן, בבקשה.
רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב-ראש, שהסכמת לכנס את הוועדה בהתראה קצרה לדיון הזה מכיוון שגם אליי הגיעו, וגם יושבים פה כל מיני גורמים שונים – תיכף נתייחס למכתב שקיבלנו, וגם הוועדה קיבלה, מאיגוד לשכות המסחר.
רועי פולקמן: הוועדה הזאת בראשותך קידמה כאן לפני כשנתיים פלוס את חוק הקורנפלקס.
רועי פולקמן: הרציונל שליווה את כל הרפורמות בתחום המזון, שמאז אנחנו מתעסקים בהן – ויושבים פה נציגי מכון התקנים ואחרים – היה להכניס לשוק תחרות כדי למנוע מצב של ריכוזיות בשוק המזון הישראלי.
רועי פולקמן: חלק מן הדבר הזה – וחוק הקורנפלקס עסק בין השאר במשקאות, וכמובן גם במוצרים נוספים – הרעיון היה לייצר ריבוי יבואנים ויצרנים של משקאות וגם של מוצרים אחרים, שלא יהיה רק יבואן אחד של קטשופ ויבואן אחד של פסטה ושל כל תחום שהוא.
רועי פולקמן: אחד הסעיפים שנכתבו אז כחלק מעסקת החבילה היה על העברת הסמכויות ממשרד הכלכלה, בתחום הפיקוח על משקאות משכרים, למשרד הבריאות.
רועי פולקמן: שוב, לא בגלל שיש איזו בעיה, אין היום בעיה בפיקוח של משרד הכלכלה, לא הייתה סיבה מקצועית לעשות את ההעברה הזאת.
רועי פולקמן: זה היה חלק מעסקת חבילה שהגענו אליה אז בין המשרדים.
רועי פולקמן: מאז קרו כמה דברים.
רועי פולקמן: אני רוצה להגיד אותם כאן בקצרה.
רועי פולקמן: גם אנחנו רואים את התופעה – אני אומר גם לחבריי כאן ממשרד הבריאות.
רועי פולקמן: משרד הבריאות הוא משרד חשוב שעושה הרבה מאוד עבודה מקצועית מאוד.
רועי פולקמן: בכלכלה ובעסקים הוא לא מבין.
רועי פולקמן: לפני כמה ימים ביקשו ממני לנהל דיון בוועדת הכלכלה על ייבוא צעצועים מסוכנים.
רועי פולקמן: אנחנו רואים את זה גם בתמרוקים, ומיד אתייחס לנושא הזה.
רועי פולקמן: בא משרד הבריאות – אני אומר את זה עכשיו כיושב-ראש שדולת העסקים הקטנים בכנסת וגם כיושב-ראש שדולת התעשייה בכנסת – ומביא תקנות, שמבינים שכתבו אותן אנשים שרואים רק נושאים טכניים שקשורים בבריאות הציבור ולא מבינים שום דבר באדמיניסטרציה, בעסקים ובכלכלה.
רועי פולקמן: דברים הזויים לחלוטין יש בתקנות האלה, כמו למשל, אציין סעיף אחד שראיתי בתהליך, שפעם אפשרו ליבואן להכניס את המוצרים, אמרו לו: עד שתקבל אישור מהגורם הבודק במשרד הכלכלה אתה יכול לאחסן את זה במחסן שלך.
רועי פולקמן: פתאום החליט משרד הבריאות שזה חייב לקרות בנמל.
רועי פולקמן: הצדקה רפואית?
רועי פולקמן: לא, שום דבר.
רועי פולקמן: רק ההבדל הקטן, שאחסנה במחסן של העוסק העלות שלה נמוכה יותר.
רועי פולקמן: זה דוגמה אחת לשורה של דברים, שגם בדיוני ועדת הכלכלה התעסקנו בהם פעמים רבות, כמו למשל אגרות להחלפת תווית.
רועי פולקמן: זה אותו מוצר אבל מחליפים תווית, אז צריך לשלם למשרד הבריאות לפי התקנות האלה אגרה נוספת.
רועי פולקמן: כל מיני דברים שבינם לבין בריאות הציבור אין כלום, כלום.
רועי פולקמן: זה לא קשור לבריאות הציבור.
רועי פולקמן: יותר מזה, הנהלים שקיימים היום במשרד הכלכלה לא היו איתם שום בעיות בהכנסת חומרים.
רועי פולקמן: דרך אגב, האלכוהול המזויף רובו הוא ייצור מקומי.
רועי פולקמן: אני אומר כאן דבר חד-משמעי, אדוני היושב-ראש.
רועי פולקמן: הבקשה שלי כרגע היא כמובן לדחות מכול וכול את התקנות, כפי שעשינו עם התמרוקים.
רועי פולקמן: משרד הבריאות צריך לשנות דיסקט, ומעבר להבנה המקצועית הדיסציפלינרית, שעליה אני לא מערער, ההבנה בבריאות הציבור, צריכים לשנות דיסקט בהבנה של השוק העסקי.
רועי פולקמן: יש שורה שלמה של נושאים שקשורים לדרך השחרור, מי בודק, כמה דגימות נלקחות מכל אצווה, כל הסוגיות הטכניות האלה, שבסוף המשמעות שלהן היא הכבדה רגולטורית אדירה על העסקים.
רועי פולקמן: בסוף באנו לברך ויצאנו מקללים, אדוני היושב-ראש.
רועי פולקמן: זאת אומרת, באנו את חוק הקורנפלקס לקדם, כדי לעודד תחרות בשוק העסקי הישראלי, כדי להוזיל עלויות מחיה, כי אנחנו יודעים שעל כל מוצר, על הפסטה ועל הקטשופ ועל הוויסקי ועל המשקאות ועל הכול אנחנו משלמים 20%, 30% ואף 40% יותר מאשר באירופה.
רועי פולקמן: אין פה בעיה של פחות פיקוח ויותר תחלואה, אין את כל הדברים האלה.
רועי פולקמן: רק בגלל בירוקרטיה מיושנת.
רועי פולקמן: בא משרד הבריאות ועושה העתק-הדבק למה שהוא עשה בתמרוקים.
רועי פולקמן: אני חייב לומר לכם, לא יכול להיות שעוד פעם יגיעו לכאן יבואנים ויגידו: אני מביא את אותו מוצר ומחליף תווית ואז דורש ממני משרד הבריאות הליך מחודש ועוד אגרה של כמה מאות שקלים.
רועי פולקמן: לכן הבקשה שלי, אדוני היושב-ראש, כמובן לדחות מכול וכול את התקנות שמשרד הבריאות הביא כרגע.
נעה בן שבת: הוא לא הביא.
נעה בן שבת: אין בפנינו כעת תקנות.
נעה בן שבת: הטיוטה שלהן פורסמה לציבור.
רועי פולקמן: את הטיוטה שפורסמה לדחות מכול וכול.
רועי פולקמן: לדחות כרגע את העניין ולהשאיר אותו במשרד הכלכלה.
רועי פולקמן: פניתי והגשתי הצעת חוק בנושא, ואפנה אליך בבקשה לקדם אותה, שהסוגיה של המשקאות המשכרים תישאר במשרד הכלכלה.
רועי פולקמן: נשוחח על זה עם שר הכלכלה, נראה שאין התנגדות למשרד.
רועי פולקמן: אמרנו את זה בדיון מוקדם יותר בוועדת החוקה, חוק ומשפט: If it's not broken don't fix it.
רועי פולקמן: זה לא עבד לא טוב קודם, זה עבד בסדר קודם.
רועי פולקמן: צריך להגן על הציבור, אבל גם צריך לעשות את זה עם בירוקרטיה נסבלת.
רועי פולקמן: עד אז, עד הקיץ – אני מבין שה-deadline שלנו הוא הקיץ, לפי חוק הקורנפלקס – כרגע אין מה למהר.
רועי פולקמן: זה יישאר במשרד הכלכלה כפי שעבד עד היום.
רועי פולקמן: עד אז נבוא בדין ודברים עם משרד הכלכלה, עם משרד הבריאות.
רועי פולקמן: אם אפשר להשאיר את זה במשרד הכלכלה – יש הצעת חוק, תוך חודש–חודשיים נגמור עם זה – אז נשאיר את זה במשרד הכלכלה.
רועי פולקמן: עם כל הכבוד, משרד הבריאות יקבע נהלים.
אלי אלאלוף: קודם כול, יש לי חבר שהצטרף אלינו, חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.
אלי אלאלוף: אתה לפחות פטוּר משתייה?...
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פטוּר, אני לא שותה, ואני קורא לכולם להתרחק משתייה.
אלי אלאלוף: גם אני לא שותה.
אלי אלאלוף: חברים, לא התכנסנו לדון אם זה נשאר במשרד זה או במשרד אחר.
אלי אלאלוף: הבקשה היא לדחות את מועד התקנות שאמורות לאפשר את התהליך.
אלי אלאלוף: התחלנו את החקיקה.
אלי אלאלוף: יכול להיות שיהיה שינוי גדול לעומת המצב הנוכחי אבל זה רק בבדיקות, כולל בדיקות אישיות שלי.
אלי אלאלוף: אנחנו נגמור את התהליך הזה.
אלי אלאלוף: כרגע כדי שנהיה בהתאם לחוק, שנחיה עם החוק, אנחנו רוצים להפעיל את החוק הזה רק בעוד זמן מה.
אלי אלאלוף: אולי תגידי לנו את ההגדרה המשפטית.
נעה בן שבת: נקבעה תחולה נדחית לגבי ההחלה של הוראות החוק שנוגעות לכל הנושאים: לייצור, לייבוא, לייצוא ולשיווק של משקאות משכרים.
נעה בן שבת: התחולה של הוראות חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון) לגבי המשקאות המשכרים נדחתה מלכתחילה בחוק, ונשארה עוד אפשרות לדחייה נוספת למשך תקופה שלא תעלה על שנתיים, שכל ההארכות בה יכולות להיות לתקופות של עד שישה חודשים.
נעה בן שבת: הדחייה הקודמת כבר הסתיימה מבחינת המועדים אבל כאן מוצעת דחייה נוספת לשישה חודשים, עד 28 בפברואר 2019.
נעה בן שבת: בינתיים הוראות החוק לא חלות.
נעה בן שבת: בינתיים הנושא נשאר בהסדרה הקיימת.
נעה בן שבת: אדוני, אם אפשר, ברשותך, לנסות לברר.
נעה בן שבת: מגדירים פה "משקה משכר" ככל משקה תוסס או אלכוהולי שיש בו אלכוהול של יותר מ-2%.
נעה בן שבת: השאלה מה קורה היום מבחינת הפיקוח.
נעה בן שבת: דיברת על המגזר של הייבוא והייצוא, אם הבנתי נכון, אבל במגזר של הייצור ושל השיווק מי אחראי?
נעה בן שבת: האם באמת יש פה כזה הבדל בין מה שנעשה במפעל שמייצר מיץ ענבים ובין מפעל שמייצר יין?
נעה בן שבת: מי אחראי?
נעה בן שבת: האם משרד הבריאות בכלל מעורב היום בפעילות של משקאות משכרים, באישור הייצור ובנושא השיווק?
נעה בן שבת: אילו הנחיות חלות?
נעה בן שבת: אילו הוראות מבטיחות את בריאות הציבור בנושא הזה בינתיים עד שהחוק ייכנס לתוקף?
אלי גורדון: צוהריים טובים.
אלי גורדון: אני מנהל שירות המזון במשרד הבריאות.
אלי גורדון: לשאלתך, נכון להיום, עוד בטרם כניסה של ההסדרה החדשה, שעליה נדון עוד מעט, שלמעשה תיתן מענה כולל לכל הסוגיה, אנחנו מדברים על טיפול משותף של שני משרדים בכל הפיקוח על משקאות משכרים, כאשר ברמה של ייצור מקומי אנחנו מנפיקים רישיון יצרן ליצרן משקה.
אלי גורדון: הסוגיה של איכות ובטיחות המוצר עצמו נמצאת בטיפולו ובאחריותו של משרד הכלכלה על מינהליו – המינהל של הממונה על התקינה, כי כל מוצר, לרבות משקאות משכרים, אמור לעמוד בדרישות חקיקה, במקרה הזה תקנים ישראליים, והממונה על התקינה במשרד הכלכלה מבצע פיקוח על דרכי השיווק; ביחס למוצר מיובא, מינהל התעשיות של משרד הכלכלה מנפיק אישורים.
אלי גורדון: לענייננו: פיקוח על משקה מיובא, נכון להיום, מותר במשרד הכלכלה בנוהל או בחוזר מנכ"ל, כאשר הפיקוח מתפצל לשני שלבים: הנפקת אישור ייבוא על ידי מינהל תעשיות במשרד הכלכלה ושחרור מתבצע על ידי מעבדות.
אלי גורדון: מכון התקנים הוא אחת המעבדות, ונציגיו נמצאים כאן.
אלי גורדון: פוסט מרקטינג – שוב אנחנו חוזרים לסגירת מעגל באמצעות הממונה על התקינה.
נעה בן שבת: להצבעה יש לנו רק את הצו שמבקש לדחות בעוד שישה חודשים את תחילת הוראות חוק ההגנה על בריאות הציבור (מזון) על המשקאות המשכרים.
נעה בן שבת: זה בכל מקרה נדרש כי משרד הבריאות עוד לא השלים את התקנות שנועדו לקבוע הגדרות שונות.
אלי אלאלוף: אז למה אתם רוצים לקיים דיון ארוך?
אלי אלאלוף: בואו נדחה את זה בשישה חודשים וניפגש בעוד שישה חודשים אולי בנסיבות אחרות.
רועי פולקמן: כדי שנהיה יותר חכמים.
אלי אלאלוף: אני מנהל את הדיון.
אלי אלאלוף: אני שוב אומר, אין לי צורך.
אלי אלאלוף: בוודאי אם חבר הכנסת חאג' יחיא רוצה להתבטא, בבקשה.
אלי אלאלוף: אבל לדעתי, ממה שאני יודע, ואני יודע לא רע, גם מאחורי הקירות, אין טעם לעשות פה דיון ארוך.
אלי אלאלוף: סתם לטרטר?
אלי אלאלוף: ההרגשה היא שזה לא יעבור במשרד הבריאות, זו ההרגשה שלי, והיא מבוססת.
אלי אלאלוף: אז למה לקיים דיון?
אלי אלאלוף: מה שיותר חשוב, ואת זה אמרתי גם לאנשי משרד האוצר אתמול ואגיד את זה לאנשי משרד הכלכלה, אם רוצים תיקונים מסוימים היום במצב שלהם כדי שזה יישאר אצלם, זה אולי הזדמנות לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אבל כרגע אני לא רואה למה אנחנו צריכים לקיים פה עוד דיון ארוך, אין בזה טעם.
נעה בן שבת: רציתי להסביר, ברשותך כמובן.
נעה בן שבת: המטרה שלי הייתה לשאול, לנסות להבין איזה גורם עורך את הבדיקות בשאלת הגורם המפעיל, או בשאלת ההוראות החלות.
נעה בן שבת: האם במקום שיחולו הוראות חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון) יחול סט אחר של הוראות, או שהוראות חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון) יחולו, רק שמי שיפעיל את ההוראות יהיה משרד הכלכלה?
נעה בן שבת: לכן גם שאלתי מה קורה היום במקטעים של הייצור, האם משרד הבריאות בכלל מעורב.
נעה בן שבת: האם משרד הבריאות בודק את אותם דברים שהוא בודק למתן רישיון ייצור?
נעה בן שבת: האם הוא בודק רישוי עסקים?
נעה בן שבת: האם הוא בודק הרשאות?
נעה בן שבת: כל אותם דברים שהוא צריך לבדוק לעניין ייצור של כל משקה.
אלי אלאלוף: אם זה רק כדי להכין את הדיון הבא אז בבקשה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרת שאני פטוּר, לא רק אישית אלא כמוסלמי, אז אני אקרא דבר מסוים בערבית ואז אתרגם אותו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה ייקח לי פחות מדקה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: (נושא דברים בשפה הערבית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ) "כל משכר הוא אלכוהול וכל אלכוהול הוא אסור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: " (נושא דברים בשפה הערבית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ) המשפט השני הוא: "אם ההרבה יכול לשכר אז המעט גם אסור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: " לכן לא אתייחס לנושא הזה, אם מאריכים או לא מאריכים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא נמצא במקום הזה.
אלי אלאלוף: תודה שהשכלת אותנו על הדת המוסלמית בנושא של האלכוהול.
אלי אלאלוף: יש עוד אנשים שרוצים לענות ליועצת המשפטית שלנו?
רועי פולקמן: אני מבקש לשאול משהו, ברשותך, רק להבין.
רועי פולקמן: האם למשל מבחינת
רועי פולקמן: כם זה עניין עקרוני?
רועי פולקמן: זה חשוב מבחינתכם?
רועי פולקמן: זה מחזק את הפעילות שלכם?
רועי פולקמן: משנה לכם איפה זה נמצא?
רועי פולקמן: או שאתם אומרים: זו הייתה הנחיית החוק ובהתאם לזה פעלנו?
רועי פולקמן: אני מנסה להבין את העמדה המקצועית שלכם.
אלי גורדון: החוק מסתכל על כל הגדרת המזון, וברור לכולם שמשקה משכר הוא חלק בלתי נפרד מהגדרת המזון, וזו הסיבה שבזמנו, בשנת 2015, כאשר הוועדה הזאת אישרה את החוק היא כללה גם את כל הנושא.
אלי אלאלוף: למה עד עכשיו לא הצלחנו להתקדם יותר בתקנות?
אלי גורדון: כי יצרנו תקנות בצוות משותף של משרד הבריאות, משרד הכלכלה ומשרד המשפטים ביחד.
אלי גורדון: הטיוטה הזו הופצה להערות הציבור.
אלי גורדון: קיבלנו כרגע את הערות הציבור.
אלי גורדון: אנחנו מעבדים אותן, רוצים להבין מה הטענה הנכונה ומה לא, כדי בסופו של דבר להגיע ליעד ולמטרה שלנו כפי שהייתה מלכתחילה, לעשות העברה בצורה נכונה וללא השפעות שליליות.
רועי פולקמן: למה לשנות?
רועי פולקמן: רק להבין: למה לשנות?
רועי פולקמן: זה עבד מעולה.
רועי פולקמן: למה פתאום להחליט שאת הבדיקות עושים בנמל?
רועי פולקמן: מאיפה זה בא?
אלי גורדון: חבר הכנסת פולקמן, במטרה תחילה התחלנו בזה שאימצנו את ההנחיות וחוזר המנכ"ל של משרד הכלכלה כבסיס, כ-100%.
אלי גורדון: ברור לכולם שמציאות משתנה.
אלי גורדון: מצד אחד, גם משרד הכלכלה תוך כדי התהליך עשה שינויים מחויבים בשל המציאות.
אלי גורדון: מצד שני, בל נשכח שיש פה שינויים מחויבים מן המציאות של החקיקה המודרנית.
אלי גורדון: לאור זאת הוכנסו שינויים שאותם אי אפשר היה לא להכניס, גם מבחינת חוות הדעת המשפטית וגם מבחינת המציאות.
אלי גורדון: זאת הסיבה שמי שקרא וצלל פנימה מספיק טוב לכל סעיף וסעיף הבין שהשינויים הם לא זעזוע אלא הם שינויים מינוריים ככל הניתן במציאות שבה אנחנו חיים.
אלי אלאלוף: מישהו במשרד המשפטים רוצה להתייחס?
שי סומך-גלברג: עבדנו ביחד עם משרד הבריאות על הנושא הזה.
שי סומך-גלברג: הייתה מורכבות בהתאמה של ההסדר החדש אל מה שהיה קיים.
שי סומך-גלברג: העולם של משרד הכלכלה והעולם של משרד הבריאות לא דומים.
שי סומך-גלברג: ניסינו לתת הקלות איפה שאפשר אבל בהוראת שעה אי אפשר ליצור אפליה לטובה של התחום הזה לעומת כל תחום אחר.
שי סומך-גלברג: במקומות מסוימים חשבנו שיהיה נכון להחריג את תחום המשקאות המשכרים לתקופה מסוימת.
שי סומך-גלברג: בשאר התחומים, בסך הכול הרגולציה אמורה להיות דומה לרגולציה של המזון, כי אי אפשר לפטור מזון שהוא מיוחס, עם התאמות שכמובן קשורות לאופי המסוים של המשקאות המשכרים.
שי סומך-גלברג: כרגע יש את הערות הציבור, צריך להבין אותן.
שי סומך-גלברג: העבודה עדיין מתקיימת.
אלי אלאלוף: נציג משרד האוצר, יש לך מה להגיד לנו?
עידו סופר: תמיד יש לנו מה להגיד בנושאים תקציביים.
אלי אלאלוף: עכשיו יש לכם בעיה קשה בתקציבים.
אלי אלאלוף: לא דרכנו תמצאו אותם.
עידו סופר: אני רכז תעשייה ומסחר באגף התקציבים.
עידו סופר: הנושא הזה מטריד, אני חושב, את כל מי שעוסק בסוגיות של יוקר מחיה, ואסביר למה.
עידו סופר: ההיגיון שכל המזון יישב במשרד הבריאות היה ברור, וזה גם מה שדובר ברפורמת הקורנפלקס.
עידו סופר: מאז קרו מספר דברים, גם בשירות המזון שהפך את המעבר הזה לקצת יותר קשה.
עידו סופר: בגדול, אני רוצה להגיד כמה דברים אחרים.
עידו סופר: כשאנחנו מסתכלים על התמרוקים ועל מבנה שוק לא תחרותי ועל איזה שוק עם ייבוא מקביל מפותח היינו רוצים לראות, הדוגמה שבדרך כלל הייתי נותן זה שוק האלכוהול, שיש שם ייבוא מקביל משמעותי והמחירים, על פי נתונים שאני ראיתי, ירדו מ-2016 ועד 2018 בין 20%–30%, שזה מבחינתנו כל מה שהיינו רוצים לראות בשוק מתפקד ותחרותי.
עידו סופר: אני מבין מגורמים בענף שיש חשש גדול מאוד, גם של יבואנים ישירים, בעיקר קטנים, וגם של יבואנים מקבילים, שהמעבר יהיה בעייתי, לא יהיה חלק ויהפוך את הייבוא שלהם ללא כדאי.
עידו סופר: זה דבר שהוועדה הזאת וכן גם משרד הכלכלה ומשרד הבריאות, כמובן כמונו, צריכים להיות מודאגים ממנו ולתת עליו את הדעת.
עידו סופר: אגיד עוד שני דברים.
עידו סופר: אני מבין, ותתקנו אותי אם אני טועה, שרוב הבעיות הן בשל ייצור לא חוקי.
רועי פולקמן: הבעיות הבריאותיות.
עידו סופר: רוב הבעיות הבריאותיות הן בשל ייצור לא חוקי.
עידו סופר: ככל שהמחירים יעלו זה יותר תמריץ לשימוש במוצרים לא חוקיים, והייבוא עצמו, שהוא חלק ענֵף מאוד בעיקר בתעשיית האלכוהול, אין בו חשש בריאותי משמעותי, ואם יש אז אפשר לטפל בזה בכלים אחרים.
אלי אלאלוף: היות והיו תופעות כאלה בזמן האחרון, לפי התקשורת לפחות, מה זה אומר?
אלי אלאלוף: מי יפקח על הייצור הלא חוקי?
עידו סופר: אני לא מומחה – איגור דוסקלוביץ ממינהל התקינה יכול להרחיב, או אלי גורדון עם אנשיו – אבל להבנתי דובר על ייצור לא חוקי, חלק לא קטן ממנו בשטחים או במקומות כאלה ואחרים, עם רמת מתנול גבוהה מאוד.
אלי אלאלוף: אפילו גם בקריית גת.
עידו סופר: כשבסוף מדובר על רמות מתנול גבוהות מאוד שמביאות גם לפגיעה בבריאות.
עידו סופר: אבל אלה לא המוצרים שנבדקים ומקבלים אישורים.
נעה בן שבת: אתה מדבר רק על מקטע הייבוא?
נעה בן שבת: אני עדיין לא מצליחה להבין.
נעה בן שבת: חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון) מדבר על כל המקטעים, גם על ייבוא וייצור אבל גם על ייצור ושיווק.
נעה בן שבת: זה לא רק ייבוא.
נעה בן שבת: אני מבינה שיש לך בעיה עם נושא הייבוא בלבד.
עידו סופר: עיקר הבעיה היא באמת בייבוא, וגם עיקר המוצרים מגיעים מייבוא.
אלי אלאלוף: לא קיבלתי תשובה על השאלה הפשוטה.
אלי אלאלוף: התגלו משקאות מסוכנים ומזויפים.
אלי אלאלוף: מי אחראי על העסק הזה?
אלי אלאלוף: מי חוקר?
אלי אלאלוף: מי בודק?
עידו סופר: היועצת המשפטית של הוועדה העלתה נקודה נכונה מאוד, שעל חלק ממנה ניסיתי לפחות לבדוק עוד טרם הדיון, אבל יש כאן שאלה.
עידו סופר: בייבוא ובייצוא זה אישורים שמשרד הכלכלה נותן.
עידו סופר: פיקוח בשווקים אני מבין שזה הממונה על התקינה אבל גם משרד הבריאות, שירות המזון, מצטרף למבצעי אכיפה.
עידו סופר: הם יכולים להרחיב, זה התחום שלהם.
עידו סופר: לגבי ייצור, זה שאלה.
עידו סופר: אני אשמח שאתם תגידו, אבל להבנתי הם כן מקבלים אישורים לייצור מזון.
אלי אלאלוף: אם משאירים את זה במשרד הכלכלה התחום הזה הוא באחריות של שני משרדים שלא תמיד מצליחים לדבר טוב ביניהם.
עידו סופר: כן, אבל זה איכשהו עובד.
אלי אלאלוף: להשאיר את התחום הזה מטופל לא נכון, מפוצל בין שני משרדים?
עידו סופר: אדוני היושב-ראש, יש כאן בסוף שתי סוגיות שצריך להביא אותן לאיזון.
עידו סופר: אני חושב שעד שלא יהיה איזון נכון בין פיקוח והסדרה נכונים לבין סוגיות שעובדות היום כנראה טוב בהיבט של ייבוא והשפעה על יוקר המחיה, הוועדה צריכה להיות מעורבת, ואנחנו במשרד האוצר בוודאי צריכים להיות מעורבים, לראות שאנחנו לא מכינים פה את הקרקע לרפורמה שנצטרך לעשות בעוד שנתיים להורדת מחירי האלכוהול, שזה מיותר.
תומר אמויאל: אני יבואן מקביל בחברת - - -
אלי אלאלוף: למה אתם קוראים לעצמכם "מקביל"?
אלי אלאלוף: יבואן פשוט.
רועי פולקמן: יבואן נוסף.
רועי פולקמן: כי יש בדרך כלל יבואן ראשי שמקבל את הזיכיון של המוצר.
אלי אלאלוף: המושג הזה, כבר נלחמתי נגדו בחוק המזון – אין יבואן מקביל.
אלי אלאלוף: יש עוד יבואן: קטן או גדול, חדש או ותיק.
אלי אלאלוף: אל תיקחו לעצמכם את הטרמינולוגיה, שבמערכת זה נחשב דבר לא חוקי.
אלי אלאלוף: כדאי שניתן לזה טיפול.
אלי אלאלוף: כדאי שמשרד המשפטים ירשום לעצמו את הנושא הזה לטיפול.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים מה זה גופים מקבילים.
תומר אמויאל: חבר הכנסת פולקמן נגע ברוב הדברים העיקריים וגם עידו סופר.
תומר אמויאל: צריך לעשות הפרדה בין הייבוא לבין הייצור המקומי.
תומר אמויאל: נגעת בשאלה העיקרית, שפורסמו פרשיות בטלוויזיה על מקרי מוות ועיוורון.
תומר אמויאל: אנחנו חייבים את התמיכה של משרד הבריאות בדברים האלה.
תומר אמויאל: אבל בייבוא המקביל, ככל הידוע לי, בשנים האחרונות לא נכנס שום מוצר מזויף למדינת ישראל.
תומר אמויאל: אנשים בוחרים לזייף את המוצרים פה בארץ רק בגלל המיסוי.
תומר אמויאל: אף אחד לא יזייף מוצר בחוץ לארץ וישלם עליו מיסוי של 40 שקלים לבקבוק.
תומר אמויאל: הם מזייפים פה בארץ וכך הם עושים את הרווח.
תומר אמויאל: צריך לעשות הפרדה בין הייבוא לבין מי שמזייף פה בארץ את המוצר הזה לטובת המיסוי.